Апеляційне провадженя № 33/824/1001/2020 Суддя-доповідач Гриненко О.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., розглянувши подану захисником ОСОБА_1 - адвокатом Гурічем О.В. апеляційну скаргу на постанову Святошинського районного суду м.Києва від 16 січня 2020 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 16 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою суду, 21 грудня 2019 року о 04 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 , керував автомобілем «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі М-06 19 км. Київ-Чоп КП «Сосновий бір» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водія зі згоди водія ОСОБА_1 проводився в установленому порядку в присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного засобу - приладу «Драгер». Згідно результату тесту показник алкоголю становить 0,29 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Гуріч О.В. подав апеляційну скаргу на постанову Святошинського районного суду м.Києва від 16 січня 2020 року, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі не зазначаючи при цьому підстав для закриття провадження, передбачених ст.247 КУпАП. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилаються на порушення судом першої інстанції вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи та вирішення її у точній відповідності із законом. Зокрема, апелянт зазначає, що уповноваженими особами патрульної поліції було порушено порядок огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, встановлений ст.266 КУпАП. Як вказує захисник у своїй скарзі, ОСОБА_1 був категорично не згодний з результатами тестування на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, однак патрульний поліцейський в порушення ч.3 ст.266 КУпАП не роз`яснив йому права пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Крім того, апелянт звертає увагу апеляційного суду на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно його підзахисного вимогам ст.256 КУпАП. Так, у зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення не вказано конкретне місце вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а зазначений час його вчинення не відповідає фактичним обставинам справи, а відтак, на думку захисника протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 310210 від 21 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 є неналежним доказом та не може підтверджувати його вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги захисника, який разом із ОСОБА_1 підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушеннясерії ДПР18 № 310210 від 21 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 (а.с.1), дані огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу (а.с. 2,3), а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського, переглянутий в судовому засіданні під час розгляду справи. Зазначеним доказам суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення уповноваженими особами патрульної поліції при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, порядку проходження водіями огляду на стан сп`яніння, встановленого ст.266 КУпАП не заслуговують на увагу.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Із переглянутого під час апеляційного розгляду справи відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за його згодою патрульним поліцейським з використанням спеціального технічного засобу в присутності двох свідків, тобто з дотриманням вимог ч.2 ст.266 КУпАП, що не заперечує і сам ОСОБА_1 та його захисник. Після проведення огляду про незгоду із його результатами ОСОБА_1 не заявляв, а лише вказав, що він тверезий та спиртних напоїв не вживав останнім часом. Більш того, ОСОБА_1 , як слідує з відеозапису, просив патрульних поліцейських пришвидшити складання протоколу, так як дуже поспішав по справах. Таким чином, на переконання апеляційного суду, будь-яких порушень порядку проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, з боку уповноважених осіб патрульної поліції, допущено не було.

Твердження апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 310210 від 21 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 вимогам ст.256 КУпАП є неспроможним, так як у вказаному протоколі зазначено дата і місце його складення, дані про посадову особу, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також в протоколі зазначені прізвища та адреси свідків та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З урахуванням викладеного вважаю, що доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а відтак підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого і майнового стану.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова Святошинського районного суду м.Києва від 16 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Гуріча О.В., подану в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м.Києва від 16 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко