Справа №766/3463/20
П О С Т А Н О В А

18.05.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративні правопорушення,

передбачені ст. ст. 185, 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Кубань Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП не встановлено, -

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 21.02.2020 р. складено протокол серії АПР18 №065862 та протокол серії АПР18 №065863, за змістом яких він:

1. 21.02.2020 р. о 22:04 годині в м. Херсоні по вул. Паровозна, 3-а, вчинив хуліганські дії, а саме: виражався нецензурною лайкою в сторону поліцейських, хапав та намагався пошкодити формений одяг старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , чим порушив порядок та спокій громадян;

2. 21.02.2020 р. о 22:04 годині в м. Херсоні по вул. Паровозна, 3-а, вчинив хуліганські дії, виражався нецензурною лайкою, хапав за формений одяг та намагався пошкодити його старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 , на неодноразові зауваження не реагував, чим вчинив злісну непокору та порушив громадський порядок.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян та ст. 185 КУпАП, а саме: злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчинених правопорушеннях не визнав, заперечив проти обставин, викладених в матіаралах справи про адміністративні правопорушення. Дав показання про те, що 21.02.2020 р. в якості пасажира рухався в автомобілі по вул. Паровозній. Неподалік місця свого проживання з водієм побачили інший автомобіль, який був учасником дорожньо-транспортної пригоди. Зупинились, щоб запропонувати свою допомогу. Коли на допомогу екіпажу патрульної поліції, що вже був на місці, приїхав інший екіпаж, то він вирішив відігнати їх автомобіль в двір будинку, де проживає, а тому сів за кермо і почав рух. Скоріш за все інспектори поліції з другого екіпажу вирішили, що він причетний до дорожньо-транспортної пригоди і стали вживати заходів, щоб його зупинити, зокрема хапали його за одяг, нанесли тілесні ушкодження. Зазначив, що нецензурну лайку не вживав і намагався пояснити поліцейським ситуацію, але його ніхто не слухав. Надав суду копії медичних документів на підтвердження факту спричинення тілесних ушкоджень 21.02.2020 р.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 , суду було надано наступні докази, досліджені під час судового розгляду:

-протоколи про адміністративні правопорушення серії АПР18 №065862 від 21.02.2020р. та серії АПР18 №065863 від 21.02.2020 р., в яких викладені обставини вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

Судом був допитаний інспектор поліції ОСОБА_3 , який підтвердив факти викладені в протоколах про адміністративні правопорушення. Додатково пояснив, що дійсно приїхав в складі іншого екіпажу на допомогу при оформленні матеріалів з дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_1 був пасажиром і в якійсь момент намагався заїхати до двору свого будинку, оскільки ж він перебував в стані алкогольного сп?яніння і їх автомобіль можливо був причетний до дорожньо-транспортної пригоди, то він з ОСОБА_2 намагались його зупинити, в результаті чого ОСОБА_1 вчинив хуліганські дії та опір.

Інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, матеріали справи не містять.

Оцінюючи досліджені докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту вищевказаних протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних доказів, окрім «візуального спостереження» інспекторів поліції, на основі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого як ст. 185, так і ст. 173 КУпАП. Таке спостереження працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (Постанова Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17). Обґрунтування ж матеріалів справи про адміністративне правопорушення фактично лише показами (власним спостереженням) поліцейського ставить під сумнів його незацікавленість в результатах розгляду справи. Крім того, враховуючи пояснення ОСОБА_3 на місці події були й інші особи, а тому особа уповноважена на складання протоколу не була позбавлена можливості для встановлення свідків подій та відповідне їх опитування.

Слід також зауважити, що зміст протиправних дій як за ст. 185, так і за ст. 173 КУпАП, інкримінованих ОСОБА_1 та викладених в протоколах фактично ідентичні між собою, хоча конструкція диспозицій обох статей різниться між собою і передбачає відповідальність за різні види протиправних дій, а тому зміст об`єктивної сторони дій особи яка притягається до адміністративної відповідальності за вказаними нормами не може бути однаковим. З огляду ж на вимогу ст. 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не можу бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення, виключена можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 173 КУпАП та ст. 185 КУпАП одночасно, враховуючи формулювання використане представником органу поліції.

В свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення хуліганських дій та опору представникам поліції суду надано не було. Протокол про адміністративне правопорушення, з огляду на вимоги ст. 251 КУпАП хоча і є самостійним видом доказу, проте без обґрунтування іншими матеріалами є лише констатацією обставин, встановлених представником поліції. За таких обставин, всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. ст. 173, 185 КУпАП необхідно тлумачити на його користь.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 185, 173 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 36, 173, 185, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. ст. 185, 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 (десяти) днів з дня винесення через Херсонський міський суд Херсонської області до Херсонського апеляційного суду.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська