ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/5205/20

Провадження №: 3-зв/755/1/20

"19" травня 2020 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши заявлену у рамках розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (судове провадження № 755/5205/20) спільну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва Старовойтової Світлани Миколаївни, установила :

у провадженні Дніпровського районного суду міста Києва (суддя Старовойтова С.М.) перебуває справа № 755/5205/20 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ДПР18 № 427730 від 19.03.2020) та захист останнього у якій здійснює ОСОБА_2 .

Після ознайомлення з даною справою ОСОБА_2. заявив даний відвід судді Старовойтовій С.М., який умотивував тим, що йому з відкритих джерел інформації 14.05.2020 стало відомо, зокрема з декларації ОСОБА_3 та роздруківки з профайлу судді з сайту руху «ЧЕСНО», що двоюрідний брат судді ОСОБА_3 , на даний час працює Головним інспектором відділу претензійно-позовної роботи управління правового забезпечення та міжнародного співробітництва Департаменту патрульної поліції.

Відповідна позиція відтворена у рішенні Ради суддів України №75 від 04.11.2016 року «Про роз`яснення щодо наявності конфлікту інтересів»: при виникненні конфлікту інтересів під час судових проваджень у кримінальних, цивільних, адміністративних, господарських справах, або під час розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення способами врегулювання конфлікту інтересів є: розкриття суддею інформації про конфлікт інтересів, відвід і самовідвід.

У процесуальному законодавстві не передбачено, що суддя повинен розкривати обставини можливого приватного інтересу сторонам, навіть перш ніж буде вирішено, чи буде відвід, і навіть після прийняття рішення про те, що у відводі немає необхідності. Позиція Ради суддів щодо застосування розкриття інформації про приватний інтерес судді як способу врегулювання конфлікту інтересів може бути пояснена наступними чинниками: сторонам потрібно знати про приватні інтереси судді, щоб реалізовувати свої процесуальні права; розкриття інформації передбачає, що питання з`ясоване на якомога ранньому етапі усіма зацікавленими сторонами, на які вона впливає, а не наприкінці тривалого судового процесу, можливо змарнувавши всі зусилля у випадку, якщо далі суддю буде відведено у зв`язку із конфліктом інтересів, якщо судді призначено справу, то сторони суду мають право знати, чому справу передали іншому судді; це правило допомагає уникати довільної передачі справ. Окрім того, наявність конфлікту інтересів є підставою для подання апеляції. Кодекс суддівської етики наголошує, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід, (стаття 15 Кодексу суддівської етики). Для врегулювання конфлікту інтересів судді під час здійснення правосуддя керуються відповідними положеннями процесуальних законів відповідно до виду юрисдикції, якими встановлено правила застосування права на відвід та самовідвід, - Кодексом адміністративного судочинства, Господарського процесуального, Цивільного процесуального та Кримінального процесуального кодексу України. При цьому КпАП України не містить норм щодо правил відводів та самовідводів судді; у цьому випадку суддям рекомендується застосовувати таке право за аналогією закону.

Відповідна позиція затверджена рішенням РСУ № 34 від 08.06.2017 року «Про роз`яснення деяких питань щодо конфлікту інтересів»: у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

З метою запобігання зловживанням правом на відводи та самовідводи, суддям рекомендується, аналізуючи ступінь приватного інтересу, під час надходження справи до розгляду, вирішувати питання про можливість розкриття інформації про конфлікт інтересів як альтернативний спосіб урегулювання конфлікту інтересів, та чекати після такого розкриття реакції сторін процесу та інших зацікавлених осіб. Якщо після такого розкриття інформації жоден з учасників процесу не заявив відвід судді, то конфлікт інтересів вважається урегульованим.

Відповідно до рішення РСУ № 75 від 04 листопада 2016 року «Про роз`яснення щодо наявності конфлікту інтересів», наявність у судді близьких осіб, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, які є учасниками судових проваджень, що знаходяться у провадженні судді створює конфлікт інтересів і вирішується шляхом самовідводу або повідомлення про його наявність та відводу.

Рада суддів надала роз`яснення, згідно з яким порушення правил відводу або самовідводу може бути підставою для притягнення судді до дисциплінарної відповідальності відповідно до статті 106 Закону України "Про судоустрій та статус суддів". Складання уповноваженими державними органами протоколів про притягнення судді до адміністративної відповідальності за порушення правил відводу або самовідводу у зв`язку з конфліктом інтересів у розгляді певних справ містить ознаки втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя (рішення № 46 від 07.09.2017)

Так, статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі судді у провадженні, у т.ч. за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

У свою чергу, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Наведені обставини, на думку заявників, беззаперечно свідчать про конфлікт інтересів у судді Старовойтової С.М., що може призвести до прийняття незаконного рішення, а тому просять указаний відвід останній задовольнити.

Надалі, даний відвід автоматизованою системною документообігу «Д-3» для розгляду був визначений судді Бірсі О.В. та у провадженні було призначено відповідне засідання для вирішення порушеного заявниками питання; суддя Старовойтова С.М. у саме судове засідання не прибула.

Відповідно вивчивши заяву та заслухавши думку заявників про відвід судді Старовойтової С.М. приходжу до наступного.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Адже, 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Та урахуванням того, що статтею 8 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону.

Стаття 56 вище згаданого закону зобов`язує суддю (суд) справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності суду відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію, беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Сам відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Тобто, наведене указує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Разом з тим, у цій ситуації, із предмета та меж судового розгляду провадження, у якому заявлено відвід, у ракурсі доданих до заяви про відвід доказів, не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість судді Старовойтової С.М. щодо учасників провадження або обставин цієї справи, чи його необ`єктивність при її розгляді.

Так, дійсним є факт того, що двоюрідний брат судді ОСОБА_3 , на даний час працює Головним інспектором відділу претензійно-позовної роботи управління правового забезпечення та міжнародного співробітництва Департаменту патрульної поліції.

Однак, не є установленим факт того, що останній (двоюрідний брат судді) складав протокол серії ДПР18 № 427730 від 19.03.2020.

Також вказана особа (двоюрідний брат судді) не може впливати на формування позиції УПП та вирішувати питання, які мають значення для справи, оскільки не займає будь-яких керівних посад, тобто факт роботи близької особи судді у структурному підрозділі органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення не має значення для розгляду даним суддею справи.

Тим самим не установлено факту наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У той час, як існує презумпція неупередженості судді, а при визначенні наявності чи відсутності конфлікту інтересів слід перш за все виходити з приватного інтересу судді, який розглядає конкретну справу, та можливості впливу такого приватного інтересу на об"єктивність чи неупередженість рішення такого судді, чого (впливу приватного інтересу на об"єктивність чи неупередженість рішення такого судді) у цій справі не установлено.

Тим паче, що у цій ситуації УПП є органом який склав протокол про адміністративне правопорушення, однак він не є стороною у справі у розрізі норм КУпАП.

Не має можливості УПП і оскаржувати будь-яке кінцеве судове рішення у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно у розрізі рішення РСУ № 75 від 04 листопада 2016 року «Про роз`яснення щодо наявності конфлікту інтересів» проте, що наявність у судді близьких осіб, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, які є учасниками судових проваджень, що знаходяться у провадженні судді створює конфлікт інтересів і вирішується шляхом самовідводу або повідомлення про його наявність та відводу, підлягали б застосуванню для прикладу при розгляду справ про скасування постанов винесених безпосередньо УПП у порядку КАСУ, так як у такого роду справах УПП виступає стороною (відповідачем), однак такий обов`язок не виникає у суддів в порядку КУпАП.

У ході цього розгляду, також не установлено з боку указаного судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

Як наслідок, суддя проаналізувавши матеріали судового провадження не убачає передумов для відводу судді з підстав наведених у заяві заявника.

Керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП суддя постановила :

у задоволені спільної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва Старовойтової Світлани Миколаївни, у рамках розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (судове провадження № 755/5205/20), відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

С у д д я Оксана БІРСА