Провадження № 33/824/1292/2020 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 травня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18.12.2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, приблизно о 01 годині 33 хвилинв м. Києві, вул. С. Сосніних, 17, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Omega», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного / наркотичного сп`яніння.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 18.12.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

На вказану постанову ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить її скасувати за відсутністю складу правопорушення. Вимоги обґрунтовує тим, що вночі 25.10.2019 року він разом з братом приїхав забрати з Києва знайомого. Близько 01 години 30 хвилин вони стояли під гуртожитком та чекали знайомого, до них під`їхали працівники поліції і почали звинувачувати його брата у порушенні правил дорожнього руху. При цьому, працівники поліції поводили себе грубо і він був вимушений заступитися за брата, після чого, його повалили на землю, одягли кайданки та почали вимагати, щоб він пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння, на що він повідомив, що він не керував автомобілем, а ним керував брат. Не зважаючи на це, працівники поліції почали складати протокол та звинуватили його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і він відмовився від проходження тесту, оскільки автомобілем він не керував.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, яке мотивовано тим, що,враховуючи його матеріальне становище, ним до суду першої інстанції неодноразово направлялися клопотання про передачу справи щодо нього до Гадяцького районного суду, однак, вони були проігноровані й суд розглянув адміністративні матеріали без нього, і копію оскаржуваного рішення направив йому лише 10.02.2020 року.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду містаКиєва від 18.12.2019 року, оскільки він не був присутній під час судового розгляду та через те, що він проживає не в місті Києві і має скрутний матеріальний стан, через що не міг приїхати до суду першої інстанції.

Враховуючи, що однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав і свобод особи є закріплення права на судовий захист, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Київський апеляційний суд неодноразово повідомляв ОСОБА_1 про день і час розгляду його апеляційної скарги, однак, у вказаний час та день апеляційного розгляду він не з`явився, клопотань про відкладення чи перенесення судового засідання від нього не надходило, у зв`язку з чим суд прийшов до висновків про можливість судового розгляду за відсутності апелянта для дотримання розумного строку апеляційного розгляду.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як слідує із матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог законодавства дотримано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 Правил Дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2002 року, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №300788, 25.10.2019 року о 01 годині 33 хвилини в м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних,17 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Опель Омега» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків /а. с. 1/.

Для перевірки вказаних в апеляційній скарзі обставин, судом було оглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого на ньому фігурує дві особи - один чоловік перебував за кермом автомобіля, а іншому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, тобто особу, яка підозрювалася у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, неможливо однозначно ідентифікувати саме як ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, у суду виникає сумнів щодо того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, апеляційний суд приходить до висновку, що наданими у справі доказами не доведена наявність у ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а всі сумніви трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 18.12.2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 18.12.2019 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон