Номер провадження 33/816/70/20 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 481 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про порушення митних правил № 592/18599/19 за апеляційною скаргою представника Сумської митниці ДФС БИКОВА Д. О. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 11.12.2019, якою провадження у справі про порушення митних правил відносно

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, мешканця (зі слів) АДРЕСА_1

закрите за ч. 6 ст. 481 МК України у зв`язку з відсутністю складу правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі представник Сумської митниці ДФС БИКОВ Д. С. просить скасувати постанову судді, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК, і накласти стягнення в межах санкції цієї статті, оскільки ОСОБА_4 станом на 12.11.2019 не вивіз т/з «Ленд Ровер» д. н. з. НОМЕР_1 , порушивши строк тимчасового ввезення більш ніж на 30 діб, чим вчинив правопорушення, яке має кваліфікуватися за ч. 6 ст. 481 МК, а тому постанова про закриття провадження підлягає скасуванню.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 11.12.2019 провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 за ч. 6 ст. 481 МК закрите у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки ч. 6 ст. 481 МК не має зворотної дії в часі, а тому облік сукупного строку тимчасового ввезення терміном до 1 року, повинен рахуватися з моменту введення в дію ч. 6 ст. 481 МК.

Згідно протоколу про порушення митних правил № 1004/80500/19 від 12.11.2019 в цей день о 03:12 на митному посту «Бачівськ» Сумської митниці ДФС, під час проведення митного контролю т/з Фольксваген Транспортер д. н. з. НОМЕР_2 та внесення інформації до центральної бази даних ЄАІС ДФС відбулось спрацювання орієнтування у відношенні громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 , який 10.12.2016 о 02:21 через Львівську митницю ДФС ввіз т/з «Ленд Ровер» д. н. з. НОМЕР_3 на митну територію України в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» та порушив дане зобов`язання, оскільки станом на 12.11.2019 цей т/з не вивезено за межі митної території України, тим самим перевищив термін тимчасового ввезення більше ніж на 30 діб.

Будучи відповідно ст. 526 МК, ст. 277-2 і 294 КУпАП своєчасно сповіщеними у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги, представник митниці в судове засідання 15.05.2020 не з`явився і клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд справи без їх участі.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 1 МК, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у ст. 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів, а згідно вимог ст. 487 МК провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно ч. 1 ст. 486 МК, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, а згідно ч. 2 цієї статті провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у ст. 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням. Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (ст. 487 МК).

Розглядаючи протокол про порушення митних правил № 1004/80500/19 від 12.11.2019 і ухвалюючи рішення про закриття провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що положення ч. 6 ст. 481 МК не мають зворотної дії в часі, тому облік строку, встановлений у ч. 1 ст. 380 МК, повинен рахуватися з моменту введення в дію ч. 6 ст. 481 МК. При цьому суддя послався на положення ст. 58 КУ, а також на відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_5 правопорушення повторно.

Як убачається з протоколу про порушення митних правил, 10.12.2016 ОСОБА_4 у режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» ввіз на митну територію України т/з «Ленд Ровер» д. н. з. НОМЕР_3 , надавши при цьому зобов`язання вивезти автомобіль у строк, визначений ч. 1 ст. 380 МК. Строк тимчасового ввезення автомобіля ОСОБА_4 порушив, оскільки станом на 10.12.2017 не вивіз т/з за межі митної території України, вчинивши порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК (в ред. ЗУ № 2612-VIII від 08.11.2018), оскільки починаючи з 22.08.2019 (дати набрання законної сили змін до ст. 481 МК) перевищив строк тимчасового ввезення т/з особистого користування на митну територію України більше ніж на 30 діб.

Разом з тим, згідно ч. 3 і 4 ст. 526 МК у разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний митний орган, справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 494 МК протокол про порушення митних правил повинен містити необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, однак протокол про порушення митних правил містить неіснуючу адресу проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 .

Апеляційним судом направлений лист з повідомленням про час та місце судового розгляду за вказаною адресою, проте повернутий через невірно зазначену адресу. Крім того, в порядку надання міжнародної правової допомоги спрямований лист до м. Przemysl АДРЕСА_2 Jakuba Glazera, 18/36, що знаходиться в Республіці Польща, проте і це повідомлення повернуте, оскільки кореспонденція не отримана особою, внаслідок чого апеляційний суд позбавлений можливості повідомити ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи, оскільки протокол про порушення митних правил та матеріали справи не містять необхідних для розгляду справи відомостей про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил.

Слід зауважити, що така загальна засада судочинства як рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (ст. 129 Конституції України, розділ I ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»), а тому не дотриманий конституційний принцип, що «ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередньо участь у судовому процесі, або позбавлений такого права», який знайшов своє закріплення у рішенні КСУ від 12.04.2012 № 9-рп/2012 (справа про рівність сторін судового процесу), де формулюючи незаперечне право особи на судову присутність, Суд керувався правовими постулатами «доброї совісті» (bonae fidei), оскільки для громадян не може бути жодних перешкод об`єктивного характеру, якщо відбувається розгляд в суді індивідуально-конкретної справи.

Присутність особи, яка має право брати безпосередньо участь і виступати у суді, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, у передбачений законом строк і порядок оскаржити постанову по справі, є невід`ємним правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції, а для суддів усіх інстанції важливим елементом законного і справедливого правосуддя. Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі «Домбо Бехер Б.В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands), заява № 14448/88); п. 38 рішення ЄСПЛ від 23.10.1996 у справі «Анкерль проти Швейцарії» (Ankerl v. Switzerland), заява № 17748/91).

Таким чином, виходячи із засад судочинства, зважаючи на відсутність даних про повідомлення суддею Бабана В. про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, постанова підлягає безумовному скасуванню через порушення норм процесуального права, а апеляційна скарга задоволенню у цій частині.

Згідно ч. 5 ст. 529 МК порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається КУпАП та іншими законами України. При цьому ч. 8 ст. 294 КУпАП передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 527 МК у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, може винести постанову про проведення додаткової перевірки.

Зважаючи, що матеріали справи не містять реально існуючої адреси проживання ОСОБА_3 , апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити рішення щодо нього по суті з дотриманням усіх його прав, тому необхідно провести додаткову перевірку інформації щодо особи ОСОБА_3 для установлення адреси його проживання.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 530 і 531 МК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Сумської митниці ДФС України БИКОВА Д. О. задовольнити частково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 11.12.2019 відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) скасувати через порушення суддею суду першої інстанції норм процесуального права, а справу про порушення митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України повернути до Слобожанської митниці ДМС для проведення додаткової перевірки, установивши строк для проведення додаткової перевірки 30 днів з дня отримання копії постанови апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.