Справа № 174/299/20
Провадження № 3/174/107/2020
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2020 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Ілюшик І.А., розглянувши матеріал, який надійшов з Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст.172-6 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Донецьку Ростовської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , працюючого на посаді інженера-технолога філії ВГМК ОГХК,-

якому згідно ст. 268 КУпАП роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зазначеною у п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 та абз. 2 ч. 2 ст. 45 цього Закону несвоєчасно, без поважних причин подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, за формою, що визначається Національним агентством, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, визнав частково, щиро розкаявся та зазначив, що при звільненні він подав декларацію за два місяця роботи, однак йому належним чином не роз`яснили, що він має подати декларацію за весь 2017 рік та коли саме він має її подати. Після звільнення він перебував на обліку у центрі зайнятості, а на теперішній час працює у м. Вільногірську. Приблизно 06.09.2018 року він отримав лист від НАЗК про необхідність подання декларації за 2017 рік та протягом десятиденного строку подав декларацію, тобто 15.09.2018 року.

Прокурор обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 , ознаки діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 Закону України правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 172-6 КУпАП встановлює відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,

Для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Частиною 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), зокрема за ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 обіймав посаду головного спеціаліста відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Дніпропетровської області - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області, тобто державним службовцем, особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції».

01.02.2017 року ОСОБА_1 було ознайомлено з попередженнями про спеціальні обмеження, встановлені ЗУ «Про державну службу» та «Про запобігання корупції».

Відповідно до наказу № 15-К від 20.02.2017 року начальника Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, Клименко М.О. з 23.02.2017 року звільнено з займаної посади.

Отже, ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 даного Закону, Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016, № 3, що зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №959/29089, 23.02.2017 року, припинивши діяльність особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом подачі та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перебуваючи, згідно з поясненнями, за місцем проживання несвоєчасно, тобто 15.09.2018 року, поза межами строку подачі декларації без поважних причин подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування. ОСОБА_1 не заперечується, що на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції 15.09.2018 року о 20:50 ним заповнена декларація (після звільнення) за 2017 рік.

До твердження ОСОБА_1 про необізнаність із положеннями законодавства щодо подання щорічної декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), суд ставиться критично.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації після звільнення відсутні та він не наводить жодних доводів, які б свідчили, що він виконав вимоги Закону України «Про запобігання корупції» щодо своєчасного подання вказаної вище декларації.

Згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», як на те, що суб`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, полягає у формі умислу (прямого чи непрямого), та стосується складу правопорушення, який передбачений - неподання декларації, відповідно до якого предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Під виявленням правопорушення необхідно розуміти встановлення певних обставин, які вказують на ознаки адміністративного правопорушення в діях конкретної особи та дають підстави для провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що діючим законодавством не встановлено протягом якого строку після виявлення правопорушення уповноважений суб`єкт повинен скласти відповідний протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, однак з урахуванням змісту ст. 38 КУпАП доходжу висновку, що цей строк не може виходити за межі строків, встановлених вказаною статтею.

Згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення. Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається. Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП.

Як вказано вище, предметом правопорушення є декларація, яка подана ОСОБА_1 15.09.2018 року поза межами строку подачі декларації (00:00 год. 01.04.2018 року), тому днем вчинення адміністративного правопорушення є 15.09.2018 року, а не 01.04.2018 року, як на це в судовому засіданні вказував ОСОБА_1 . Днем виявлення адміністративного правопорушення згідно із матеріалами справи є 24.04.2020 року, тобто дата складання протоколу про адміністративне правопорушення. Отже, на момент розгляду справи в суді строки визначені ч. 3 ст. 38 КУпАП не закінчились, а тому підстав для закриття провадження у зв`язку із закінченням строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності немає.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, надавши їм відповідну оцінку, суд доходить висновку про те, що у своїй сукупності вони підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вина особи підтверджується, зокрема, протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП від 24.04.2020 року № 354, якими встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_1 , роздруківкою з офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції відомістю про час подання декларації, його письмовими поясненнями та іншими матеріалами справи у їх сукупності.Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 не навів переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного ОСОБА_1 , слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, пом`якшуючою відповідальність обставиною суд визнає щире розкаяння, відсутність обтяжуючих обставин, тому суд вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення щодо нього у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 , необхідно стягнути судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст. 38, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Перерахування провести на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Строк пред`явлення документа для примусового виконання - протягом 3 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя: І.А.Ілюшик