Справа № 317/1090/20
Провадження №/п 3/317/487/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Мінгазов Р.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 282333, 20.04.2020 р. о 05 год. 45 хв. у с. Бабурка по вул. Садова, біля магазину «Яблунька» ОСОБА_1 знаходилася без документів, які посвідчують особу, чим порушив Постанову КМУ 255 від 02.04.2020 п. 2, п. 2, 5, 16.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомила.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення суд дійшов наступних висновків.

Статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил карантину людей порушення санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У відповідності до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються, з-поміж іншого, тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. На період карантину можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності ч.ч. 2 та 3 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Як зазначено в п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11 березня 2020 року (в редакції, що діяла станом на 20 квітня 2020 року), з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин.

Підпунктами 1, 16 пункту 2 вказаної постанови КМУ (в редакції, що діяла на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ), заборонялося з 6 квітня 2020 року до 24 квітня 2020 року перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно (пп. 1); перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус (пп. 16).

В той же час, як вбачається з роз`яснень, наданих Кабінетом Міністрів України, які опубліковані на офіційному веб-сайті 04.04.2020 та доступні за посиланням https://www.kmu.gov.ua/news/rozyasnennya-shchodo-novih-bmezhuvalnih-zahodiv-na-period-karantinu, громадське місце частина будь-якої споруди, яка доступна або відкрита для населення, в тому числі за плату (під`їзди, підземні переходи, стадіони; парки, сквери, дитячі майданчики, стадіони, зупинки громадського транспорту, ліфти, державні установи, медичні установи та інше. Перелік громадських місць може бути розширений органами місцевої влади. У зв`язку з цим рекомендовано перебувати на вулиці в масці, оскільки у будь-який момент можливо опинитись на території, яка підпадає під визначення «громадське місце».

Будь-якими іншими актами законодавства України не встановлено такого визначення громадського місця, яке б охоплювало собою вулицю в населеному пункті.

Таким чином, саме по собі перебування ОСОБА_1 під час дії карантину на вулиці без документів, що посвідчують особу, на думку суду, не може бути кваліфіковане за ст. 44-3 КУпАП.

Крім того, як зазначено у вказаних роз`ясненнях Кабінету Міністрів України, вимога щодо наявності у особи документів дозволить перевірити, чи не мусить вона бути на самоізоляції, або в обсервації, а також дасть можливість органам правопорядку застосовувати адміністративну відповідальність для порушників правил карантину.

Таким чином, передбачена пп. 16 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 вимога щодо наявності у особи, яка перебуває на вулиці, документів, які посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус не відноситься до правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», оскільки має на меті лише забезпечення можливості встановлення осіб, які ухиляються від самоізоляції, та забезпечення можливості притягнення до адміністративної відповідальності осіб, винних в порушенні правил щодо карантину людей. Сама по собі відсутність у особи на вулиці документів не становить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

За приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджена.

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.В. Мінгазов