КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/821/2020 Головуючий в 1-й інстанції: Педенко А.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 12 березня 2020 року апеляційну скаргу захисника Вознюка В.А. на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 грудня 2019 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ння, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2019 року постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн 20 коп. на користь держави.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 13 жовтня 2019 року, о 09 год. 15 хв., по вул. В.Гетьмана, 3 в м. Києві керував автомобілем "RenaultScenic" д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 метрів до посадкового майданчика маршрутних транспортних засобів; у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/ та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог як матеріального, так і процесуального законодавства, судом не вжито заходів для повного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно притягнув його до відповідальності на підставі недопустимих доказів, таких як дані протоколу про адміністративне правопорушення, а також поясненнях свідків які не вказали від якого виду огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився.

Так, апелянт вказує, що згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення він здійснив порушення ПДР України щодо неправильної стоянки транспортного засобу, а також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Проте зазначення двох різних складів правопорушення в одному протоколі є порушенням закону. Тому ОСОБА_1 вважає, що вказаний доказ є недопустимим й не може бути взятий до уваги.

Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу й на те, що поліцейськими не вказано на підставі чого у них виникла підозра про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. Дані відеозапису містять відомості про встановлення поліцейськими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які відрізняються від тих, які указані в протоколі про адміністративне правопорушення. Ця суперечність також залишилась поза увагою суду.

Таким чином апелянт вважає, що його вина не була доведена співробітниками поліції.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заслухавши його пояснення та пояснення захисника Вознюка В.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Відповідно до даних матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису з боді-камери, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

За правилами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що керував транспортним засобом "Renault Scenic" НОМЕР_2 , доїхавши до вул. Вадима Гетьмана зупинив автомобіль поблизу зупинки громадського транспорту та чекав дружину. До нього підійшли поліцейські та зауважили, що він зупинився з порушенням ПДР України. Під час спілкування поліцейські повідомили, що у них є підозра про перебування його у стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці, на що останній спочатку погодився. Чекали прилад «Драгер» близько 40 хвилин. Більше він чекати не міг, та коли поліцейські ще раз запропонували пройти огляд відмовився, тому що не знав наслідків.

Факт присутності двох свідків під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння апелянтом не заперечується. Тому судом вірно було взято їх до уваги та підстав для визнання письмових пояснень недопустимим доказом не має.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення підтверджують, що ОСОБА_1 керував автомобілем "Renault Scenic" д.н.з. НОМЕР_1 по по вул. В.Гетьмана, 3 в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, такими як різкий запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. На пропозицію поліцейських пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою драгер та у відповідному медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України /а.с. 1/.

При цьому вважаю, що допущені поліцейськими незначні порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не є суттєвими, а тому не можуть бути підставою для визнання даного доказу недопустимим. Більш того, дані, які в ньому містяться відповідають дійсним обставинам скоєного ОСОБА_1 правопорушення, встановленим судом першої інстанції, а також узгоджуються з іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Дані відеозапису також підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків /а.с. 4/.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук