Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3557/20 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Хоменка С.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 03 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до постанови, 18.03.2020 року о 09 год. 01 хв. у м. Житомирі, по вул. Л. Українки, 44, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Проба позитивна 0,81 % проміле.

На постанову суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку неповнотою проведеного судового розгляду.

Оспорює фактичні обставини справи та зазначає, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Вказує, що він подавав до суду клопотання про перенесення засідання в зв`язку з провадженням карантину в Україні, однак суд розглянув справу у його відсутність та у відсутність його захисника. В цей день 03.06.20 р. він перебував на лікуванні.

На його думку, працівники поліції провели огляд на місці всупереч інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №1452/735 від 09.11.2015 р., оскільки не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Також, зазначає, що його пропозиція проходження медичного огляду у лікарні, працівниками поліції була проігнорована. В подальшому він з товаришами поїхав та пройшов огляд в медичному закладі, де ознак алкогольного сп`яніння не виявлено згідно висновку №293 від 18.03.2020 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п. 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, результатами тестування на алкоголь, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» 18.03.2020 року результат тесту - проба позитивна 0,81 проміле, при допустимому показнику - 0,2 проміле та встановлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , в протоколі про адміністративне правопорушення слідує, що він визнав свою вину.

В суді апеляційної інстанції досліджувався відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, який також підтверджує зазначені обставини, а саме те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, при спілкуванні з водієм були виявлені ознаки сп`яніння, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер».

При проведенні огляду за допомогою пристрою «Драгер» ОСОБА_1 щодо результатів тестування на алкоголь заперечень не висловлював, не виявляв бажання пройти тест на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я, а також не просив надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Зазначені докази, а також відсутність у ОСОБА_1 будь-яких заперечень при складанні протоколу щодо правомірності дій працівників поліції, спростовують доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан сп`яніння та не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пояснення свідка ОСОБА_4 не спростовують висновків суду, оскільки він очевидцем спілкування з працівниками поліції не був, а прибув на виклик ОСОБА_1 після складання протоколу.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має.

Відповідно до положень ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Разом з тим, висновок щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння КУ «Обласного медичного СЦ Житомирської обласної ради №293 від 18.03.20 року щодо ОСОБА_1 , відповідно до якого в крові алкоголю не виявлено, проведений за власної ініціативи ОСОБА_1 , після складання протоколу про адміністративне правопорушення, цей огляд проводився і висновок складався без присутності поліцейського, дані, що працівники поліції відмовили ОСОБА_1 у проведенні огляду у медичному закладі у зв`язку з його незгодою з результатами огляду на місці матеріали справи не містять та не надані такі дані і стороною захисту.

За таких обставин, враховуючи вимогу ст. 266 КУпАП, такий огляд проведений з порушенням, а тому вважається недійсним.

Доводи апелянта про порушення судом його прав, передбачених ст. 268, КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в судове засідання 06.04.20, 27.04.20, 03.06.20 року не з`явився, подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справу на іншу дату у зв`язку з карантином.

Суд тричі відкладав розгляд справи за клопотанням ОСОБА_1 надаючи йому можливість організувати свій захист та з`явитися в судове засідання і розглянув справу лише, коли закінчувався строк визначений ст. 38 КУпАП розцінюючи його поведінку як спробу уникнути відповідальності.

В клопотанні від 29.05.20 року про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 про наявність в нього хвороби не вказував.

Крім того, при складанні протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повністю оголошено зміст протоколу, та ознайомлено з протоколом, який він підписав, повідомлено про місце розгляду справи Богунським районним судом.

Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до відповідальності повинна сумлінно користуватися своїми правами, не зловживати ними з метою затягування розгляду справи для спливу строків визначених ст. 38 КУпАП та уникнення особи від відповідальності.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Апеляційний суд, також враховує і те, що право ОСОБА_1 на особисту участь у розгляді його справи було поновлено судом апеляційної інстанції.

Так, ОСОБА_1 мав достатньо часу щоб організувати свій захист, подати докази, заявити клопотання, дати пояснення, скористатися правовою допомогою для чого суд першої інстанції, задовольняючи клопотання останнього, відкладав розгляд справи, а тому за таких обставин, підстави для скасування судового рішення відсутні.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 03 червня 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук