Справа№748/518/20
Номер провадження 3/672/137/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 р. м. Городок

Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Шинкоренко С.В., за участю секретаря Терещук Н.А., захисника Осташа М.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Чернігівського районного суду Чернігівської області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , місце роботи невідоме,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ставиться в вину те, що 21.02.20 р., о 07 год. 00 хв. він керував транспортним засобом марки "Renault Magnum" д/н НОМЕР_1 з причепом Schwarznullep д/н НОМЕР_2 поблизу будинку №105 по вул. Шевченка в смт. Михайло Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Захисник ОСОБА_1 Осташ М.С. вказав, що його підзахисний вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнає, а протокол про адміністративне правопорушення складений безпідставно, оскільки ОСОБА_1 автомобілем взагалі не керував, тому що останній перебував в технічно несправному стані та очікував на здійснення ремонтних робіт. Також захисник вказує, що пояснення свідків є недопустимими доказами, оскільки заздалегідь надруковані на бланках за одним зразком.

Суддею були використані всі можливості для об`єктивного розгляду даної справи, неодноразово організовані відеоконференції з Чернігівським районним судом Чернігівської області з метою допиту у якості свідків інспектора, що складав протокол про адміністративне правопорушення та свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак свідки для допиту не з`явились, а з врахуванням того, що подія мала місце 21.02.2020 року, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 отримано Городоцьким районним судом Хмельницької області для розгляду лише 07.04.2020 року, і на даний час спливають визначені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, суддя вважає за можливе справу розглянути у даному судовому засіданні в межах наданих суду доказів.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 251 КУпАП, докази в справі про адміністративне правопорушення встановлюються серед іншого: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків…, а також іншими документами.

Ч. 2,3 ст.266 КУпАП визначено наступне.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення від 21.02.2020 року, до нього додається відеозапис з місця зупинки транспортного засобу.

Проте, з рапорту інспектора Дубинки В.М., який долучено до матеріалів справи вбачається, що під час переносу відео на носій останнє було пошкоджено і його переглянути неможливо (а.с.11).

Крім того, при оцінці даних обставин, суддя бере до уваги і те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, на неодноразові судові виклики в судове засідання не з`явились, свої пояснення в суді не підтвердили.

Їх письмові пояснення, що долучені до матеріалів справи є надрукованими на аркушах-бланках та абсолютно ідентичними за змістом, а тому суддею не можуть братись до уваги, як допустимі докази. Роздрукування завчасно змісту пояснень свідка працівником поліції свідчить про упередженість таких пояснень і абсолютну їх невідповідність тим подіям, які б вони мали підтвердити чи спростувати, адже вони викладаються не свідком, який безпосередньо сприймає певні події, а завчасно працівником поліції, який наперед, без врахування позиції свідка, фактично за нього викладає необхідний йому зміст таких пояснень.

У відповідності до п.7 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. Наказом МВС №1395 від 07.11.2015 р.: не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

За таких обставин, суддя не має можливості перевірити дотримання працівниками поліції положень ч.2 ст.266 КУпАП щодо необхідності проведення огляду (відмови від нього) в присутності двох свідків, які при цьому мають бути неупередженими.

До того ж, суддя не може перевірити чи дійсно саме дані свідки підписали ці пояснення.

Також, суддя вважає, що працівником поліції не було надано жодних доказів на підтвердження обставини, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Як вбачається з матеріалів справи, про факт ніби то керування ОСОБА_1 транспортним засобом повідомила поліцію невідома особа телефоном о 06.59 год. 21.02.2020 року, що вбачається з копії рапорту про отримання заяви (а.с.12).

З цього є рапорту вбачається, що поліцейський ОСОБА_4 прибув на місце знаходження транспортного засобу о 07.22 год. 21.02.2020 року.

В той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом 21.02.20 р., о 07 год. 00 хв.

З даних обставин є очевидним, що працівник поліції не міг бачити чи дійсно керував ОСОБА_1 транспортним засобом, що свідчить про обгрунтованість позиції захисника про те, що працівники поліції приїхали до ОСОБА_1 в той час, як він перебував поруч із припаркованим автомобілем, який перебував у технічно несправному стані і під час руху його не зупиняли.

Додатковим підтвердженням даних обставин слугує і рапорт інспектора Дубинки В.М. про те, що автомобіль "Renault Magnum" д/н НОМЕР_1 з причепом Schwarznullep д/н НОМЕР_2 не заводився, у зв`язку із чим керуванням ним іншим водіям не передавалось (а.с.7).

Згідно ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з ч.3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відсутні будь-які доказі на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суддя приходить до висновку про те, що справу у провадженні слід закрити, оскільки в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складено безпідставно.

Керуючись ст.ст. 266, 284, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - в провадженні закрити в зв"язку із відсутністю в діях особи складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Суддя: