Справа № 405/2098/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Безсмолий Є.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда, громадянки України, працюючої у ФОП « ОСОБА_2 » продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

до Ленінського районного суду м.Кіровограда надійшов адміністративний протокол серії АПР18 № 380781 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП. В адмінпротоколі вказано, що 27.03.2020 о 10:30 год. ОСОБА_1 в магазині «Карамелька» по вул. Преображенська, 74 порушила правила санітарних норм в період карантину, чим порушила протокол №5 міської ради.

В суді ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не визнала та пояснила, що вона працює у ФОП « ОСОБА_2 » продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 .

27.03.2020 вона вийшла на роботу, щоб зробити прибирання та дезінфекцію приміщення. Двері на ключ не зачиняла, продаж товару не здійснювала. В цей же день, біля 10:30 год. коли вона мила підлогу, в магазин зайшли працівник поліції з двома жінками та вказали, що на їх думку, вона здійснює в період карантину обслуговування покупців. Просила закрити провадження в справі, оскільки адмінпротокол складений відносно неї безпідставно, правил санітарних норм карантину вона не порушувала, відсутні будь які докази продажу нею покупцям товару їй не відомо, що за протокол №5 міської ради, на який посилається працівник поліції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб" іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», (зі змінами від 16 березня 2020 року) забороняється з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

До суду направлений протокол серії АПР18 № 380781 від 27.03.2020, в якому зазначено, що 27.03.2020 о 10:30 год. ОСОБА_1 в магазині «Карамелька» по вул. Преображенська, 74 порушила правила санітарних норм в період карантину, чим порушила протокол № 5 міської ради.

Однак, до даного протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП інспектором поліції, крім адмінпротоколу та рапорту, який долучений формально, без резолюції, не надано пояснення відвідувачів магазину, яких ОСОБА_1 нібито було прийнято в магазині та здійснено їх обслуговування.

Крім цього, з адмінпротоколу незрозуміло, які саме ОСОБА_1 порушила правила санітарних норм в період карантину; що за протокол №5 міської ради вона порушила?

З пояснень ОСОБА_1 , наданих нею в суді вбачається, що вона не здійснювала торгівлю товаром, а здійснювала прибирання приміщення магазину та його дезінфекцію.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №380781 від 27.03.2020 не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки не надано суду доказів щодо відвідувачів магазину, яких ОСОБА_1 нібито було прийнято в магазині та здійснено їх обслуговування, а суд не має права самостійно збирати докази по справі, які по суті, підтверджують виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі слід закрити відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. п.1 ч.1 ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягненні до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП - закритина підставі п.1.ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Євгеній Борисович Безсмолий