Справа№464/1779/20
пр.№ 3/464/1099/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2020 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Чорна С.З., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №303490 від 20.03.2020р., ОСОБА_1 07.03.2020р. близько 14.40 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме психологічного характеру.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину визнав та пояснив, що потерпіла ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи, щодо обставин 07.03.2020 пояснює, що не кричав на свою дружини, а спокійно з нею розмовляв.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність серед іншого встановлена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до одного із членів своєї сім`ї.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_2 є його дружиною, вони не ведуть спільне господарство із потерпілою, харчуються також окремо.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких відомостей про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство відносно своєї дружини, а відтак ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, вважаю, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані достовірними, оскільки не гуртуються на об`єктивних доказах, а відтак провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Чорна С.З.