Дата документу 23.09.2020
Справа № 334/4896/20
Провадження № 3/334/2121/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Добрєв М.В., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Відділу регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , голови правління ОСББ «Зернова. 36»,

за ст. 188-39 ч.4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2020 року в провадження Ленінського районного суду м. Запоріжжя з Відділу регіонального представництва в східних областях Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 188-29 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 , останній всупереч вимогам законодавства про захист персональних даних було допущено розголошення персональних даних ОСОБА_2 шляхом розміщення на дошці об`яв та шляхом окремих флаєрів. Об`ява містила прізвище, ім`я, по-батькові та номер квартири заявника, що у свою чергу призвело до незаконного доступу до них невстановленого кола осіб та безпідставного втручання у їх приватне життя, чим було порушено ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про захист персональних даних», відповідальність за, що передбачена частиною четвертою статті 188-39 КУпАП.

У судовому засіданні правопорушник та його представник провину не визнали та звернулися до суду з клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Вказав, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчать що саме ОСОБА_1 , як головою правління ОСББ «Зернова, 36», було розміщено інформацію на дошці об`яв ОСББ. В протоколі не вказано час вчинення та виявлення інкримінованого правопорушення, що є визначальним для розгляду справи. Слід критично оцінювати долучену до матеріалів справи фотографію без конкретних ідентифікуючих ознак джерела походження цього зображення, часу фотокопіювання і т.д. з метою надання цим матеріалам оцінки на їх належність і допустимість як доказів при вирішенні справи і належними і допустимими доказами не доведено події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, при цьому доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 4 ст. 188-39 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за недодержання встановленого законодавством про захист персональних даних порядку захисту персональних даних, що призвело до незаконного доступу до них або порушення прав суб`єкта персональних даних.

Саме в разі коли до службових обов`язків посадової особи входить забезпечення дотримання установлених правил, недодержання яких ставиться у провину складеним протоколом, така особа повинна бути притягнута до адміністративної відповідальності, в тому числі за порушення, передбачене ч. 4 ст. 188-39 КУпАП.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 було допущено розголошення персональних даних ОСОБА_2 шляхом розміщення на дошці об`яв та шляхом окремих флаєрів. Об`ява містила прізвище, ім`я, по-батькові та номер квартири заявника, що у свою чергу призвело до незаконного доступу до них невстановленого кола осіб та безпідставного втручання у їх приватне життя.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про захист персональних даних», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 188-39 КпАП України.

Для того, щоб визначити коло посадових осіб, які можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 188-39 КУпАП потрібно проаналізувати правозастосовний акт, який регламентує їх діяльність, проте його відсутність не дозволяє цього зробити, а тому стверджувати поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, про те, що ОСОБА_3 як посадова особа допустив недодержання встановленого законодавством про захист персональних даних порядку захисту персональних даних, що призвело до незаконного доступу до них або порушення прав суб`єкта персональних даних є неможливим.

Таким чином, не можна стверджувати, що саме на ОСОБА_1 як на голову правління ОСББ «Зернова, 36», на час вчинення діяння було покладено обов`язок щодо захисту персональних даних. В той же час, факт незаконного втручання та розголошення персональних даних за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення не підлягає сумніву, однак припущення, що таке недодержання встановленого законодавством про захист персональних даних порядку захисту персональних даних сталось з вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджується жодним доказом, а отже, застосовуючи стандарт доведеності вини поза розумним сумнівом, слід усі сумніви з цього приводу тлумачити на користь ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину в діях ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 188-39 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 221, 245, 247, 251, 256, 276-277, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 188-39 ч.4 - закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Добрєв М. В.