Справа № 643/3721/20
Провадження № 3/643/1239/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 року суддя Московського районного суду м. Харкова Горбунова Я.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Московського ВП (м. Харків) ГУ Національної поліції в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, ідентифікаційний код ___________________, громадянин України, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного дільничним інспектором Московського ВП ГУНП в Харківській області Лобур О.Ю. від 24.01.2020 р., ОСОБА_1 12.01.2020 року о 19 год. 00 хв. за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку з тещою ОСОБА_2 , в ході якої застосовував до неї фізичну силу та ображав нецензурною лайкою, чим вчинив фізичне та психологічне домашнє насильство.

ОСОБА_1 в суді вину у скоєнні адміністративного правопорушення визнав повністю, розкаявся.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Визначення видів насильства міститься у п.п.4,14,15,17 ч.1 зазначеного закону.

Фізичне насильство визначається як форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство визначене як форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Наявні в матеріалах справи докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №471511 від 24.01.2020 р., заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

При дослідженні даних доказів було встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з тещою ОСОБА_2 , в ході якої застосовував до неї фізичну силу, наніс три удари долонею руки по обличчю і один удар по спині та ображав нецензурною лайкою.

Таким чином, є підстави вважати доведеним, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства, умисно застосував насильство, вдаривши потерпілу декілька разів, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілого.

Між тим, при розгляді даного матеріалу не встановлено в діях правопорушника такого складу адміністративного правопорушення як психологічне насильство, оскільки об`єктивну сторону даного складу адміністративного правопорушення у формі психологічного насильства складають умисні дії, а саме, словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, спрямовані на обмеження волевиявлення особи. Зібрані по справі докази свідчать лише про те, що ОСОБА_1 висловлювався у адресу потерпілої нецензурною лайкою, але не встановлений факт того, що дані слова сприймалися потерпілою як образи, погрози, приниження, переслідування чи залякування, внаслідок чого обмежували волевиявлення даної особи.

Крім того, дії ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення невірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, як ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Так, до матеріалів справи долучено постанову Московського районного суду м. Харкова від 20.01.2020 р., якою на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП. При розгляді даного адміністративного правопорушення судом не встановлювалася вина ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, в зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що є ознака повторності для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Перекваліфікація судом дій ОСОБА_1 не порушує його права та не змінює обставин правопорушення зафіксованих протоколом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 (чотириста двадцять ) гривень 40 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через місцевий суд Московського району м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Я.М. Горбунова