Справа 362/1745/20
Провадження 3/362/748/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.05.2020 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Ковбель М.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , за ч.2 ст. 172-10 КУпАП

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення серія КИ №25 від 12.03.2020 року, встановлено, що солдат ОСОБА_1 , являючись військовослужбовцем Збройних Сил України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, став на шлях їх порушень та скоїв адміністративне правопорушення при наступних обставинах: 04.01.2020 близько 08 години 30 хвилин перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 при оголошені усного наказу командира вказаної військової частини про складня Військової присяги молодим поповненням, офіційно, в присутності інших військовослужбовців, відмовився від складання Військової присяги, аргументуючи свою відмову через релігійні переконання, так як є членом «Церкви Християн Віри Євангельської».

Разом з тим, згідно листа Рівненської обласної державної адміністрації від 10.01.2020 № вих-1173/0/01-22/20 вбачається, що ОСОБА_1 письмову заяву про направлення на альтернативну (невійськову) службу не подавав.

Отже, солдат ОСОБА_1 усупереч вимог статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 11, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, будучи військовослужбовцем строкової військової служби, не виконав наказ командира військової частини НОМЕР_1 про складня Військової присяги, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-10 Кодексу України про адміністративне правопорушення - відмову від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні солдат ОСОБА_1 свою вину у скоєному правопорушенні не визнав, аргументуючи свою відмову від виконання наказу командира вказаної військової частини про складня Військової присяги молодим поповненням через релігійні переконання, так як є членом «Церкви Християн Віри Євангельської»..

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 172-10 КУпАП, відмова від виконання наказу або інших законних вимог командира (начальника) є підставою для притягнення винної особи до адмінвідповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів місцевого самоврядування , Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію ( крім цільової).

Згідно за ст.1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в Україні з 17.03.2014 року діє особливий період, який діє до теперішнього часу.

Відповідно до пунктів 1-3, 5, 10, 11 додатку 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України «Положення про складання Військової присяги» кожен громадянин України, який поступає на військову службу, особисто складає Військову присягу на вірність Українському народові та скриплює її власноручним підписом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» передбачено, що право на альтернативну службу мають громадяни України, якщо виконання військового обов`язку суперечить їхнім релігійним переконанням і ці громадяни належать до діючих згідно з законодавством України релігійних організацій, віровчення яких не допускає користування зброєю.

Згідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» для вирішення питання про направлення на альтернативну службу громадяни, зазначені у статті 2 цього Закону, після взяття на військовий облік, але не пізніше ніж за два календарні місяці до початку встановленого законодавством періоду проведення призову на строкову військову службу, особисто подають до відповідного структурного підрозділу місцевої державної адміністрації за місцем проживання мотивовану письмову заяву.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» заява про направлення на альтернативну службу розглядається відповідним структурним підрозділом місцевої державної адміністрації протягом календарного місяця після її надходження в присутності громадянина, а заява про звільнення від призову на військові збори - протягом чотирнадцяти календарних днів. Підставою для відмови громадянину в направленні на альтернативну службу або звільненні від призову на військові збори є: несвоєчасне подання заяви про направлення на альтернативну службу або звільнення від призову на військові збори; відсутність підтверджень щодо істинності релігійних переконань; неявка громадянина без поважних причин за викликом до місцевої державної адміністрації для розгляду його заяви про направлення на альтернативну службу або звільнення від призову на військові збори. Про відмову у направленні на альтернативну службу або звільненні від призову на військові збори відповідний структурний підрозділ місцевої державної адміністрації сповіщає громадянина у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» рішення про направлення громадянина на альтернативну службу або звільнення від призову на військові збори приймається місцевою державною адміністрацією у разі встановлення істинності релігійних переконань і видається заявникові.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина ОСОБА_1 , що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про військове адміністративне правопорушення; поясненнями ОСОБА_1 та іншими письмовими матеріалами.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і запобігання вчинення нею нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 1 п. 12 ст. 5 Закону України» Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, а тому судовий збір не підлягає стягненню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 172-10, 245, 251, 252, 280, 283-284, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 145 (сто сорок п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя М.М. Ковбель