ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2020 Справа №607/6366/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Холява О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого лікарем-стоматологом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст.124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №465768 від 11 квітня 2020 року вбачається, що 11 квітня 2020 року о 12.00 год. по вул. Шевченка в с. Плотича водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Рено Меган д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху внаслідок чого допустив наїзд на собаку, власником якої є ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобіль не отримав механічних пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №465769 від 11 квітня 2020 року, 11 квітня 2020 року о 12.00 год. по вул. Шевченка в с. Плотича водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Рено Меган д.н.з. НОМЕР_2 та будучи причетним до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишив, чим порушив вимоги п.2.10 (а) Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчинених правопорушеннях не визнав вказавши, що 11 квітня 2020 року о 12.00 год. по вул. Шевченка в с. Плотича керуючи автомобілем Рено Меган д.н.з. НОМЕР_2 не здійснював наїзд на собаку, а вона лежала вже на дорозі, та місце події ДТП до якої він був би причетний не залишав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказала, що 11 квітня 2020 року о 12.00 год. по вул. Шевченка в с. Плотича перебуваючи пасажиром в автомобілі Рено Меган д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , який перебував за кермом вказаного автомобіля не здійснював жодного наїзду на собаку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, прихожу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Диспозиція ст.124 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а ст.122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Так, відповідно до п.2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п.2.10 (а) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Положеннями ст.ст.7, 254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Матеріали справи містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 465768 від 11.04.2020 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 465769 від 11.04.2020 року, схему наслідків ДТП від 11.04.2020 року, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 11.04.2020 року, а також заяву ОСОБА_2 від 11.04.2020 року.

Поряд з цим, на думку суду, матеріали справи не містять належних, допустимих та переконливих доказів того, що ОСОБА_1 , як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, при вищевикладених обставинах порушив п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, оскільки з досліджених судом доказів не вбачається те, що він, керуючи автомобілем не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху внаслідок чого допустив наїзд на собаку.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, в матеріалах справи немає жодного доказу, який би підтверджував, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , своїми діями порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В судовому засіданні не встановлено факту умисного залишення місця ДТП.

Крім того, працівниками поліції не надано також відеозапису чи інших об`єктивних даних з місця пригоди, що могли би бути належним та допустимим доказом у справі.

Положенням ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не грунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, вважаю, що відомості у протоколах про адміністративні правопорушення щодо наявності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, не знайшли підтвердження в суді, спростовуються поясненнями ОСОБА_1 , показами свідка ОСОБА_3 та не грунтуються на об`єктивних доказах.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, а тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 слід закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 122-4, 124, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст.124, 122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Холява О.І.