ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4828/20Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І.
Провадження № 33/817/168/20 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.2 ст.184 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Як визнав суд, ОСОБА_1 не належним чином займається вихованням своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки її не провідує, не цікавиться нею та не забезпечує усім необхідним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає вищевказану постанову суду незаконною і необґрунтованою.

В обґрунтування своїх доводів, вказує на відсутність в матеріалах справи належних доказів, які б свідчили про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що показання свідка ОСОБА_3 (її колишнього чоловіка) є неправдивими.

Стверджує, що суд не прийняв до уваги її свідчення про те ОСОБА_3 не дає їй можливості бачитися з дитиною, а також не заслухав свідків, про допит яких вона заявляла клопотання.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2020 року та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши апелянта ОСОБА_1 , яка підтримала подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить скасувати рішення суду першої інстанції про притягнення її до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закон суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.

За змістом ч.2 ст.184 КУпАП невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей полягає в ухиленні батьків або осіб, що їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинених повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Проте, визнавши ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, суд першої інстанції у своєму рішенні не навів жодних відомостей про те, що на ОСОБА_1 протягом року накладалося адміністративне стягнення за вчинення аналогічного правопорушення.

Відсутні такі відомості і в матеріалах справи.

Також, виходячи із системного аналізу правової норми, якою регламентовано обов`язок батьків щодо виховання дітей, відповідальність за ст.184 КУпАП настає у разі, коли ухилення батьків або осіб, що їх замінюють, від виконання обов`язків щодо навчання та виховання дітей має системний характер.

Такі докази в матеріалах справи відсутні і у постанові суду першої інстанції не наведені.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 03 березня 2020 року, його складено відносно ОСОБА_1 за невиконання обов`язків щодо виховання дитини.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім інших відомостей, зазначаються місце, час і суть адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що засвідчує факт неправомірних дій, та одним з основних джерел доказів, тому, в ньому повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, а також дані, необхідні для розгляду справи по суті, зокрема про місце, час вчинення та суть правопорушення.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, а судом не встановлено ні місця і часу вчиненого правопорушення, у зв`язку з чим не конкретизовано суть правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 .

Допитана в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що з липня 2019 року вона проживає окрема від свої дочки та колишнього чоловіка ОСОБА_3 і з того часу останній всіляко перешкоджає їй бачитись з дитиною та приймати участь у її вихованні.

Також ОСОБА_1 зазначила про те, що їй невідомо про факт притягнення її до адмінвідповідальнсті за ч.1 ст.184 КУпАП, як про це зазначено у протоколі, як і про сам факт складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення 03 березня 2020 року, який вона не підписувала і, відповідно, підписи в якому від її імені належать не їй.

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції і не отримали належної правової оцінки відповідно до приписів ст.ст.245, 280 КУпАП.

Таким чином, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, не дотримався вищезазначених вимог закону щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи, оскільки не обґрунтував належним чином своїх висновків щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновок суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містить істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно неї підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.