Номер провадження 3/521/6547/20
ПОСТАНОВА

18 серпня 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Крижановський О.В., за участю секретаря Савельєвої М.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Смирнова В.В., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Малиновського ВП м. Одесі ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 14.06.2007 року, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебуває протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП віднсоно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 651829 від 01.08.2020 року, вбачається, що 28 липня 2020 року приблизно о 23 год. 15 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вдарила дверима по руці сестру - громадянку ОСОБА_2 , також виражалась на її адресу нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так. судом було поставлено питання про витребування доказів з «АРМОР» та з Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи для об`єктивного та всебічного розгляду протоколу АПР18 № 651829 від 01.08.2020 року відносно ОСОБА_1 .

Сторони не заперечували проти витребування доказів по справі.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз протии Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно зі ст. 278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Доказами у справах про вчинення насильства в сім`ї є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такими даними, згідно зі ст. 251 КУпАП, можуть бути: протокол про адміністративне правопорушення; пояснення особи, яка вчинила насильство в сім`ї; пояснення жертви насильства в сім`ї; пояснення свідків; висновок експерта; речові докази; показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху; протоколи про вилучення речей і документів, а також інші документи. Визначений законодавцем перелік доказів не є вичерпним. Наприклад, іншими документами як доказами про порушення захисного припису можуть бути технічні звіти телефонного оператора щодо розмов особи, яка вчинила насильство в сім`ї з жертвою тощо.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним витребувати відомості з «Армор» та з Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Керуючись ст. ст. 173-2 ч. 1, 253, 276, 277, 278, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Витребувати у співробітників Малиновського ВП м. Одесі ГУНП в Одеській області (м.Одеса, вул. Ак. Філатова 23 в) відомості стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з «АРМОР».

Витребувати з Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи (м.Одеса, вул. Мечнікова 4) відомості стосовно звернення потерпілої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме від 30.07.2020 року №1814.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Крижановський О.В.