Справа №766/6355/20
П О С Т А Н О В А

14.05.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.,

за участю секретаря: Зими А.Б.

захисника: Мієнко Р.В.

розглянувши матеріали, які надійшли з Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садове, Білозерського району, Херсонської області, громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №731741 за змістом якого, останній 10.03.2020 р. близько 10:00 години ухилився від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній порушує навчальну дисципліну в Херсонській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №50 ім. Романа Набєгова Херсонської міської ради (далі ЗОШ №50), що розташована за адресою: вул. Кримська, 135, м. Херсон, а саме: сміється без причини, зриває уроки.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що його син ОСОБА_3 спочатку навчався в школі №52, де жодних проблем ані з дисципліною, ані з навчанням було. В той же час виник певний конфлікт з однокласником, а керівництво школи не захотіло розголосу, через активну допомогу його матері школі, і тому попросили саме їх перейти до іншого закладу. Директор школи №52 домовилась з директором школи №50 про перехід ОСОБА_3 до них. Одразу як почали навчатись з ЗОШ №50 директор став натякати їм, щоб вони переходили до іншої школи, оскільки їм конфлікти також не потрібні, після того почались постійні зауваження до поведінки ОСОБА_3 .

Він зі свого боку завжди спілкується і з класним керівником з приводу поведінки сина і проводить бесіди з сином, реагує на всі зауваження зі сторони вчителів школи. Після того як адміністрацією ЗОШ №50 було оформлено подання, вони з дружиною зверталися до Служби у справах дітей, які обстежили умови проживання ОСОБА_3 і жодних негативних висновків не надали. У Дніпровський відділ поліції також приходили, де надали пояснення з приводу поведінки ОСОБА_3 .

Захисник Мієнко Р.В. заперечив проти складених органом поліції матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та зазначив, що протокол не містить жодного конкретизованого посилання на пункт статті 150 Сімейного кодексу України, порушення якого було допущено ОСОБА_1 . Крім того протокол не містить і посилання на допущені порушення з боку останнього і Закону України «Про охорону дитинства». Також при складанні матеріалів уповноваженою собою не було опитано ані класного керівника ОСОБА_2 , ані осіб, якими підписано подання. Вважає, що ОСОБА_1 порушень норм зазначених законів не допускається, а поведінка ОСОБА_2 не свідчить про неналежне виконання батьками покладених на них обов`язків. Просив провадження в справі закрити.

На обґрунтування інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП, суду надано наступні докази, досліджені в судовому засіданні:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №731741 від 19.03.2020 р., в якому викладено обставини, вчиненого ОСОБА_1 порушення, що полягає в невиконанні вимог ст. 150 СК України, внаслідок чого ОСОБА_4 , 2006 рок народження, порушує навчальну дисципліну, а саме: зриває уроки та сміється;

- подання ЗОШ №50 від 04.03.2020 р. №07-17-68, в якому викладено, що ОСОБА_4 , 2006 року народження, систематично порушує дисципліну в школі, часто зриває уроки, заважає однокласникам, сміється без причини, на зауваження не реагує, з неповагою ставиться до вчителів. Проведені профілактичні бесіди, як з ОСОБА_3 , так і з батьком жодних результатів не дали;

- відомостями про поведінку ОСОБА_2 під час уроків, відповідно до яких останній має переважно незадовільну поведінку, допускає розмови, грається з телефоном, не приймає участі в навчальному процесі;

- доповідною запискою вчителя з української мови та літератури, в якій повідомлено про порушення навчальної дисципліни ОСОБА_5 , який заважає іншим учням під час уроків, на зауваження не реагує;

- доповідною запискою вчителя мистецтва, в якій повідомлено про те, що ОСОБА_4 під час уроку розмовляє і не виконує вимоги вчителя за предметом;

- доповідною запискою вчителя фізкультури, в якій повідомлено про те, що ОСОБА_4 порушує техніку безпеки та часто зриває проведення уроку.

Також судом була допитана інспектор поліції Курасанова А.І ОСОБА_6 , яка під час судового розгляду зазначила, що обставини, викладені нею в протоколі про адміністративне правопорушення, встановлені лише на підставі отриманих документів з ЗОШ №50. Проведено опитування лише ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вчителі опитані не були. Вважає, що у разі отримання матеріалів зі школи, мають відреагувати, а тому за сталою практикою складають протокол про невиконання батьківських обов`язків.

Оцінюючи наведені вище докази слід враховувати наступне.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків. Отже, диспозиція цієї статті є бланкетною (відсилочною), не конкретизованою, а такою, що скеровує до норм законодавства України, які регулюють обов?язки батьків по відношенню до дітей.

Так відповідно до частин 1-3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім?ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. №2402-III батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Отже, можна зробити висновок, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає в діях, пов`язаних з ухиленням від виконання покладених на батьків обов`язків, передбачених вищезазначеними нормами.

Тому під час складання протоколу та формулювання обвинувачення, встановленню та доведенню підлягають конкретні дії (бездіяльність), пов`язаних з невиконанням покладених на батьків обов`язків щодо неповнолітніх дітей.

В той же час, з досліджених судом доказів вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4 , дійсно допускає певні порушення дисципліни під час навчального процесу, проте вказаний факт жодним чином не є свідченням того, що батьки останнього не виконують покладені на них обов`язки в частині його виховання. Крім того, ОСОБА_1 спілкування як з вчителями, так і з представниками адміністрації ЗОШ №50 не уникає і вживає заходів до усунення порушень, які допускає дитина. Зі свого боку неповнолітній ОСОБА_4 під час судового розгляду підтвердив, що батько займається його вихованням, реагує на всі зауваження вчителів і проводить відповідні бесіди з ним. Зазначив, що забезпечений всім необхідним і жодного тиску або неуваги з боку батьків не відчуває.

Можна зробити висновок про те, що жодних доказів, які б свідчили про невиконання ОСОБА_1 обов`язків щодо свого неповнолітнього сина матеріали справи не містять.

Крім того, з огляду на ту обставину, що норма ч. 1 ст. 184 КУпАП є бланкетною, уповноваженою особою під час складання відповідного протоколу має бути визначено конкретні порушення допущені батьками (одним із батьків), чого з огляду на формулювання фабули зроблено не було.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого має бути зазначено час вчинення адміністративного правопорушення, проте зі змісту останнього вбачається, що час вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення співпадає з часом отримання Дніпровським ВП подання від ЗОШ №50, а тому з огляду на досліджені судом матеріали не може вважатись часом такого вчинення. Крім того, враховуючи характер та конструкцію диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП, а також суть правопорушення визначеного в протоколі щодо ОСОБА_1 , наведене порушення є триваючим, а тому уповноваженою особою невірно визначено час вчинення правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, а саме: відсутність доказів та неконкретне формулювання обсягу допущених порушень, а також невірне визначення часу вчинення правопорушення, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 184, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В. Валігурська