ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1323/20
Провадження № 3/210/743/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"18" травня 2020 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сільченко В. Є., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, місце проживання: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу надійшли два протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії ДПР18 №340830, 26.02.2020 року о 22-34 год. в м. Кривий Ріг, Металургійний район по пр-ту Металургів біля буд. 36А, водій ОСОБА_1 керував т.з. ЗАЗ 1102 днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №288 від 26.02.2020 року, результат огляду становить 0,25 % проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.9а та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу серії ДПР18 №409815, 22.03.2020 року о 15-00 год. в м. Кривий Ріг, Металургійний район вул. Ю. Камінського, 20, водій керував т.з. ЗАЗ 1102 днз НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови координації рухів , зіниці очей слабо реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Отже своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.5 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зважаючи на той факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , вважаю що розгляд справи в одному провадженні буде доцільним.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 та його представник вину не визнав та не погодився із протоколом серії ДПР18 №340830, 26.02.2020 року, поміж тим що стосується обставин викладених у протоколі серії ДПР18 №409815, 22.03.2020 року зазначив, що він дійсно відмовився від проходження медичного огляду в присутності двох свідків, однак в стані наркотичного сп`яніння не перебував.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлюючи наявність або відсутність ознак складу адміністративного правопорушення згідно протоколу серії ДПР18 №340830 від 26.02.2020 року слід зауважити наступне:

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 звернуто увагу судів на те, що судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в основу обвинувачення ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейський поклав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого, огляд на стан сп`яніння проведений за допомогою газоаналізатора.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Приписами ч. 5 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом

лікарських препаратів, що знижують п увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 визначено процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Також, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція) визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п. 2 Порядку та п. 2 розділу 1 Інструкції, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з п. 3 Порядку та п. 6 розділу 1 Інструкції огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Приписами п. 6, 7 Порядку та п. 7 розділу 1, п. 9 розділу 2 Інструкції встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує доставку цих осіб та проведення огляду водія транспортного засобу в найближчому закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Однак, поліцейським в порушення ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції, після незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу та наполяганні останнього на проведенні огляду в медичному закладі, безпідставно відмовлено ОСОБА_1 в забезпечені доставки та проведенні огляду в закладі охорони здоров`я, що є підставою для визнання результатів огляду за допомогою технічного засобу недійсними.

Вказані обставини підтверджуються технічним носієм, долученим до матеріалів справи.

Крім того, належним та допустимим доказом суд не може визнати письмові пояснення свідків, оскільки останні виконані не самими свідками, а патрульним власноруч, при цьому, графа «П.І.Б.» у поясненнях є порожньою, таким чином встановити які саме свідчення надавали свідки не є можливим.

На неодноразові виклики патрульний та свідки до суду не з`явились.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на досліджені матеріали справи, надані пояснення учасниками процесу в судовому засіданні, слід дійти до висновку, що вина водія у скоєнні вказаного в протоколі серії ДПР18 №340830 від 26.02.2020 року правопорушення недоведена, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Встановлюючи наявність або відсутність ознак складу адміністративного правопорушення згідно протоколу серії ДПР18 №409815 від 22.03.2020 року слід зауважити наступне:

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

П. 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

У розумінні вимог ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

П. 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом Інструкція 2) передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, не надав пояснення, заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних, керування транспортним засобом іншою особою не заявляв.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно відмовився від проходження медичного огляду, самостійно до медичного закладу не звертався. Факт порушення ним п. 2.5 ПДР України не заперечував, однак зазначив, що не перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Також, в судовому засіданні був допитаний свідок згідно протоколу ОСОБА_2 пояснив, що його зупинили працівники поліції, пояснили, що водій відмовляється від медичного освідування, в його присутності та в присутності іншого свідка водій відмовився від проходження медичного огляду, надалі підписав пояснення та поїхав у своїх справах.

Дослідивши наявні письмові матеріали справи та враховуючи вище викладені положення інструкції, суд доходить до висновку, що протокол ДПР18 №409815 від 22.03.2020 та додані до нього матеріали складені у відповідності до норм чинного законодавства, матеріали даного протоколу не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні останнього, поліцейськими дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу ДПР18 №409815 від 22.03.2020 року окрім самого протоколу також підтверджується:

- рапортом поліцейського з якого встановлено, що патрулюючи було зупинено транспортний засіб ЗАЗ 1102 днз НОМЕР_1 , у водія в ході розгляду справи були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду водій відмовився;

- поясненнями свідків які були при присутні при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та засвідчили своїми поясненнями, що водій відмовився від проходження огляду в медичному закладі у лікаря-нарколога;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 березня 2020 року, проте водій відмовився від проходження огляду;

- технічним носієм, який підтверджує вказані у протоколі обставини.

Також суд бере до уваги пояснення самого водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , допитаного в залі суду.

Жодна із допитаних в залі суду осіб не заперечувала факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медогляду.

Таким чином, провина водія ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена у повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає за необхідне накласти на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, оскільки таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 130, 251, 252, 256, 283-285 КУпАП , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за №210/1323/20 провадження №3/210/743/20, справа №210/1940/20 провадження №3/210/1007/20 за ч. 1 ст.130 КУпАП у одне провадження та присвоїти єдиний номер №210/1323/20 провадження №3/210/743/20.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу ДПР18 №409815 від 22.03.2020 року, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 (чотириста двадцять гривень сорок копійок) грн.

За фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу серії ДПР18 №340830 від 26.02.2020 року провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: В. Є. Сільченко