ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/590/20 Справа № 180/253/20 Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_2 в інтересах Акціонерного товариства "Українська залізниця" на постанову судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , працює: ПП « ОСОБА_1 »,

за ст. 124, ч. 2 ст. 139 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. , -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 2 ст. 139 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Своє рішення міський суд зазначив про недоведення матеріалами справи вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 139 КУпАП, оскільки інспектором поліції не було зроблено замір висоти транспортного засобу з вантажом, а було здійснено замір висоти від дороги до краю мосту, яка була 3.40 метрів, що суперечить дорожньому знаку 3.18 ПДР, який передбачає в даному випадку "Рух транспортних засобів, висота яких перевищує 3.60 м, заборонено" забороняє рух транспортних засобів, габаритна висота яких (з вантажем чи без нього) більша зазначеної на знакові, що підтверджується схемою місця події та поясненнями інспектора поліції, що складав схему, а також поясненнями ОСОБА_1 , який пояснив про висоту його автомобіля 3.50м.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, представник скаржника ОСОБА_2 в інтересах Акціонерного товариства "Українська залізниця" подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, та постановити нову постанову, за якою притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Разом з апеляційною скаргою, заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування пропущеного строку, зазначає, що строк пропущено з поважної причини, так як Акціонерне товариство «Українська залізниця» не приймало участі при розгляді справи у суді першої інстанції, який відбувся 09.04.2020 року, про прийняту судом постанову стало відомо після її отримання поштою 24.04.2020 року, оскільки 07.04.2020 року засобами електронного зв`язку до суду представником потерпілого було надіслано клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку в впровадженням карантину у Дніпропетровській області, але суд проігнорував дане і клопотання, та не надав можливості потерпілому надати в суді пояснення, що призвело до не з`ясування усіх обставин справи та прийняття неправильного рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що водієм було порушено п. 1.5, 2,3 ПДР, а саме створено перешкоду для руху, завдано матеріальні збитки, окрім того, створено загрозу безпеці дорожнього руху, вчинено дії, внаслідок яких було завдано збитки користувачу, а саме Потерпілому, оскільки для відновлення мосту було порушено нормальну робота залізничного транспорту, що призвело до перерви в русі поїздів для відновлення мосту з 21 год. 51 хв. 14.02.2020 р. по 04 год. 50 хв. 15.02.2020 року.

Висновком суду проте, що на доведеність вини ОСОБА_1 , інспектором поліції не було зроблено замір висоти транспорту транспортного засобу з вантажем, а було зроблено замір висоти від дороги до краю мосту, яке було 3.40 м., що суперечить, дорожньому знаку 3.18 ПДР, який передбачає в даному випадку "Рух транспортних засобів, висота яких перевищує 3.60 м, заборонено" не відповідає обставинам справи, оскільки істотне значення для правильного розгляду справи має той факт, що подія (зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з мостом) відбулася, що не заперечується ОСОБА_1 та встановлено судом.

Посилання суду на не встановлення працівником поліції висоти транспортного засобу не знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з самою подією, оскільки якою б не була висота мосту та транспортного засобу, зіткнення все одно відбулося. Таким чином, висота транспортного засобу виявилася завищеною. При цьому, контролювати дорожню обстановку в момент руху перед мостом міг лише водій ОСОБА_1 , отже він свого обов`язку не виконав.

Як вбачається з матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 був відсутній узгоджений маршрут руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, а також відсутній дозвіл на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Окрім того, ОСОБА_2 звертає увагу на той факт, що як повідомив сам водій ОСОБА_1 при наданні пояснень поліції вищевказаний дозвіл в нього відсутній. Крім того, ОСОБА_1 у поясненнях зазначив, що визнає порушення (згоден).

В апеляційному суді представники Акціонерного товариства "Українська залізниця" ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити. Захисник Толпегін А.В. та ОСОБА_1 просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.2 ст. 139 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками, а згідно п.8.2.1 Цих Правил дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Згідно дорожнього знаку 3.18 ПДР України, «Рух транспортних засобів, висота яких перевищує … м, заборонено». Забороняється рух транспортних засобів, габаритна висота яких (з вантажем чи без нього) більша зазначеної на знакові.

Так, як підтверджується схемою місця ДТП та фототаблицями до неї, що перед залізничним мостом був розмішений дорожній знак 3.18 ПДР України з допустимою максимальною висотою 3.6 м.

Разом з тим, як встановив районний суд, що інспектором поліції не було зроблено замір висоти транспортного засобу з вантажом, а було здійснено замір висоти від дороги до краю мосту, яка була 3.40 метрів, що суперечить дорожньому знаку 3.18 ПДР, який передбачає в даному випадку "Рух транспортних засобів, висота яких перевищує 3.60 м, заборонено" забороняє рух транспортних засобів, габаритна висота яких (з вантажем чи без нього) більша зазначеної на знакові.

Крім того, як пояснив в міському суді ОСОБА_1 , що свою провину у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст.139 КУпАП не визнав, оскільки дійсно 14 лютого 2020 року о 11 годині 30 хвилин він керував автомобілем з вантожом, але загальною висотою 3.50 метрів, а знак 3.18 ПДР допускає максимальну висоту 3.60 метрів.

У зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не доведено вчинення ОСОБА_1 порушень, передбачених ст. 124, ч.2 ст. 139 КУпАП, які ставляться в провину останньому.

При цьому, апеляційний суд не бере до уваги посилання апелянта на пункти 10.1, 22.5 ПДР України, а також Постанову КМУ від 18 січня 2001 року №30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами", оскільки вини не ставляться в провину ОСОБА_1 , а справа про адміністративне правопорушення розглядається судом в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України, в якиій зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова міського суду є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Що стосується доводів апеляційної скарги про завдану шкоду, то закриття провадження судом першої інстанції стосовно ОСОБА_1 за ст. 124, ч.2 ст. 139 КУпАП не перешкоджає звернутися у встановленому законом порядку про її відшкодування.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника скаржника ОСОБА_2 в інтересах Акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року - задовольнити та поновити останньому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу представника скажника ОСОБА_2 в інтересах Акціонерного товариства "Українська залізниця" - залишити без задоволення.

Постанову судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 2 ст. 139 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун