Справа №521/6274/20
Номер провадження 3/521/3880/20
П О С Т А Н О В А

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
23 квітня 2020 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі головуючого судді Гарського О.В., із секретарем судового засідання Рижих В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом ПдРУ №203141 від 17.04.2020 року у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, що займає посаду інспектора прикордонного контролю 1 категорії, ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ НОМЕР_1 ) відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Сторони справи про адміністративне правопорушення, які приймали участь у судовому розгляді: особа у відношенні якої складено протокол ОСОБА_1

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обставин правопорушення, яке пред`являлось особі у протоколі визнане суддею недоведеним.
1.1.З протоколу вбачається, що старший сержант ОСОБА_1 19.02.2020 року приблизно о 21 годині 15 хвилин в Міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Одеса», виконуючи наказ на охорону державного кордону України, під час проведення контролю другої лінії гр. Нігерії ОСОБА_2 , 1988 року народження, перевищила терміни необхідні для проведення перевірки виконання іноземцями умов в`їзду в Україну, чим порушила вимоги п. 2 Розділу 2 Порядку «Проведення підрозділами органів охорони державного кордону Державної прикордонної служби України процедури здійснення контролю другої лінії іноземців та осіб без громадянства під час в`їзду в Україну», затвердженого Наказом МВС України від 14.05.2018 року.

1.2.За даним фактом заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (військової частини НОМЕР_2 ) з персоналу, складено протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 .

1.3.Дії ОСОБА_1 відповідно до протоколу були кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинено в умовах особливого періоду.

2.Позиції сторін у справі.
2.1.Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 показала, що з 19.02.2020 року до 20.02.2020 року виконувала наказ з охорони державного кордону України у прикордонному наряді «Перевірка документів». На прикордонний контроль прибув громадянин Нігерії авіарейсом THY 467 сполученням Стамбул Одеса. Під час спілкування з останнім нею було встановлено, що громадянин Ikwuazom ОСОБА_3 прибув в Україну для вступу до вищого навчального закладу. Нею було прийнято рішення про проведення контролю другої лінії з даним іноземцем. Контроль проводився двома особами, нею і ще одним інспектором, прізвище якого не пам`ятає, оскільки за добу може бути проведено більше 10 співбесід з іноземцями. Під час проведення співбесіди, встановлено, що громадянин Ikwuazom ОСОБА_3 не в достатній мірі володіє англійською мовою та зовсім не розуміє російську і українську мову. Було прийнято рішення про залучення перекладача. Оскільки ДМС була не в змозі надати перекладача, було залучено зустрічаючу іноземця сторону, яка прибула із запізненням до аеропорту. Певний час зайняло встановлення особистості зустрічаючої сторони. Певні перешкоди у спілкуванні викликало не досконалий рівень володіння англійською мовою у зустрічаючої сторони, що також зайняло деякий час співбесіди.

2.2. ОСОБА_1 також показала, що під час з`ясування обставин прибуття громадянина Ikwuazom ОСОБА_3 в Україну, останній не зміг підтвердити ряд обставин щодо своєї освіти, умов життя, а також підстави для навчання в Україні в зв`язку з чим нею була внесена пропозиція про не пропуск даного іноземця в Україну. Підставою став факт не підтвердження мети запланованого перебування на території України. Про вказаний факт, вона доповіла старшому напрямку, а остання вищому керівництву. Погодження з керівництвом також зайняло певний час. Після підтвердження керівництвом про не пропуск іноземця, були складені депортаційні акти та рішення про відмову у перетинанні державного кордону України.

2.3.Умислу на порушення відповідного Порядку проведення контролю другої лінії у неї не було.

3.Докази на підтвердження встановлених суддею обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
3.1.Дослідивши протокол, додані до нього матеріали, вислухавши пояснення особи у відношенні якої складено протокол, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КпАП України з наступних підстав.
3.2.Суддею встановлено, що ОСОБА_1 будучи службовою особою, військовослужбовцем, інспектором прикордонної служби «Одеса-Аеропорт», виконуючи функції з охорони державного кордону України в складі зміни прикордонних нарядів в прикордонному наряді «Перевірка документів», під час проведення контролю другої лінії з громадянином Нігерії ОСОБА_2 , який прибув в Україну на авіарейсі THY 467 сполученням Стамбул Одеса, допустила з ним співбесіду тривалістю більше 3-х годин, що є порушенням п. 2 Розділу 2 Порядку «Проведення підрозділами органів охорони державного кордону Державної прикордонної служби України процедури здійснення контролю другої лінії іноземців та осіб без громадянства під час в`їзду в Україну», затвердженого Наказом МВС України від 14.05.2018 року. Фактично тривалість такої співбесіди тривала 3 години 45 хвилин.

3.3.Разом з тим, якщо уважно вдивитись в підстави такої тривалості, можливо зрозуміти, що вини інспектора ОСОБА_1 не має.
3.4.Так, є достеменно встановленим факт того, що громадянин Нігерії ОСОБА_2 не володіє української та російською мовами, а також на недостатньому рівні володіє англійською мовою, що фактично і стало першоджерелом всіх наступних подій і саме головне рішень які приймались інспектором ОСОБА_1 . Оскільки керівництво прикордонної служби не забезпечило відповідного перекладача, ОСОБА_1 прийняла рішення про залучення зустрічаючої сторони для здійснення відповідного перекладу. Приїзд до аеропорту зустрічаючої особи також зайняв певний час. Не належне знання мови у людини, яка зустрічала громадянина Ikwuazom ОСОБА_3 , також вплинуло на час співбесіди.

3.5.Так, дійсно, встановлення будь-яких процедурних правил є форма самообмеження держави, яка виходить з існуючих на момент встановлення таких правил пріоритету соціальних цінностей.
3.6.Разом з тим, абсолютизація процедурної форми, часом суперечить здоровому глузду, в ряді випадків не забезпечує ні захист прав громадян, ні достовірність одержуваної інформації.
3.7.Суддя не може погодитись з такою заформалізованою поведінкою державних органів, які задля дотримання форми здатні принести у жертву всі благі, розумні та ініціативні наміри і дії конкретних людей, які намагаються дуже сумлінним ставленням до своєї роботи виконати завдання з охорони державного кордону України.
3.8.Саме головне у даному випадку, щирі наміри військовослужбовця ОСОБА_1 щодо своїх професійних обов`язків, бажання не допустити в Україну осіб, які тим чи іншим шляхом зможуть зашкодити як державі так і суспільству.
3.9.Життя набагато складніше ніж звичайна норма правового акту. Відповідно, ОСОБА_1 прийняла у конкретній життєвій ситуації такі рішення, які б відповідали державницькій політиці. Для неї важливішим було не форма, а зміст своєї діяльності. Продовження співбесіди було пов`язано саме із з`ясуванням питань правомірності в`їзду в Україну, що як показали результати такої співбесіди мали свою позитивну роль, оскільки за висновками ОСОБА_1 особа не мала права в`їжджати в Україну.
3.10.Звертає на себе також факт відсутності будь-якого належного державного забезпечення у прикордонній службі, а саме в частині наявності перекладачів, які очевидно є вкрай необхідними особами на державному кордоні України. Саме держава повинна забезпечити прикордонну службу такими особами. Натомість звичайне життя на прикладі вказаної справи показує, що залучення перекладача є справою особисто кожного інспектора. Відповідно, ОСОБА_1 не винна в тому, що держава вчасно не забезпечила перекладачем з англійської або хауса, іґбо, йоруба (офіційні язики Нігерії).
3.11.Так як держава відповідає на правопорушення, має серйозні наслідки для майбутнього всього суспільства. Кожний державний службовець виконуючи свої функції добросовісно, відповідально і чесно, враховуючи як законодавство так і принципи права, повинен бути впевнений, що його завжди захистить держава не тільки у питаннях очевидної правоти але й у випадку певних розумних формальних порушень, які безумовно не призвели до непоправних порушень прав та свобод іншої особи.
3.12.У даному випадку, суддя не знайшов таких порушень прав іншої людини (громадянина Нігерії), які б свідчили про необхідність державної реакції на зазначені вище дії військовослужбовця. Окрім того, певні недобросовісні дії громадянина Нігерії ОСОБА_2 , в частині неналежної підготовки до обставин прибуття в Україну (відсутність підтверджуючих документів на право навчання в Україні, відсутність документів підтверджуючих освіту, відсутність будь-яких доказів в обґрунтування своєї позиції на право прибуття в Україну) можуть бути сприйняті як незаконні наміри направлені на в`їзд такої особи в Україну.

3.13.Враховуючи викладені встановлені обставини, той факт, що ОСОБА_1 виконувала належним чином свої обов`язки, порушення встановленого строку проведення співбесіди було пов`язано з об`єктивними факторами, які очевидно не залежали від волі чи бажання службовця, а також мінімальний час порушення (45 хвилин), суддя приймає рішення про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.
3.14.Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
3.15. Оскільки, розумних та справедливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП під час судового розгляду протоколу посадовим особами ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_3 ) не представлено, провадження у справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
3.16.Закриваючи провадження по справі, з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , суддя не стягує судовий збір, з останньої, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI.
3.17. При винесені постанови суддя керується ст. ст. 9-11, 172-18, 221, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки судді.
1.1. Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 178-18 КпАП України закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

2.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.
2.1.Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою щодо якої її винесено, а також потерпілим.

2.2.Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

2.3.Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

2.4.Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

С У Д Д Я: О.В. Гарський