Справа № 214/1987/20
3/214/1091/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08 березня 2020 року о 10.23 год. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21104, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі пр-ту 30-річчя Перемоги біля буд.1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця Покровського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області Івашинової Д.В. від 01 липня 2019 року, ВП № 58814606.

За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження заступника керівника апарату суду №11 від 15 квітня 2020 року, матеріали справи передано в провадження судді Євтушенку О.І. 15 квітня 2020 року.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату судового засідання, про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові відправлення, до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19 червня 2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами…».

Окрім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягається до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, та з огляду на достатність наявних доказів суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 , що не суперечитиме ст.268 КУпАП.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Диспозицією ч.3 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положеннями ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці. Вказана постанова надсилається сторонам виконавчого провадження для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП необхідна наявність трьох складових: наявність відповідного тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами; обізнаність правопорушника про наявність такого обмеження; свідоме порушення правопорушником встановленого щодо нього обмеження керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №415805 від 08 березня 2020 року, з якого слідує, що 08 березня 2020 року о 10.23 год. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21104, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі пр-ту 30-річчя Перемоги біля буд.1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця Покровського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області Івашинової Д.В. від 01 липня 2019 року, ВП № 58814606;

- рапортом поліцейського Чехівського О.О., постановою серії ЕАК №22146514 від 08 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, які в сукупності з іншими доказами підтверджують факт керування ним транспортним засобом;

- довідкою з НАІС, відповідно до якої ОСОБА_2 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 А, ОСОБА_3 , С;

- копією постанови державного виконавця Покровського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області від 01 липня 2019 року, ВП №58814606, відповідно до якої ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2/212/631/19, виданого 19 березня 2019 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сукупний розмір заборгованості по аліментам станом на 01 липня 2019 року за період з 19 жовтня 2018 року по 01 липня 2019 року складає 7887 грн. 47 коп., що перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців.

Під час судового розгляду також встановлено, що ОСОБА_4 протягом року вже неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені ст.130 КУпАП, а також за аналогічні порушення за ч.3 ст.126 КУпАП за обставин, що мали місце 31 грудня 2019 року (справа №214/231/20), 11 січня 2020 року (справа №214/341/20). Вказані факти свідчать про те, що ОСОБА_2 08 березня 2020 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, пов`язаний з порушенням встановлених відносно його обмежень на право керування транспортними засобами, свідомо продовжував допускати такі порушення, в тому числі п. 2.1 «а» ПДР України, яким визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі освідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Така поведінка ОСОБА_2 свідчить про триваюче умисне ігнорування ним вимог закону при виконанні обмеження, встановленого в порядку Закону України «Про виконавче провадження», у праві керування транспортними засобами, у зв`язку із зневажливим ставлення до виконання батьківських обов`язків, пов`язаних із сплатою аліментів. Таким чином, під час судового розгляду знайшов підтвердження факт умисного керування ОСОБА_2 транспортним засобом при наявності у останнього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Враховуючи наведене, дотримуючись ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали, та дійшов до переконання поза розумним сумнівом, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Обираючи вид і міру стягнення, керуючись ст.33 КУпАП суд враховує особу ОСОБА_2 , який вчинив правопорушення будучи особою, притягнутою до відповідальності за ідентичне адміністративне правопорушення, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, від явок до суду ухилився, хоча був обізнаним з наявністю справи в провадженні суду, а також з огляду на його явно зневажливе ставлення до встановленого законом порядку керування транспортними засобами, вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що буде пропорційним меті його застосування.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-35, 40-1, 126 ч.3, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко