Справа № 740/993/20
Провадження № 3/740/362/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Полторацької В.М.,

з участю: адвоката Царенка А.А.

особи, яка притягається до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якій не працює, проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно надісланого до суду протоколу про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2020, складеного інспектором Ніжинського ВП, 28 лютого 2020 року о 21год 55 хв по вул. Шевченко, 126 в м. Ніжині ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2115», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невнятна мова. Від продуву приладу «Драгер» та проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він 28 лютого 2020 року керував автомобілем і рухався в сторону вокзалу. По дорозі автомобіль поламався і він зателефонував своєму другу ОСОБА_2 , щоб він приїхав і йому допоміг. Через деякий час ОСОБА_2 приїхав і вони разом з ним почали ремонтувати автомобіль. До них під`їхали працівники поліції і склали на нього протоколом, якій він підписав, але що там було написано не бачив, так як був без окулярів. Водійські права у нього забрали і видали тимчасові. Йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 , в якості свідка ОСОБА_2 показав, що 28 лютого 2020 року вечором зателефонував ОСОБА_1 і повідомив, що у нього зламався автомобіль і попросив під`їхати. Коли він приїхав, то ОСОБА_1 знаходився біля автомобіля і вони разом почали його ремонтувати. Під`їхали працівники поліції і почали розмовляти з ОСОБА_1 він не чув, про що саме. Потім склали на нього протокол, а йому запропонували написати розписку, яку він писав під диктовку працівника поліції, зазначивши, що ОСОБА_1 перебував у нетверезому стані. Розписку він написав для того, щоб забрати автомобіль Він не знає, чи пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

В судовому засіданні адвокат Царенко А.А. просив справи закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення через відсутність доказів вчинення ним адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду регламентований ст.266 КУпАП. Відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вина ОСОБА_1 у вищезазначеному правопорушенні підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 382187 від 28 лютого 2020 року, зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП, зокрема, із зазначенням свідків вчиненого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх письмових пояснень, які, незважаючи на виклик їх до суду, не з*явилися в судове засідання та не були допитані, однак, це не виключає достовірність такого доказу як протокол про адміністративне правопорушення і відсутні підстави визнання протиправності дій посадової особи під час складання протоколу, які ніким не оспорені та не спростовані.

Показання допитаного за клопотанням ОСОБА_1 свідка ОСОБА_2 не спростовують викладені в протоколі відомості про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він показав, що не був присутній під час їх розмови з інспектором протягом 15 хвилин, свідків не бачив. Його посилання, що він написав власноручно розписку про те, що зобов*язується доставити автомобіль за місцем постійного проживання ОСОБА_1 , так як останній перебував у нетверезому стані, він писав під диктовку і з метою пришвидшити заволодіння автомобілем, суд оцінює критично, враховуючи, що ОСОБА_2 , який працює водієм, не міг не бути обізнаним про наслідки керування транспортним засобом у стані алкогольного сп*яніння.

Невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінпорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд розцінює, як намагання уникнути від відповідальності за вчинене правопорушення, враховуючи, що його пояснення є суперечливими та не узгоджуються з іншими доказами у справі.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, який становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини.

На підставі викладеного суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки особі, що скоїла адміністративне правопорушення, необхідно призначити стягнення необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

З ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. 33, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення постанови про накладення штрафу у порядку примусового виконання постанови відділом державної виконавчої служби стягується подвійний розмір штрафу у сумі 20 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп. судового збору на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова