П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської областіФазикош О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проботи приватний підприємець, мешканки АДРЕСА_1 , за ст.44-3 КУпАП України,-

в с т а н о в и в:

25 серпня 2020 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 в м. Ужгород, по вул. Заньковецькій, на ринку «Новий ринок», в кіоску, торгувала продуктами харчування, а саме хлібо булочними виробами, без одягнутих засобів індивідуального захисту, а саме печаток, чим порушила Постанову ГРСЛ №17 від 09.05.2020.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася шляхом надіслання судової повістки рекомендованим поштовим відправленням та через повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/csz/. Клопотань про відкладення від нього ненадходило. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)» № 530-1Х від 17 березня 2020 року внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст.44 -3, наступного змісту: «Порушення правил щодо карантину людей. Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України«Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У ст.ст.1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211, на усій території України з 12 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року встановлено карантин. Та відповідно по всій України було запроваджено обмеження.

Так, пп. 8) п.2 заборонено до 24 квітня 2020 р.:роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування, пальним, деталями та приладдям для транспортних засобів та сільськогосподарської техніки, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, технічними та іншими засобами реабілітації, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, добовим молодняком свійської птиці, засобами зв`язку та телекомунікацій, в тому числі мобільними телефонами, смартфонами, планшетами, ноутбуками та іншими товарами, що відтворюють та передають інформацію, в спеціалізованих магазинах, які обов`язково повинні мати прямі контракти з операторами зв`язку, за умови забезпечення персоналу (зокрема захист обличчя та очей) та відвідувачів засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, перебування в приміщенні не більше одного відвідувача на 10 кв. метрів торговельної площі, а також дотримання інших санітарних та протиепідемічних заходів;

З наведеного не вбачається, що продавець, власник кіоска, приватний підприємець, що здійснює підприємницьку діяльність має бути в рукавичках.

Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Разом із тим слід вказати і на те, що до матеріалів справи не надано підтвердження того, що ОСОБА_1 є приватним підприємцем, та що саме 25.08.2020 року вона, торгувала продуктами харчування. Так, справа не містить підтвердження того, що вказана особа зареєстрована в установленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності та безпосередньо виконує діяльність пов`язану із торгівлею продуктами харчування або на підставі договору як найманий працівник.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП, до суду надано лише протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №151429 від 25.08.2020 р.

Разом із тим, у вказаному протоколі зазначення ст.44-3 КУпАП, з посиланням на Постанову №17 від 09.05.2020 р, однак не вказано пункт такої, що було порушено ОСОБА_1 .

Диспозицією статті 44-3 КУпАП передбачено притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто, зазначена норма носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Однак, у порушення зазначених вимог у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , не вказані правильні відомості про суть адміністративного правопорушення у зіставленні з наявними ознаками правопорушення, передбаченого у диспозиції ст. 44-3 КУпАП.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Формулювання суті правопорушення не може обмежуватися посиланням на нормативний акт, а повинно також містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією ст. 44-3 КУпАП з конкретизацією суті порушення у відповідності до вказаного Закону.

В протоколі не зазначено повне найменування нормативного акту та відповідного рішення органу з питань боротьби з інфекційними хворобами, порушення вимог яких ставляться у вину ОСОБА_1 та які визначають обов`язки особи, невиконання яких має наслідком адміністративну відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено, які конкретно правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, в даному випадку повинні були бути застосовані (з викладенням їх змісту), і які положення таких правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, були порушені. При розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясуванню підлягають такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа і його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, ще пом`якшують і Обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підставі для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської Організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значенню для правильного вирішення справи Якщо є дані, що будь-якій особі відомо щось пре перелічені обставини, то така особа викликається для дачі пояснень у справі як свідок.

З огляду на наведене, вище вказаних недоліків протоколу, неповнота, допущена при зібранні матеріалів адміністративного провадження, позбавляють суд можливості забезпечити належний розгляд даної справи та постановити по ній законне і обґрунтоване рішення, а тому протокол слід повернути для належного оформлення.

При цьому усунення недоліків у протоколі повинно бути проведено з безумовним виконанням вимог ст.256 КУпАП України та ознайомленням особи, що вчинила правопорушення, зі змістом протоколу.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.278 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 КпАП України повернути до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для належного дооформлення.

Після дооформлення матеріали справи повернути до суду для її розгляду по суті.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош