Справа № 759/2070/20 Головуючий у 1 інстанції Жмудь В.О.
Провадження № 33/824/1892/2020 Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 травня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.04.2020 року, якою щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ),

провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 066074 від 24 січня 2020 року «24.01.2020 року о 09 год. 41 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним під час руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу при перестроюванні ліворуч, здійснив зіткнення з автомобілем «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився праворуч, що спричинило пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», 10.3, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 14.04.2020 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 - інший учасник ДТП подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14.04.2020 року та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанову суду вважає винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без повного з`ясування всіх фактичних обставин справи. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не було надано належної оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи, для усунення розбіжностей між показаннями водіїв, не допитано в якості свідка працівника поліції ОСОБА_4 , який складав протокол, а також судом не було призначено експертизу з метою визначення того, хто з водії винний в порушенні правил дорожнього руху та спричинив зіткнення. Вважає, що розміщення транспортних засобів на дорозі, характер та локалізація пошкоджень на автомобілях, зафіксовані на схемі, з врахуванням місця зіткнення автомобілів, вказує на те, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «FORD», на момент зіткнення, здійснював перестроювання з середньої смуги в крайню ліву смугу, в порушення вимог п. п. 10.3., п. 13.1 Правил дорожнього руху, з урахування дорожньої обстановки не дав дорогу його транспортному засобу, при одночасному перестроюванні транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, перебуваючи зліва від його авто, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з його автомобілем. За вказаних обставин, вважає, що в діях ОСОБА_2 наявна вина у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_2 - особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді адміністративної справи щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП суддею місцевого суду були дотримані.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок суду про те, що вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАП не вбачається, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується сукупністю доказів, оцінених судом першої інстанції а саме: схемою місця ДТП від 24.01.2020 року, на якій вказано місце зіткнення та розташування транспортних засобів; поясненнями свідка ОСОБА_6 , водіїв ОСОБА_2 . - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та водія ОСОБА_1 .

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 066074 від 24 січня 2020 року «24.01.2020 року о 09 год. 41 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним під час руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу при перестроюванні ліворуч, здійснив зіткнення з автомобілем «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився праворуч, що спричинило пошкодження обох транспортних засобів».

Згідно п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.3 вказаних Правил водій у разі перестроювання повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Згідно з п. 13.1 зазначених Правил водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки порушення вимог п. 2.3 «б», 10.3, 13.1 Правил дорожнього руху України. Такий висновок зроблено з урахуванням таких обставин, що автомобіль «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 у момент зіткнення знаходився у власній смузі руху, а автомобіль «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 здійснював перестроювання у смугу його руху, з метою перестоювання у крайню ліву смугу та не дотримався при цьому безпечної дистанції та інтервалу.

Із долучених до матеріалів справи відеозапису з боді-камери працівника поліції, на якому зображено ділянку дороги, де відбулася ДТП та розміщення транспортних засобів, підтверджують, що автомобіль «Ford Focus» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 у момент зіткнення знаходився у власній смузі руху, а автомобіль «Honda CR-V» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 здійснював перестроювання у смугу його руху та не дотримався при цьому безпечної дистанції та інтервалу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не допитав працівника поліції який складав протокол про адміністративне правопорушення, є необґрунтованими, оскількик працівник поліції не був безпосереднім свідком вказаного ДПТ, окрім того необхідні відомості містяться на боді-камері вказаного працівника поліції, які містяться в матеріалах справи.

Також посилання апелянта, що суд першої інстанції повинен був призначити експертизу з метою визначення винного у вказаній ДТП, не ґрунтуються на нормах закону, оскільки матеріали справи не містять клопотання сторін про призначення відповідної експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи, суд повно та всебічно дослідив обставини вчиненого правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок суду про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за наведених у постанові обставин, є правильним.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки місцевого суду в постанові і були підставами для її скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.04.2020 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Ю.В.Семенцов