Справа № 742/346/20 Головуючий у 1 інстанції Коваленко А. В.
Провадження № 33/4823/133/20
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника Карпенка В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 квітня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 27 січня 2020 року, близько 23 год. 03 хв., у м. Прилуки, ОСОБА_1 , керував автомобілем RENAULT LAGUWA д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Послався на грубе порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд позбавив його можливості бути присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Внаслідок чого він не міг надати пояснення по справі, довести свою непричетність до вчинення правопорушення. Вказав на недопустимість письмових показів свідків, оскільки вони не можуть підтвердити, що саме він був водієм та керував автомобілем. Зазначив, що транспортний засіб стояв нерухомо, керування ним він не здійснював, а тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Крім того, послався на недопустимість відеозапису з нагрудної камери поліцейського, оскільки не зазначено технічний засіб, яким такий запис здійснювався.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що працівники поліції підійшли до нього, коли він знаходився в автомобілі, що не рухався, а стояв на тротуарі біля магазину. Перед цим транспортним засобом керував ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №382321 від 28.01.2020 року, ОСОБА_1 , 27 січня 2020 року, близько 23.03 год., у м. Прилуки, керував автомобілем RENAULT LAGUWA, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Допитаний у місцевому суді поліцейський ОСОБА_4 пояснив, що під час патрулювання міста Прилуки ним було складено адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Останній від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, при цьому проводилася відеофіксація правопорушення. Крім того повідомив, що перед цим автомобіль марки RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , створив аварійну ситуацію патрульному автомобілю. Після переслідування даного автомобіля, останній заїхав на стоянку та зупинився. Відразу після зупинки ОСОБА_4 підійшов до даного автомобіля, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 .

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, підтверджується письмовими показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно яких 28.01.2020 року, близько 00.05 год., вони були присутні під час складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння (а.с.4, 5).

При цьому, дані свідки не мають бути очевидцями події, як вважає апелянт, оскільки ці особи лише засвідчують факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

До того ж, на переконання апеляційного суду, дані свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , їх пояснення повністю узгоджуються з матеріалами справи.

Посилання апелянта на те, що він не здійснював керування транспортним засобом, а автомобіль стояв нерухомо на парковці, не заслуговує на увагу та спростовується переглянутим в судовому засіданні апеляційного суду відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, згідно якого відображено, як попереду патрульного автомобіля рухається автомобіль RENAULT LAGUWA, д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився біля магазину «АТБ». Відразу ж до нього підійшли працівники поліції, за кермом транспортного засобу перебував ОСОБА_1 . Після чого відображено, як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності свідків.

А тому суд не може взяти до уваги пояснення свідка ОСОБА_7 , про те, що увечері 27.01.2020 року саме він керував належним ОСОБА_1 транспортним засобом, так як вони не узгоджуються з іншими матеріалами справи, і крім того свідок перебуває в службовій залежності від ОСОБА_1 (є підлеглим останнього по службі). Також, зазначені твердження ОСОБА_7 повністю спростовуються вищевказаним відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

З огляду на зазначене, слід визнати, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний