Справа № 618/294/20
Провадження № 3/618/59/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року

Суддя Дворічанського районного суду Харківської області Бунін Є.О, розглянувши в залі суду в смт Дворічна справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВПС «Тополі» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янська Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби 2 категорії техніка (фахівця зв`язку) 3 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби «Тополі» відділу прикордонної служби «Тополі», Харківський прикордонний загін (в/ч 9951), ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній,

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

встановив:

Старший сержант ОСОБА_1 отримав наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Чатовий» по охороні місця тривалого несення служби «Тополі» (МТНС) 18 березня 2020 року в період з 16-00 год. до 18-00 год. О 16-00 год. останній приступив до несення служби.

Приблизно о 18-00 год. 18 березня 2020 року на території МТНС було виявлено офіцера ВВБ, який безперешкодно потрапив на територію МТНС по тиловим підступам з метою перевірки зміни прикордонних нарядів.

Під час перевірки офіцером ВВБ, службу по охороні військового містечка здійснював старший сержант ОСОБА_1 , але на момент перевірки він здійснював заміну акумуляторної батареї до радіостанції в службовому приміщенні МТНС з метою забезпечення стійкого та надійного зв`язку в ланці прикордонний наряд старшим прикордонних нарядів в МТНС.

Своїми діями зазначений військослужбовець порушив наказ на охорону державного кордону начальника відділення інспекторів прикордонної служби, вимоги ст. ст. 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. ст. 1-2 Дисциплінарного статуту ЗСУ, абз. 1 п. п. 7 п. 2 розділу ІІ, п. п. 4 п. 1 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України 19.10.2015 № 1261, тобто вчинив адміністративне військове правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 18 березня 2020 року о 18-00 год. на момент перевірки він здійснював заміну акумуляторної батареї до радіостанції в службовому приміщенні МТНС з метою забезпечення стійкого та надійного зв`язку в ланці прикордонний наряд старшим прикордонних нарядів в МТНС. ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, просив взяти до уваги обставини справи та звільнити його від адміністративної відповідальності зазначивши, що вказані дії не спричинили ніяких негативних наслідків.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Крім пояснень ОСОБА_1 його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 111110 від 24 березня 2020 року;

-письмовим поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від 19 березня 2020 року;

-висновком службового розбору.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

У зв`язку з тим, що дії ОСОБА_1 не становили великої суспільної небезпеки, не спричинили і не могли спричинити значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам інших осіб, а також його особисте критичне ставлення до вчиненого, щире каяття, виключно позитивну характеристику за місцем роботи, вчинення адміністративного правопорушення вперше, суддя, враховуючи дані факти та малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, вважає за можливе застосувати до нього положення ст. 22 КУпАП, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності, оголосивши усне зауваження.

Суддя вважає, що таке звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення та оголошення йому усного зауваження, в даному конкретному випадку є доцільним, а також є важливим засобом реалізації судом принципу гуманізму та індивідуалізації відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити за малозначністю вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, судовий збір, передбачений нормою ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 22, 184, 221, 283 КУпАП, суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення, обмежившись відносно нього усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в 10-денний строк з дня її винесення через Дворічанський районний суд Харківської області

Суддя Є. О. Бунін