ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2020 року Провадження № 3/425/588/20

Справа № 425/1230/20

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Рубіжанським МС УДМС України в Луганській області 18 вересня 2015 року; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ),

в с т а н о в и в :

До Рубіжанського міського суду Луганської області, 28 квітня 2020 року надійшов протокол серії АПР18 №132240 від 24 квітня 2020 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Аргументи держави Україна, в особі поліцейської, яка склала протокол, полягали у тому, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого 21 квітня 2020 року о 14 годині за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 обпік нижні кінцівки хімічним засобом «Антинагар» та потрапив до ЛОДКЛ м. Лисичанська. А за це передбачена адміністративна відповідальність, частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А суд, на основі всебічного, повного та об`єктивного дослідження і оцінки кожного зібраного особою, яка склала протокол доказу, а також у його сукупності з іншими доказами, встановив наступні обставини:

ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм дідусем ОСОБА_3 , бабусею ОСОБА_4 та сином ОСОБА_5 . 21 квітня 2020 року близько 15 годин всі знаходились вдома. ОСОБА_6 прибирала в кімнаті дитячі іграшки, а її син ОСОБА_5 пішов до кухні та діставши з кухонної меблі засіб проти жиру, відкрив його та вилив на підлогу. Після чого сів на розлиту рідину і отримав хімічні опіки кінцівок. На плач дитини до кухні прибігла ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , остання промила місця опіків під водою та потім вони викликати швидку допомогу, і ОСОБА_5 був госпіталізований у лікарні м. Лисичанська (а.с. 4,5,6 - письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ).

І вважаючи, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, тобто ухилилась від виховання малолітнього сина, оскільки не прослідкувала за дитиною і дитина отримала хімічні опіки, капітан поліції Рубіжанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 квітня 2020 року склала протокол (а.с.1 - протокол).

І, на підставі цих обставин, оцінюючи те, чи було вчинено ОСОБА_9 означене адміністративне правопорушення, застосовуючи наступні норми матеріального права, суд дійшов до таких висновків:

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

При цьому суд враховує, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) та інших законів України (стаття 2 КУпАП).

Так, положеннями частини 1 статті 184 КУпАП передбачено, що ухилення батьків або осіб, що їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей є адміністративним правопорушенням.

Наведені положення кореспондуються із положеннями частини 1 і 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-IІІ за якими, батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Аналогічними, є і положення статті 150 Сімейного кодексу України, які окрім того, встановлюють обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому, в силу положень частини 3 статті 4 Сімейного кодексу України та частини 2 статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Отже, саме таким є коло, передбачених законодавством України обов`язків батьків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

Як вже було встановлено судом, і що підтверджується наданими суду доказами, неповнолітній ОСОБА_5 проживає разом зі своєю матір`ю та її дідом та бабою. Під час події, що сталася 21 квітня 2020 року ОСОБА_6 перебувала вдома разом з сином та своїми дідом та бабою, і в час коли її син отримав хімічні опіки, вона знаходилася в дитячій кімнаті і збирала іграшки.

Суд врахував обставини за яких малолітній ОСОБА_5 отримав хімічні опіки, а також вік ОСОБА_5 , якому на момент події було одинадцять місяців, і тому не вважає, що ОСОБА_6 у події, що відбулась 21 квітня 2020 року ухилилась від виконання яких-небудь батьківських обов`язків. Тут суд виходить із того, що стався нещасний випадок, який міг відбутись у будь-якій родині. Звичайно, батьки повинні забезпечити умови проживання дитини відповідно до її віку, у тому числі й такі умови, які убезпечать дитину від травмування оточуючими її предметами чи речовинами. Однак від усього на світі, убезпечити дитину не можна, і у випадку, що відбувся, суд не бачить умислу ОСОБА_10 ухилитись від виконання батьківських обов`язків.

Тому, в діянні ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, оскільки її діяння не охоплюється суб`єктивною стороною складу означеного правопорушення.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому враховуючи це, і оскільки суду не надано доказів наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, в діянні ОСОБА_1 , вчиненого нею 21 квітня 2020 року, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1,2,7,8,9,10,17-24,26,27,33-38,40-1,184,221,245-253,254-255,268,271,276,279,280,283-285,287,294,298-300,304,305,306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Рубіжанським МС УДМС України в Луганській області 18 вересня 2015 року; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та Рубіжанському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Суддя Д.С.Коваленко