Справа № 362/6977/19 Головуючий у 1 інстанції Глушко О.І.
Провадження № 33/4823/69/20
Категорія - ч.1 ст. 130 КК України.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і житель АДРЕСА_1 , приватний підприємець, з професійно-технічною освітою, одружений, має неповнолітню дитину,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення за правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 420 грн 40 коп.

Як установив суд, 21 листопада 2019 року в 00 год. 05 хв., на 30 км. автодороги М-05 Київ-Одеса, в напрямку м. Одеса, ОСОБА_1 керував автомобілем Опель Омега, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в умовах закладу охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Під час керування автомобілем не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, порушив п. 2.3 «б» та 12. 1 Правил дорожнього руху та з`їхав у кювет, де зіткнувся із деревом, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Мотивує тим, що висновки, викладені у судовому рішенні, не відповідають дійсності, а постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу, що він не був належним чином повідомлений про день і час та місце судового розгляду, в період з 03 лютого по 05 березня 2020 року проходив амбулаторне лікування, а тому був позбавлений можливості реалізувати свої права та прийняти участь у судовому засіданні, надати докази для доведення своєї невинуватості та викликати і допитати свідків.

Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, на які не звернув уваги суд першої інстанції. Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, та збирати докази на підтримання версії працівників поліції.

На порушення вказаних вимог, фабула протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП містить невірне посилання на нормативний акт, яким передбачена відповідальність за дане правопорушення, а саме стаття, що інкримінується правопорушнику, не містить вказівки на частину.

Крім того, не викладено об`єктивної сторони, що стала причиною дорожньо-транспортної пригоди, а саме те, що за кермом він не перебував, а в кювет машина з`їхала тому, що вистрелило праве колесо, а не тому що водій не стежив за дорожньою обстановкою та не обрав безпечної швидкості руху.

Наголошує на тому, що транспортним засобом він не керував, працівники поліції підійшли до автомобіля, коли він перебував у кюветі, а отже у нерухомому стані, що свідчить про безпідставність твердження суду, що саме він керував автомобілем, тим більше з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Вказує, що за кермом перебував ОСОБА_2 , який після дорожньо-транспортної пригоди пішов за допомогою в місто, а він чекав на ньому, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні.

У протоколі про порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні відомості від якого виду огляду відмовився порушник на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, та не вказано який порядок проходження огляду був запропонований водієві, оскільки формулювання у встановленому законом порядку, не розкриває суті порушення. Не містять таких відомостей і пояснення свідків.

Вважає, що поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про незаконність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності, а у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, отже водій не направлявся у заклад охорони здоров`я.

Аналіз змісту постанови суду дає підстави стверджувати,що він був притягнутий до адміністративної відповідальності саме за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а протокол про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння щодо нього не складався.

При обранні виду стягнення, за відсутності будь-яких даних щодо порушника, суд не прийняв до уваги даних про його особу, характеризуючих даних та жодним чином не обґрунтував свого рішення про те, чому вважає за можливе позбавити його права керування транспортними засобами.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 наполягав, що він не керував автомобілем, його товариш ОСОБА_2 перебував за кермом, після того як злетіли в кювет пішов до себе на роботу в Глеваху для того, щоб взяти трактор.

Свідок ОСОБА_2 в апеляційному суді підтвердив, що він керував автомобілем на прохання ОСОБА_1 , на повороті по мокрій трасі їх занесло і автомобіль вилетів у кювет, він пішов за трактором, а коли повернувся, нікого не було.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, свідка, вивчивши матеріали справи, переглянувши диск з відеозаписом та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Положення ч. 2 ст. 268 КУпАП дозволяють судовий розгляд у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, якщо є данні про її своєчасне сповіщення про день і час, а також місце проведення розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ініціював передачу адміністративних матеріалів на розгляд Бахмацькому районному суду Чернігівської області, однак у судове засідання на виклик суду не з`явився, не отримав повістки, відправленої рекомендованою поштою, яка повернулася через закінчення терміну зберігання.

Твердження про те, що у період з 03лютого 2020 року по 05 березня 2020 року він перебував на амбулаторному лікуванні, у зв`язку з чим не міг приймати участь у судовому засіданні, не заслуговують на увагу.

Так, не зважаючи на те, що перебував на лікуванні, ОСОБА_1 10 лютого 2020 року звернувся з заявою до районного суду про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи, та 11 лютого 2020 року з нею був ознайомлений. 13 лютого 2020 року апелянт звернувся з апеляційною скаргою.

Таким чином, перебування на амбулаторному лікуванні не перешкодило ОСОБА_1 реалізувати свої процесуальні права, а тому не могло і перешкодити прийняти участь у судовому засіданні.

У той же час, копія довідки, долучена апелянтом, свідчить про те, що на лікуванні він перебував з 03 січня 2020 року по 05 січня 2020, а розгляд справи відбувався 03 лютого 2020 року. Таким чином, курс лікування у січня місяці не заважав правопорушнику прийняти участь у судовому засіданні, що відбувалось у лютому( копія довідки на а. с. 52) .

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Знаючи про те, що відносно нього на розгляді в суді перебувають матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 не добросовісно користувався належними йому процесуальними правами, отже суд прийшов до вірного висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, щодо якої були складені протоколи.

Проте, з урахуванням того, що ОСОБА_1 копію постанови суду отримав значно пізніше ніж вона була постановлена та проголошена, апеляційний суд вважає за можливе поновити йому строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Розглядаючи справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 суд в повній мірі дотримався вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 21 листопада 2019 року в 00 год. 05 хв. на 30 км в напрямку м. Одеса автодороги М-05 Київ-Одеса, ОСОБА_1 керував автомобілем Опель Омега, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в умовах закладу охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в яких вони зазначають про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі (а. с. 7,8).

Доводи апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено від проходження якого огляду він відмовився спростовується змістом протоколу, де чітко перелічені ознаки алкогольного сп`яніння та зазначено, що водій, який підозрювався у тому, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння відмовився від проходження огляду за допомогою приладу Драгер та в умовах медичного закладу.

З переглянутого відеозапису убачається, що поліцейські прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з тим, що отримали повідомлення про перебування в кюветі автомобіля. Прибувши на місце, вони побачили транспортний засіб, який лежав у кюветі, на місці водія перебував ОСОБА_1 та спав, вікно в автомобілі були відчиненим.

Поліцейські розбудили водія, він переліз на переднє пасажирське сидіння, вийшов з автомобіля, кілька разів падав у траву, а потім несподівано почав тікати. Поліцейські водія наздогнали та стали з`ясовувати причини дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_1 майже не відповідав на запитання, спочатку сказав, що в автомобілі перебував сам, а потім став казати, що за кермом був його товариш, який після аварії пішов за допомогою, при цьому, відмовився зателефонувати товаришу та назвати його ім`я.

ОСОБА_1 поводив себе досить не урівноважено, нецензурно висловлювався, виявляв агресію, постійно бігав, поліцейські його зупиняли, оскільки поряд траса і вони намагалися його утримати від того, щоб він не потрапив під транспортний засіб.

Поліцейські кілька разів вказували ОСОБА_1 на свої підозри щодо його перебування у стані алкогольного сп`яніння, пропонували йому пройти огляд на місці за допомогою приладу Драгер або ж проїхати до лікарні. ОСОБА_1 не заперечував, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак пройти огляд відмовився, мотивуючи тим, що не керував автомобілем, однак ні зателефонувати ОСОБА_2 , ні вказати місце його перебування, ОСОБА_1 не міг.

Розвиток подій, зафіксованих на камери поліцейських, відповідає рапорту поліцейського, в якому описані всі вищевикладені події та вказано,що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та від підпису і дачі пояснень у протоколах про адміністративні правопорушення.

На відеозапису добре видно як в присутності двох понятих ОСОБА_1 відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння, наполягаючи, що він не керував автомобілем, а керувала інша особа. На прохання поліцейських зателефонувати цій особі, уникав відповіді, телефонував своєму адвокату. На усі пропозиції поліцейських відповідав відмовою, в тому числі від надання письмових пояснень, підписів.

Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відповідає вимогам закону, оскільки диспозиція та санкція цієї статті за увесь час існування Кодексу була одна, без частин.

Відсутність у матеріалах справи направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного не впливає на вирішення питання про відсутність чи наявність вини в діях правопорушника, тим більше, що поліцейські не підозрювали водія у тому, що він перебуває у такому стані. Таке направлення передбачено виключно для працівника медичної установи, куди направляється водій. ОСОБА_1 підозрювався у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, від якого відмовився підтверджуючи такий стан.

У той же час, поводячи себе неадекватно та агресивно, ОСОБА_1 під час оформлення акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу був дуже уважним, слідкував, щоб поліцейські правильно написали усі пошкодження, які були на автомобілі, і в результаті підписав даний документ, який йому необхідний для пред`явлення до страхової компанії.

Автомобіль Опель Омега не міг опинитися в кюветі самостійно без керування його водієм, яким був саме ОСОБА_1 , а не свідок ОСОБА_2 , останній так і не прибув з транспортним засобом, щоб витягти з кювету автомобіль. Наступного дня після цих подій, не з`явився у поліцію і не заявив про свою причетність до ДТП та перебування за кермом автомобіля.

На неодноразові прохання назвати водія, який за версією ОСОБА_1 керував автомобілем, він не називав і не телефонував, будучи переконаним, що ніхто його не бачив, як він п`яний в`їхав у кювет. Таким чином, версію апелянта про те, що він не керував автомобілем, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинені правопорушення.

Отже, данні протоколів про адміністративні правопорушення та події зафіксовані на відеозаписах, у своїй сукупності беззаперечно підтверджують той факт, що водій ОСОБА_1 , проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху і з`їхав у кювет, де зіткнувся з деревом та не виконав законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, з урахуванням наявних ознак такого сп`яніння, як на місці дорожньо-транспортної пригоди, так і в лікарні.

Очікування евакуатора, час завантаження автомобіля на евакуатор, не виключають відповідальності ОСОБА_1 за вчинені дій. Незважаючи на свій нетверезий стан, він відмовлявся від підписів у протоколах про адміністративні правопорушення, відкрито зазначаючи поліцейським, що вони не можуть його змусити.

При накладенні стягнення, суд в повній мірі врахував, особу порушника, навмисну форму вини, і з урахуванням усіх встановлених обставин, за правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП, обрав правильну міру відповідальності, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі поваги до законів України, правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23, 33, 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець