Справа № 347/1874/19
Провадження № 33/4808/101/20
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гордій В. І.
Суддя-доповідач Повзло
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу разом з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Косівського районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1

притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

ВСТАНОВИВ :

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати постанову суду як незаконну та необґрунтовану, ухвалити нову, якою провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В якості причини пропуску строку посилається на те, що справу було розглянуто без його участі, незважаючи на завчасно подане клопотання про перенесення слухання, у зв`язку із його перебування на стаціонарному лікуванні в період часу з 05.12.2019 року по 11.12.2019 року, яке, у подальшому, було продовжено амбулаторним лікуванням. Вказує, що копію постанови він отримав лише 20.02.2020 року, а тому вважає, що строк ним пропущено з поважних причин. Щодо суті пред`явленого йому обвинувачення, то вважає, що матеріали провадження є сфабрикованими і таким, що не відповідають дійсності. Зазначає, що його зупинили працівники поліції, яким він пояснив, що має втомлений вид, оскільки їде з роботи, жодних спиртних напоїв він не вживав, пив кафу та енергетичні безалкогольні напої, та йому побажали працівники поліції щасливої дороги, і він поїхав додому. Стверджує, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», жодного протоколу при ньому не складали та свідків не запрошувались. Вказує, що цей факт може підтвердити свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були пасажирами в салоні його автомобіля. Стверджує, що він не вчиняв інкриміноване йому адміністративне правопорушення, оскільки він не керував у стані алкогольного сп`яніння, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Вважає, що працівниками поліції було грубо порушено норми закону, зокрема приписів Інструкцій та вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП, що залишилось поза увагою суду та призвело до прийняття передчасного та безпідставного рішення.

Постановою суду встановлено, що 08.09.2019 року близько 01.00 год. в смт. Яблунів, по вул. Франка, Косівського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2102", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп?яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху. Визначення стану алкогольного сп`яніння проводилось у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер» (а.п. 36).

В судове засідання з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. Клопотань не заявлено.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, провадження по справі закрити.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, апеляційну скаргу - залишити без задоволення, постанову суду - без змін, виходячи з наступних підстав.

Оскільки апелянтом пропущено строк на апеляційне провадження з причин його перебування на лікуванні, що підтверджено випискою № 1943 з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 (а.п. 76), а також відомостями щодо отримання копії постанови суди 20.01.2020 року (а.п. 78 зворіт), вважаю за можливе поновити останньому строк на апеляційне оскарження, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В апеляційній скарзі апелянт наголошує на тому, що справу було розглянуто без його участі, незважаючи на завчасно подане клопотання про перенесення слухання, у зв`язку із його перебування на стаціонарному лікуванні.

Перевіряючи вказані твердження апелянта, доходжу наступного висновку.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 в суд не з`явився та суддя дійшов висновку, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи, що не суперечить та відповідає вимогам ст. 268 КУпАП (а.п. 36).

Вважаю, що розглядаючи справу у відсутність ОСОБА_1 , суд першої інстанції діяв відповідно до приписів ст. 268 КУпАП, оскільки останній неодноразово викликався в судові засідання (зокрема: 11.10.2019 року; 05.11.2019 року, 21.11.2019 року, 28.11.2019 року, 05.12.2019 року), проте ним не надавались суду першої інстанції належних доказів щодо поважність причини неявки в судові засідання, тобто будь-яких відомостей щодо його перебування на лікуванні.

Докази перебування ОСОБА_1 на лікарняному в період часу з 05.12.2019 року по 11.12.2019 року (а.п. 76) були надані останнім лише на стадії апеляційного перегляду справи шляхом долучення до апеляційної скарги.

По суті прийнятого судом першої інстанції рішення, доходжу наступного висновку.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», жодного протоколу при ньому не складали та свідків не запрошувались.

Проте, вважаю, що вказані доводи апелянта не відповідають наявним у справі доказам та не є слушними.

Так, в протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №053486 від 08.09.2019 року в графі - «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», містяться власноручно написані пояснення ОСОБА_1 наступного змісту - «випив пиво, керував автомобілем», а також є підпис ОСОБА_1 в графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» (а.п. 1).

Наявність двох свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та під час складання протоколу щодо останнього, підтверджується відомостями протоколу, а саме - анкетними даними двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які засвідчені їх особистими підписами, та долученими до протоколу поясненнями цих свідків (а.п. 4).

Також не є слушними й доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, про безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності, та про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

З дослідженого під час апеляційного провадження відеозапису з нагрудних камер поліцейських, вбачається як працівники поліції зупинили ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови. На пропозицію працівників поліції пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 погоджується, повідомляючи одночасно при цьому працівникам поліції, що він пив на роботі по закінченню робочого часу. З розмови працівника поліції з правопорушником чути як останній називає своє прізвище - ОСОБА_1 . Після цього, ОСОБА_1 проходить огляд на приладі «Драгер», по закінченню якого повідомляє працівникам поліції наступне: «Тест покаже багато». Далі вбачається як працівники поліції показують ОСОБА_1 результати тесту з показником у 2,27% проміле, що не заперечується ОСОБА_1 (а.п. 8).

Роздруківка приладу «Драгер» з результатом огляду, який становить 2,27 % проміле, засвідченим підписом ОСОБА_1 (а.п. 2), а також акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 , з його особистим підписом про згоду з результатом проведеного огляду (а.п. 3), долучені працівниками поліції до протоколу.

Окрім цього, дійсність обставин щодо проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складання відносно нього протоколу, підтверджується й рапортом працівника поліції, в якому зазначено про те, що 08.09.2019 року о 01-00 в смт. Яблунів по вул. Франка було виявлено автомобіль марки ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з виявленими під час перевірці документів ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, після чого водієві у присутності двох свідків було запропоновано пройти освідчення на приладі « Дранер » результат якого був - 2,27 проміле, у зв`язку із чим, відносно водія ОСОБА_1 був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та останнього відсторонено від керування транспортним засобом (а.п. 6).

Вказані вище відомості повністю узгоджуються зі суттю пред`явленого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке міститься у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №053486 від 08.09.2019 року, а також зі змістом пояснень двох свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.п. 1, 4).

Наведені вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку. Відповідно відсутні будь-які сумніви щодо їх достовірності.

Отже, огляд ОСОБА_1 проводився працівниками поліції за згодою останнього на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків технічним приладом Алкотестер Драгер 6810, результат якого був позитивний, незгоду з яким, останній, не висловлював, про що свідчать проставлені ним підписи як на результатах огляду за допомогою приладу Драгер, так й в протоколі та акті огляду (а.п. 1, 3).

Дослідженими доказами встановлено законність дій працівників поліції, які під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 діяли відповідно до приписів як ст. 266 КУпАП та й приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Безпідставними належить визнати й доводи апелянта про те, що працівниками поліції було грубо порушено вимоги ст. 256 КУпАП під час складання протоколу, оскільки наявні у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №053486 від 08.09.2019 року виправлення були засвідчені працівником поліції цього ж дня - 08.09.2019 року у засвідчувальному записі, з приміткою «достовірність даних засвідчую своїм підписом» та підписом державного інспектора, що склав цей протокол, що повністю відповідає п.п. 2.2 п. 2 розділу Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, затвердженої наказом від 04.05.2005 року №273, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.05.2005 року за №589/10869 (а.п. 9).

Доводи ОСОБА_1 в частині того, що працівники поліції зупинили його транспортний засіб, проте після того, як він пояснив, що має втомлений вид, оскільки їде з роботи, жодних спиртних напоїв він не вживав, пив кафу та енергетичні безалкогольні напої, працівники поліції побажали йому щасливої дороги, та він поїхав додому, спростовуються вище викладеними доказами.

Вказану позицію, апелянт висловив лише в апеляційній скарзі, що розцінюю як спосіб захисту останнього з метою уникнення від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Долучені до матеріалів провадження відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, з достатньою повнотою відображають як факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так й процес фіксування огляду за участю двох свідків та наявністю у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а також проходження ним огляду, в ході якого, ОСОБА_1 визнано таким, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Таким чином, доходжу висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, поза всяким розумним сумнівом повністю доведена матеріалами провадження.

Виходячи з наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими.

Під час апеляційного провадження, ОСОБА_1 не надано доказів, які б свідчили про відсутність в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта щодо фальсифікації матеріалів провадження спростовані матеріалами провадження та змістом відеозапису, що досліджені під час апеляційного розгляду.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, так само як і порушення вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду і закриття провадження, як про це наголошує апелянт - відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Косівського районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2019 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло