ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/118/20 Головуючий у 1-й інстанції: Рєпін К.К.
Номер провадження: 33/819/86/20 Доповідач: Калініна О.В.
Категорія: ст. 124, 122-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Калініної О.В.,

при секретарі Осипенко С.С.

за участю адвоката Мельниченка М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Мельниченка Миколи Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Адвокат Мельниченко М.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.

Захисник вважає постанову такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Посилається на те, що схема місця події, складена інспектором патрульної поліції не відповідає вимогам п.4 Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року, оскільки не містить відомостей щодо:

-координат розташування транспортного засобу Fiat д/н НОМЕР_1 відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів, так як, координати вказаного автомобіля зазначені відносно житлового будинку, а не елементів проїжджої частини, що на думку адвоката, позбавляє можливості ідентифікувати та визначити його розташування відносно інших слідів, зокрема місця зіткнення;

-сталих орієнтирів, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів, так як містяться виключно графічні зображення без найменувань, що позбавляє можливості ідентифікувати їх належним чином;

-ширини тротуарів, узбіччя;

-розміщення частин та об`єктів на проїзній частині, що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, оскільки з наданих ОСОБА_2 вбачається наявність таких уламків скла, які знаходяться на відстані близько 50 см від автомобіля Fiat.

Апелянт зазначає, що з аналізу опису механічних пошкоджень автомобілів встановлено, що мало місце дотичне контактування автомобіля Porshe в районі правого заднього крила та автомобіля Fiat, в районі лівої бокової частини переднього бамперу.

Твердить, що таке розташування слідів ударно-механічної взаємодії у порівнянні з розташуванням автомобіля Fiat на проїзній частині та місця зіткнення, зафіксованого на схемі місця ДТП, виключають факт контактування автомобілів за умови розташування транспортного засобу Fiat у статичному положенні.

Вказує, що з урахуванням загальної ширини проїзної частини, яка згідно схеми ДТП складає 9,4 м, технічних характеристик колісної бази автомобіля Fiat, яка становить 1,4 м та місця зіткнення в 2.1. м., апелянт констатує, що за умови розташування автомобіля Fiat у статичному положенні, залишається динамічний коридор, який складає 0,7 м.

На думку апелянта, місце зіткнення, яке знаходиться на відстані 0,7 м. від лівого краю автомобіля Fiat, повністю виключає контактування транспортних засобів, та дискредитує версію ОСОБА_3 .

Переконаний, що обставини ДТП знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням ОСОБА_3 , вимог ПДР, а саме п.1.5, 2.3.б), 10.1.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, адвокат твердить, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 залишено місце дорожньо-транспортної пригоди через нехтування правилами безпеки дорожнього руху, а також наявність у неї умислу на такі дії.

Посилаючись на рішення ЄСПЛ у справах «Шмауцер проти Австрії», «Карелін проти Росії», «Кривошапкін проти Росії», вказує, що суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не слідує, що у діях останньої наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Мельниченко М.С. підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги. Вважав можливим здійснити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_1

ОСОБА_3 в судове засідання неодноразово не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час судового розгляду, заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду справи не подавав.

У справі під час апеляційного розгляду за клопотання апелянта було призначено комплексну автотехнічну і транспортно-трасологічну експертизу.

Постанова суду про призначення експертизи не була виконана, експерт заявив клопотання про надання додаткових відомостей , вихідних даних.

Апеляційним судом з метою уточнення запитаних експертом відомостей неодноразово викликалися поліцейські, що склали схему місця ДТП та протокол, потерпілий, проте зазначені особи для дачі пояснень не з`явилися.

Адвокат Мельниченко М.С. в судовому засіданні 19 травня 2020 року через неявку зазначених осіб, вказав на можливість здійснити та закінчити апеляційний розгляд на підставі наявних матеріалів справи, виходячи із доводів апеляційної скарги.

Учасники справи використовують свої процесульні права на свій розсуд.

Зважаючи на позицію захисника, апеляційний розгляд здійснюється в межах визначених ч .7 ст. 294 КУпАП.

Нових доказів апеляційним судом досліджено не було.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Судом встановлено, що 18.12.2019 року о 13:50 год., в м. Херсоні на площі Свободи, 5, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з Porsche д/н НОМЕР_2 , не витримала безпечний правий боковий інтервал та здійснила наїзд на припаркований т/з Fiat д/н НОМЕР_1 , після чого місце пригоди покинула, чим порушила п.п. 2.10а, 13.1 ПДР України. Внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Як видно із постанови висновок про винуватість ОСОБА_1 суд побудував на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ПР18 №270887 від 20.12.2019 року та ДПР18 №270888 від 20.12.2019 року, схемі ДТП, поясненнях потерпілого ОСОБА_3 , поясненнях ОСОБА_1 .

Пояснення потерпілого про те, що його автомобіль у момент зіткнення був припаркований і не рухався об`єктивно узгоджуються із протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, з якої видно, що автомобіль ФІАТ розташований рівно відносно краю дороги і поблизу нього є розсип скла.

Схема ДТП відповідає фотозображенням розташування автомобілів відразу після ДТП, зробленим та наданим потерпілим до суду першої інстанції.

Суддя підставно взяв до уваги відомості, що містять в схемі місця ДТП, з якої видно, що вона містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди.

Схема місця дорожньо-транспортної пригоди- це графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин.

Хоча у схемі не вказано назви зображених сталих об`єктів, однак поліцейським у схемі фактично відображено сталі орієнтири, до яких здійснена прив`язка транспортного засобу, які дають можливість встановити координати його розміщення відносно елементів проїзної частини, також місце наїзду на транспортний засіб потерпілого.

Серед іншого, схема ДТП містить характеристики автомобіля «Fiat», а також опис пошкоджень з відміткою про те, що наявні механічні пошкодження переднього бамперу з лівої сторони, розбитий фонар лівого поворотника.

З цих підстав, не можуть бути прийняті до уваги доводи апелянта про те, що схема ДТП не може бути прийнята як доказ.

Встановлені судом обставини ДТП, умови дорожньої обстановки, розміщення транспортних засобів на дорозі, а також рух одного з них, характер та локалізація пошкоджень зафіксованих на автомобілі «Fiat», його схематичне та графічне зображення на місці події, як за допомогою схеми, так і фотозображеннями, вказують на те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Porshe» н.з. НОМЕР_2 , всупереч приписам п 13.1 ПДР, допустила зіткнення із припаркованим автомобілем «Fiat» н.з. НОМЕР_1 , чим спричинила останньому механічні пошкодження.

Наведені у постанові докази підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог п.13.1 ПДР, згідно яких водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Тож суд критично оцінив показання свідка ОСОБА_4 про те, що в момент зіткнення автомобіль ФІАТ рухався , як такі, що суперечать наведеним у постанові доказам.

ОСОБА_1 , як видно і в письмових поясненнях і під час судового розгляду не заперечувала факт зіткнення з автомобілем ФІАТ у час та місці, зазначеному у протоколі і свою винуватість у порушенні ПДР, проте вважала, що наявна і вина потерпілого.

Не спростовувала ОСОБА_1 і той факт, що вона поїхала з місця події до приїзду поліції.

У відповідності до п.2.10 а) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.

Після ДТП водій зобов`язаний повідомити про ДТП уповноважену службову особу та чекати прибуття на місці події поліцейських.

ОСОБА_1 не надала переконливих та об`єктивних доказів наявності поважних обставин, які змусили її покинути місце події до приїзду поліції.

У випадку наявності згоди водіїв транспортних засобів щодо обставин її скоєння, учасники ДТП мали залишатися на місці ДТП до закінчення фіксування обставин подіїта складання Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду(європротокол ).

Потерпілий не підтвердив у суді наявності домовленості між учасниками ДТП щодо оформлення європротоколу. Спростував потерпілий і твердження про те, що ОСОБА_1 залишила йому номер свого телефону для зв`язку та складення європротоколу.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП є вмотиваним, та підтверджується наявними у справі доказами, яким суд дав оцінку керуючись внутрішнім переконанням, що грунтується на повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Посилання апелянта на те, що суд виконував функцію «сторони обвинувачення» є безпідставним, зважаючи на те, що суд , виконуючи покладений на нього ст. 280, 252 КУпАП обов`язок, дослідив лише надані сторонами докази, самостійно докази не збирав і не витребував.

Твердження захисника про те, що аналіз механічних пошкоджень автомобілів у порівнянні з розташуванням автомобіля ФІАТ на проїзній частині та місця зіткнення зафіксовані на схемі, виключають факт контактування автомобілів за умови розташування автомобіля ФІАТ у статичному стані, носять характер припущення та не узгоджуються із висновками суду.

Доказів того, що ДТП сталася внаслідок порушення водієм автомобіля ФІАТ зазначених в апеляційній скарзі пунктів ПДР, матеріали справи не містять.

Стягнення судом накладено у межах строку, визначеного ст.38 КУпАП та з урахуванням положень ст. 33, 36 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі висновки суду не спростовують.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Мельниченка Миколи Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя

Херсонського апеляційного суду (підпис) О.В. Калініна