ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року. Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Вітер І.Р., при секретарі Кравчук А.М., з участю захисника Закревського І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від начальника ВАП УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого у військовій частині НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 135793 від 19 лютого 2020 року вбачається, що 19 лютого 2020 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 , на автодорозі Тернопіль-Львів-Рава-Руська М-09, 176 км +481 м, в с.Липники, керував автомобілем марки «Volksvagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 ,з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, звужені зіниці, які не реагують на світло). На місці зупинки в присутності двох свідків від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
В судові засідання ОСОБА_1 не прибув, неодноразово скеровував клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що є військовослужбовцем, з`явитись до суду у призначені судові засідання особисто не має можливості, оскільки знаходиться в зоні проведення операції об`єднаних сил на території Донецької області, а крім того транспортне сполучення через запровадженні в Україні карантинні заходи припинене. Проте надалі ОСОБА_1 участь в судовому засіданні забезпечив явкою свого захисника.
У відповідності до ч.2 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відтак зважаючи на відсутність клопотань ОСОБА_1 про відкладення судових засідань, призначених на 13 та 30 квітня, а також 13 та 21 травня 2020 року, суд розглянув справу з участю його захисника та за наявними матеріалами справи.
В судовому засіданні захисник вину ОСОБА_1 заперечив. Вказав, що дійсно 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 зупинили працівники поліції без повідомлення причин зупинки. Під час спілкування працівники поліції висловлювали сумніви щодо стану його здоров`я та пропонували йому проїхати до медичного закладу з метою перевірки на стан наркотичного сп`яніння, проти чого він не заперечував. Працівник поліції йому роз`яснив, що він вправі відмовитися від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, при цьому не вказав наслідки такої відмови. Насправді ОСОБА_1 заборонених речови не вживав та в стані сп"яніння не був, підписав протокол, бдучи необізнаним з його наслідками. Захисник звернув увагу, що протокол не відповідає дійсності, не відображає всі обставини справи, не відповідає вимогам ст.ст.130, 266 КУпАП України, а обставини справи викладені у протоколі перекручені. Подав до суду клопотання про виклик в судове засідання поліцейського, що склав протокол та свідків, пояснення яких він долучив до матеріалів провадження, витребування відеоматеріалів з нагрудних камер поліцейських щодо фіксації факту документування вказаного правопорушення.
На неодноразові виклики до суду поліцейський та свідки не з`явились, причин неявки до суду не повідомили. Матеріали відеофіксації правопорушення до суду скеровані не були.
У відповідності до вимог ч.2 ст.38 та п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, суд приймає у справі остаточне рішення про закриття провадження. При цьому наявність заперечень сторони захисту щодо вини правопорушника, зобов`язує суд розглянути справу за наявними матеріалами та встановити наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відтак із врахуванням отриманих в судових засіданнях заперечень захисника, а також вивченням наявних матеріалів справи, суд прийшов до наступних висновків.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення у трьох формах:

1. керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

2. передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

3. відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2,3,4 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції,поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують її увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У відповідності до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відтак, чинним законодавством передбачено обов`язкову вимогу щодо встановлення стану сп`яніння водія, який керує транспортним засобом, при проведенні його огляду на місці зупинки транспортного засобу, а це його проведення з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Матеріали справи не містять жодних доказів щодо використання поліцейськими на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1 19 лютого 2020 року будь-яких спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п.6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452), та п. 1 ч.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, якими не можуть бути залучені працівники національної поліції та особи щодо неупередженості яких є сумніви. Результати такого огляду зазначаються у відповідному акті, дані якого заносяться до протоколу і долучається до нього. Він складається у 2-х примірниках, один з яких вручається водію.

Згідно п.5 Порядку, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Аналогічні положення містяться у п.4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказм МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1395).
Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (ч.2 п.6 Інструкції № 1395).
Відтак підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема і протокол серії ОБ № 135793 від 19 лютого 2020 року, не містять жодних відомостей про складення поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу акту про проведення огляду ОСОБА_1 , такого до матеріалів справи долучено не було.
У відповідності до ч.3 ст.266 КУпАП а також п.6 Порядку, для проведення огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві виключні підстави, а саме:
- незгода водія на проведення на місці огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів;
- незгода водія з результатами огляду, проведеного працівником поліції.
Зупинка співробітником поліції транспортного засобу повинна мати правові підстави, це ж стосується й направлення водія на медогляд. Медичний огляд повинен проводитись за наявності направлення.

Згідно вимог п.6 Порядку, а також п.п. 8, 12 Інструкції № 1452, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим та за часом у провадженні справи про вчинення адміністративного правопорушення повинно передувати факту його відмови від проходження такого виду огляду. За відсутності оформленого направлення у водія не виникає правових підстав та обов`язку його проходити у відповідному закладі охорони здоров`я.

Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку, пункт 6 розділу X Інструкції з оформлення матеріалів №1395)

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, всупереч вимогам ч.1 ст.266, 265-2 КУпАП, Інструкції № 1452, Порядку № 1103, від керування автомобілем ОСОБА_1 не відсторонили. Тимчасового затримання транспортного засобу шляхом блокування або відправки його на спеціальний майданчик не відбулося.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відеофіксація, яка здійснюється поліцейськими, може бути одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18 грудня 2018 року (далі - Інструкція), з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції передбачено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

У відповідності до п.5 розділу ІІ вказаної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Проте, відеозапис та відеозйомка до протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не додана.

Відмова особи від проходження огляду з метою встановлення стану її сп`яніння за своєю суттю є частиною (етапом) провадження справи про вчинення адміністративного правопорушення, порядок проведення якого чітко визначений законодавством. Відтак з підстав визначених ст.19 Конституції України, порушення такого порядку провадження виключає склад правопорушення, передбачено ч.1 ст.130 КУпАП у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що і свідків обвинувачення.

Зазначені у протоколі свідки неодноразово викликались до суду, однак не з`явились та допитані судом і стороною захисту не були, що в сукупності із вищевказаними обставинами, підтверджує сумнівність їх письмових пояснень.

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст.62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, розглядом справи в суді встановлено, що обставини, які були викладені у протоколі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності не знайшли свого підтвердження та не доводяться жодним належним та допустимим доказом.

За встановлених обставин, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя: (підпис).

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер