Провадження № 3/127/6441/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Кашпрук Г.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_1 адвоката Макаренка О.О., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 18.08.2020 надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 355163 від 31.07.2020 року встановлено, що 31.07.2020 о 02.04 год. в. м. Вінниці по вул. Київська, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за місцем зупинки у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою приладу Драгер №7510, результат позитивний 5 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив суд, що він не визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом. ОСОБА_1 повідомив суду, що 30.07.2020 він святкував в ресторані день народження своєї тещі, після його завершення він зустрів товариша та продовжив разом з ним розпивати алкогольні напої. В подальшому, коли необхідно було їхати додому, зателефонував сину та попросив відвезти його додому на власному автомобілі. Очікуючи сина в автомобілі на пасажирському сидінні, він заснув, а прокинувся під час руху автомобіля, однак за кермом був не його син, а незнайомий йому чоловік. У зв`язку з чим він різко повернув кермо автомобіля в напрямку узбіччя дороги, після чого водій зупинив рух автомобіля, та ОСОБА_1 вигнав його з-за керма автомобіля, а сам залишився в автомобілі. Згодом перехожі викликали працівників поліції.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Макаренко О.О. заявив клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яке було задоволено судом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив суду, що він є сином ОСОБА_1 . Свідок зазначив, що ввечері 30.07.2020 йому зателефонував його батько та попросив відвезти останнього додому, оскільки він сам не може керувати автомобілем. ОСОБА_5 зрозумів по голосу, що батько перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння. Враховуючи те, що батько перебував неподалік центрального автовокзалу, вирішив попросити свого товариша ОСОБА_4 , який таксує та часто стоїть в очікуванні пасажирів саме біля центрального автовокзалу відвезти ОСОБА_1 додому. Свідок зателефонував ОСОБА_4 , останній погодився відвезти батька додому, відтак ОСОБА_5 повідомив товаришу, що батько сидить в автомобілі біля ресторану в власному автомобілі марки «Toyota». Через незначний проміжок часу ОСОБА_6 зателефонував його товариш та повідомив, що батько вигнав його з автомобіля та сказав, що в автомобілі пошкоджено переднє праве колесо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив суду, що на прохання свого товариша ОСОБА_3 підійшов до центрального автовокзалу аби відвезти його батька після святкування в ресторані додому на автомобілі ОСОБА_1 . Прийшовши на місце, яке вказав ОСОБА_7 помітив автомобіль його батька «Toyota», та заглянувши в автомобіль побачив, що в автомобілі спить ОСОБА_1 . Свідок ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля, власником якого є ОСОБА_1 , помітив ключі в замку запалювання, та виконуючи прохання товариша повіз його батька додому. Однак під час руху автомобіля, ОСОБА_1 прокинувся, запитав у свідка «Ти хто?» та різко повернув кермо автомобіля в напрямку узбіччя дороги, з метою його зупинки. Свідок повідомив, що в результаті вказаних дій ОСОБА_1 автомобіль врізався в бордюр, та як виявилось, було пошкоджено колесо, після чого він вийшов з авто та зателефонував ОСОБА_8 та повідомив усі події.

Свідок ОСОБА_2 , який був присутній під час складання протоколу, не зміг прибути в судове засідання у зв`язку з чим захисник Макаренко О.О. на підставі ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відібрав пояснення у даного свідка, клопотав перед судом про доручення їх до матеріалів справи та врахувати при винесенні постанови. В своїх поясненнях ОСОБА_2 повідомив, що 31.07.2020 близько 20 год. перебував по вул. Київській біля центрального автовокзалу помітив посеред дороги автомобіль «Toyota», з пошкодженим переднім правим колесом. Підійшов до водія автомобіля з метою запропонувати медичну допомогу, який від допомоги відмовився. Було викликано працівників поліції. Після прибуття працівників поліції та на прохання і з дозволу ОСОБА_1 , свідок запаркував автомобіль на найближчу автостоянку. Факту керування ОСОБА_1 автомобілем не бачив, оскільки підійшов до автомобіля, який стояв оскільки у нього було пошкоджене колесо.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, захисник ОСОБА_1 адвокат Макаренко О.О. заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку захисника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування, зокрема, прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Згідно протоколу серії ДПР18 № 355163 від 31.07.2020 року, водій ОСОБА_1 31.07.2020 о 02.04 год. в. м. Вінниці по вул. Київська, 2, керував транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за місцем зупинки у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою приладу Драгер №7510, результат позитивний 5 ‰.

Однак, в судовому засіданні ОСОБА_1 повністю заперечив свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення, зазначивши, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , який повністю заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, судом було задоволено клопотання захисника Макаренка О.О. про допит свідків.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив, що він попросив свого товариша ОСОБА_4 щоб відвіз додому його батька ОСОБА_1 , оскільки останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. У своїх показах ОСОБА_4 згодився виконати прохання ОСОБА_7 , однак керуючи автомобілем «Toyota» ОСОБА_1 різко повернув кермо автомобіля в напрямку узбіччя дороги, з метою його зупинки. В результаті вказаних дій ОСОБА_1 , автомобіль врізався в бордюр, було пошкоджено праве переднє колесо. Після чого автомобіль зупинився на узбіччі дороги, свідок покинув салон автомобіля, а ОСОБА_1 залишився так же сидіти в автомобілі.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_2 встановлено, що даний свідок помітив біля центрального автовокзалу «Toyota», з пошкодженим переднім правим колесом. Підійшов до водія автомобіля з метою запропонувати медичну допомогу, який від допомоги відмовився. Було викликано працівників поліції. Факту керування автомобілем ОСОБА_1 він не бачив, оскільки підійшов до автомобіля, який стояв так як у нього було пошкоджене колесо.

Аналізуючи покази даних свідків, судом не встановлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

З урахуванням пояснень ОСОБА_1 , свідків, суду не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем. З наявних у справі доказів, судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за допомогою приладу Драгер №7510, однак ОСОБА_1 був пасажиром у автомобілі «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , та не керував ним.

Положеннями ч. 1, ч. 3 та ч. 4 п. 27 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається самостійно чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває в стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вимог статей 245, 251, 252 КУпАП, ст. 62 Конституції України поза розумним сумнівом не доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Крім того, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо не доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останнього, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130, ст. 247, 276, 279, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: