Справа № 263/4697/20
Провадження № 3/263/1793/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Папаценко П.І., за участю секретаря судового засідання Шамбелан К.О., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 134135 від 13.04.2020 року, ОСОБА_1 , 13 квітня 2020 року приблизно о 10-55 годині будучи посадовою особою закладу магазину продуктів харчування «Продукти», а саме власником цього закладу, не припинив роботу закладу та здійснювалася торгівля виготовленими напоями, а саме кавою, без засобів індивідуального захисту, чим порушив вимогу п.п.8 п.2 постанови КМУ від 11.03.2020 року №211.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнає, оскільки він не продавав каву без засобів індивідуального захисту. Зазначив, що він особисто здійснював торгівлю продуктами харчування у магазині, при цьому застосовуючи засоби індивідуального захисту маску та печатки. 13.04.2020 року вранці він відлучився із магазину до СТО, яке знаходиться на відстані 50 метрів, залишивши відчиненими двері магазину приблизно на 10-15 хвилин. Пояснив, що на вулиці зібрались жінки, його постійні клієнти, які чекали на прибуття автомобіля з хлібом, тому він не хвилювався щодо відчинених дверей закладу. Серед жінок, які чекали біля магазину, він помітив ОСОБА_2 (прізвище він не знає), зазначив, що приблизно за два тижні до подій, описаних у протоколі про адміністративне правопорушення, вона проходила стажування у вказаному закладі, проте ОСОБА_1 вирішив не наймати її на роботу, оскільки стажування вона пройшла незадовільно. Через деякий час після того, як він покинув приміщення магазину, йому зателефонувала ОСОБА_3 та повідомила, що йому необхідно терміново повернутись. Коли він прийшов до закладу, його звинуватили в тому, що реалізатор магазину продавала каву у порушення вимог законодавства, але він не погодився з цим та зауважив, що в його магазині не працює реалізатор, лише він самостійно здійснює продаж товарів, тому йому не зрозуміло чому дівчина самовільно продала каву відвідувачам. Також додав, що одразу після його повернення до магазину дівчина зникла, більше він її не бачив.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, переглянувши надані відеозаписи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 13.04.2020 року о 10-55 годині за адресою: м.Маріуполь, вул. Торгова, буд АДРЕСА_2 , вони стали свідками продажу готової кави в продовольчому магазині дівчиною, яка знаходилась за прилавком без засобів індивідуального захисту. Через 10-15 хвилин до магазину прибув власник, а продавець зникла з робочого місця.

Однак, з відеозапису із нагрудних камер поліцейських, переглянутих у судовому засіданні, вбачається що ОСОБА_1 13.04.21020 року знаходився за прилавком у приміщенні магазину у засобах індивідуального захисту, а саме: перчатках та захисній масці, крім того із відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 здійснює продаж виготовлених напоїв.

Також у матеріалах адміністративної справи мається не ідентифікований відеозапис, який також переглянутий у судовому засіданні, на якому невстановлена дівчина здійснює продаж кави. Проте із відеозапису неможливо встановити час та місце зйомки, та ідентифікувати торгівельний заклад, тому суд не вважає за можливе прийняти його, як допустимий та належний доказ у даній справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, санкція ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ст.3 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» Кабінет Міністрів України у сфері населення від інфекційних хвороб розробляє і здійснює відповідні державні цільові програми.

Відповідно до вимог п.п.8 п.2 Постанови Кабінета Міністрів України від 11.03.2020 р. заборонено до 24 квітня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім:

-торгівлі продуктами харчування, пальним, деталями та приладдям для транспортних засобів та сільськогосподарської техніки, засобами гігієни, лікарськими засобами та медичними виробами, технічними та іншими засобами реабілітації, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, добовим молодняком свійської птиці, засобами зв`язку та телекомунікацій, в тому числі мобільними телефонами, смартфонами, планшетами, ноутбуками та іншими товарами, що відтворюють та передають інформацію, за умови забезпечення персоналу (зокрема захист обличчя та очей) та відвідувачів засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, перебування в приміщенні не більше одного відвідувача на 10 кв. метрів торговельної площі, а також дотримання інших санітарних та протиепідемічних заходів;

-провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, а також медичної практики, діяльності з виготовлення технічних та інших засобів реабілітації, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів, діяльності з продажу, надання в оренду, технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів, періодичних випробувань автотранспортних засобів на предмет дорожньої безпеки, сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання, технічного обслуговування реєстраторів розрахункових операцій, діяльності з підключення споживачів до Інтернету, поповнення рахунків мобільного зв`язку, сплати комунальних послуг та послуг доступу до Інтернету, ремонту офісної та комп`ютерної техніки, устаткування, приладдя, побутових виробів і предметів особистого вжитку, надання послуг хімчистки, поштової та кур`єрської діяльності, будівельних робіт, робіт із збирання і заготівлі відходів, діяльності кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг за умови забезпечення персоналу (зокрема захист обличчя та очей) та відвідувачів засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів;

-торговельної діяльності та діяльності з надання послуг громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення персоналу (зокрема захист обличчя та очей) та відвідувачів засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів;

-діяльності закладів розміщення, в яких проживають медичні працівники та особи в обсервації, а також інші особи відповідно до рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій.

З вищевикладеного вбачається, що суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, є виключно суб`єкти господарювання.

В матеріалах справи відсутні документи на підтвердження того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, роботу якого заборонено; відсутні відомості про власника магазину «Продукти», не встановлено чи працювала продавцем вказаного магазину та на якій правовій підставі особа, яка начебто здійснювала продаж виготовлених напоїв, а саме кави.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

За змістом ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, оскільки не доведено порушення ним правил щодо карантину людей.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.44-3, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подаються до Донецького апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя П.І.Папаценко