КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/349/120
Провадження № 3/534/145/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Куц Т.О., з участю секретаря судового засідання Ворошило І.О., особи, яка склала протокол, ОСОБА_1 , особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_2 , його захисника адвоката Мілінського І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №085219 складений 08.03.2020 щодо ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно із складеним протоколом, 08.03.2020 о 03 год. 15 хв. по вул.Миру у м.Горішні Плавні ОСОБА_2 керував автомобілем марки «LEXUS IS250», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_2 до суду не прибув, звернувшись із відповідним клопотанням про розгляд справи за його відсутності, за участі адвоката Мілінського І.М. У наданих на адресу суду письмових запереченнях, ОСОБА_2 винним себе не визнав та вказав, що він не здійснював керування транспортним засобом і знаходився у салоні автомобіля в якості пасажира на задньому сидінні. Спочатку він відмовлявся пройти тестування, проте так як працівники поліції наполягали на такому тесті, він пройшов тестування на місці зупинки, який результатів не мав. Проходження огляну на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_2 забезпечно не було.

Адвокат особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_3 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому наголосив, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення був складений з порушенням вимог законодавства і не може бути підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, а сама процедура проведення огляду була здійснена з порушенням вимог ст.266 КУпАП, тому вважається недійсною, про що надав письмові заперечення (а.с.16-20). Окрім цього захисником в судовому засіданні було зазначено про відсутність належної фіксації порушення.

В судовому засіданні особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 показав, що було зупинено автомобіль «LEXUS IS250» за порушення правил дорожнього руху. При спілкуванні з ОСОБА_2 виникла підозра того, що останній перебуває у стані сп`яніння, тому останньому було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння на місці зупинки. ОСОБА_2 намагався декілька разів продути спецприлад «Драгер», проте це йому не вдалось, після чого йому було запропоновано пройти медичний огляд у м.Кременчуці, на що від відмовився.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав суду, що саме він здійснював керування автомобілем, коли до них під`їхали працівники поліції. В цей час його товариш ОСОБА_2 знаходився у салоні автівки в якості пасажиру, при цьому вони повідомляли працівникам поліції, що ОСОБА_2 не здійснював керування, на що останні не звертали уваги.

Заслухавши пояснення адвоката Мілінського І.М., показання свідка, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини спрБави у їх сукупності, суд приходить наступників висновків.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Згідно із протоколом серії ОБ №085219 від 08.03.2020, органом Національної поліції ОСОБА_2 поставлене за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До об`єктивної сторони складу даного адміністративного правопорушення входить керування особами транспортними засобами й відповідно відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Отже, серед іншого, до предмету доказування належить сам факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює активні дії з управління транспортним засобом, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2,3,4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із ст.266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, процедура направлення водіїв для проведення огляду визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.

Згідно із п.3 зазначеного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), що узгоджується із вимогами ст.266 КУпАП.

Відповідно до п.6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (пункт 7 Порядку №1103).

За змістом пункту 8 вказаного порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, який надано суду в якості головного доказу винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, останній, керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності свідків.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у присутності останніх 08.03.2020 близько 03 год. 10 хв. ОСОБА_2 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, проте був не в змозі його пройти. При цьому у письмових поясненнях ОСОБА_5 вказав, що спочатку ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду, повідомив що не керував автомобілем.

Суд вказує, що будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи вказані свідки в судове засідання не прибули, а їх письмові пояснення не узгоджуються із приєднаними до справи матеріалами та не містять відомостей того, чи відмовився ОСОБА_2 пройти огляд у медичному закладі.

Зазначених відомостей не містить й досліджений в судовому засіданні запис відеофіксації порушення, який має фіксує лише уривок з процедури огляду, й не містить всіх необхідних даних для встановлення об`єктивної істини у справі, в тому числі чи керував ОСОБА_2 транспортним засобом, чи погодився він на вимогу працівників поліції пройти огляд на місці зупинки, чи проходив такий огляд, чи пропонувалось йому пройти огляд у медичному закладі тощо. Зазначених обставин, наданий запис відеофіксації не містить, тому твердження ОСОБА_2 та його адвоката про допущені поліцейським процедурні порушення залишаються не спростованими та у свою чергу узгоджуються із приєднаними до справи матеріалами, показаннями свідка ОСОБА_4 й наданою стороною захисту відеозаписом, при дослідженні якого ОСОБА_2 декілька разів на місці зупинки видихує повітря у спецприлад.

Отже, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні пояснення свідків, ні запис відеофіксації не містять даних щодо того, чи була дотримана процедура проведення огляду на стан сп`яніння, визначена ст.266 КУпАП.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 суду надано не було.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Швауцер проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у справі.

Виходячи із змісту ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.О. Куц