ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/491/20 Справа № 710/668/20 Головуючий по 1 інстанції Побережна Н.П.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №710/668/20 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Шполянського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останнього,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 20 серпня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.

Як встановлено місцевим судом, ОСОБА_1 10.06.2020 о 10 год. 00 хв. в смт. Літин Вінницької області по вул. Б. Хмельницького керував автомобілем DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричипом SCNMITZ реєстраційний номер, НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що місцевим судом порушено його право на захист, оскільки розглянуто справу за його відсутності, незважаючи на те, що ним було подано заяву про відкладення розгляду справи. Вказує, що працівниками поліції не було забезпечено проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а їхати до медичного закладу в нього не було часу, оскільки він перевозив продукти харчування, які швидко псуються.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 , який підтримав апеляційні вимоги, просив їх задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203785 від 10.06.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 10.06.2020 о 10 год. 00 хв. в смт. Літин Вінницької області по вул. Б. Хмельницького керував автомобілем DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричипом SCNMITZ реєстраційний номер, НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с. 1);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння (а.с. 2);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які він давав працівникам поліції, та вказував, що він напередодні вживав алкогольні напої, після чого керував автомобілем, та був зупинений працівниками поліції, які запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, однак він відмовився. В медчний заклад їхати також не бажав (а.с. 3);

- письмовими показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони давали працівникам поліції, та згідно яких в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а також відмовився проходити огляд в медичному закладі (а.с. 4,5).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта про їх недопустимість є неприйнятними.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції не забезпечено проведення його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, не узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, та безпосередньо письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які він давав на місці зупинки.

Також, судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 на захист, оскільки він безпосередньо приймав участь під час апеляційного розгляду справи, апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого місцевим судом рішення по суті щодо нього.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Шполянського районного суду Черкаської області від 20 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка