Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/1390/20

Номер провадження 3/511/708/20

"15" жовтня 2020 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Гринчак С . І., розглянувши матеріали, що надійшли з Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області Головного управління національної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх доньок 2006 року народження та 2013 року народження, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення -,

в с т а н о в и в :

12.08.2020 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 (серії ДПР18 №442736 від 20.07.2020 року) за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №442736 від 20.07.2020 року, 20.07.2020 року о 12год.45хв. в с.Єгорівка, водій керував мопедом HONDA, без номеру, в стані алкогольного сп`яніння, в якого було почервоніння очей, різкий запах алкоголю ротової порожнини, який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, суду пояснив, що 20.07.2020 року біля 13 години, він, знаходячись у тверезому стані, поїхав із дому в с.Єгорівка Роздільнянського району Одеської області, за продуктами у магазин на своєму мопеді «Хонда». Біля магазину поставив мопед, зайшов у магазин, купив продукти та 2 пляшки пива. Після цього вийшов з магазину, сів за мопед, завів його, але не почавши руху з місця, до нього під`їхав екіпаж поліції на автомобілі.Поліцейські підійшли до нього, та побачивши у нього 2 пляшки пива, почали стверджувати що він, керує транспортним засобом у нетверезому стані. Але він, заперечував вживання алкоголю та запропонував продути на місці трубуку (алкотестер), щоб доказати що він тверезий. Поліцейські сказали що їм все зрозуміло і без алкотестера та почали вимагати у нього посвідчення водія та паспорт, він показав посвідчення водія, але паспорту у нього не було. Тоді поліцейські запропонували йому принести з дому паспорт. Він приніс свій паспорт ( його будинок знаходиться на відстані 250-300 метрів від магазину), та за цей час, поліцейські вже склали на нього адміністративний протокол за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за ч. І ст.130 КУпАП та написали самостійно пояснення від його імені про те що він керував мопедом у стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після чого запропонували йому підписати дані документи. Він спочатку відмовлявся це робити, але поліцейські почали говорити, що це формальність та йому нічого у суді не буде, тоді поліцейські почали погрожувати йому, що заберуть у нього паспорт, посвідчення водія, мопед поставлять на штраф майданчик, окрім цього складуть ще протокол за злісну непокору працівникам поліції, за що ОСОБА_1 посадять за грати. Після таких погроз, він злякався та погодився, після чого підписав адміністративний протокол та пояснення, у яких вказав що він нібито випив пива, після цього керував мопедом та відказався від проходження медичного огляду. Ніяких понятих та свідків за час спілкування з поліцейськими не було і ніхто ніяких пояснень не писав. Після цього, поліцейські віддали йому паспорт, посвідчення водія та мопед та уїхали.

В судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . захисник Теренчук Е.М., який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 28.09.2020 року та ордеру серії ОД №506079 від 28.04.20 року, заявив клопотання про закриття провадження по адміністративній справі за відсутністю складу правопорушення. ( а.с. 23-31).

Представник ОСОБА_1 адвокат Теренчук Є.М. в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, з протоколом про адміністративне правопорушення категорично не погоджуються. Зазначив, що при складанні адміністративного протоколу поліцейським було порушено чинне законодавство, а саме перед складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 права передбачені ст.55,56,59,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на адвокатську допомогу, чим порушили його конституційні права та право на захист. До матеріалів справи не долучено відеозапис, який повинен вестися при документуванні та складанні протоколу. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, є виправлення, виправлено час складання проколу. В протоколі вказано, що «водій керував мопедом HONDA в стані алкогольного сп`яніння, тобто мається на увазі, що це вже встановлений факт, порушення відповідного пункту ПДР України. В порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 акту огляду на стан алкогольного сп`яніння у відношенні ОСОБА_1 поліцейським складено не було. Копію даного акту ОСОБА_1 не вручали та взагалі в матеріалах справи він відсутній, що свідчить проте, що даний огляд взагалі не проводився. У даному адміністративному протоколі, стаття ПДР , яку нібито порушив ОСОБА_1 не відповідає фабулі даного правопорушення. У зв`язку з вищевикладеним представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Теренчук Є.М. просив суд провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності захисника Теренчука Е.М. та дослідивши матеріали справи дійшов до наступного.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративні правопорушення повинні бути вказані: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання захисника на те, що протокол складений з грубим порушенням, оскільки у фабулі правопорушення не зазначено, що саме ОСОБА_1 керував мопедом HONDA, в стані алкогольного сп`яніння, а вказано «водій керував мопедом HONDA, в стані алкогольного сп`янінням»; а також не ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у присутності двох свідків, а «водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у присутності двох свідків» у зв`язку з чим неможливо встановити хто саме керував вказаниммопедом, є слушними, оскільки зі складеного відносно ОСОБА_1 протоколу не вбачається, що він саме керував мопедом HONDA.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення.

Згідно п.7 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1376 від 06.11.2015 року (зі змінами) (далі Інструкція), не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

У адміністративному протоколі серії ДПР18 № 442738 від 20.07.2020 року виправлено час складання протоколу з 13 год. виправлено на 12год.

Відповідно до п.8 Розділу ІІ Інструкції протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що після складання протоколу, працівниками поліції ОСОБА_1 , не було надано другого примірника даного протоколу. Копію протоколу ОСОБА_1 , отримав у Роздільнянському районному суді Одеської області 18.09.2020 року, тому до цього часу, був позбавлений права знати у чому він обвинувачується (так як на місці складання протоколу, він не був з ним ознайомлений) та відповідно позбавлений права на своєчасний захист у повному обсязі.

Крім того, згідно п.9 Розділу ІІ Інструкції, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол);

Вищезазначеному протоколі вказано, що «водій керував мопедом HONDA, без номеру, в стані алкогольного сп`яніння, в якого було почервоніння очей, різкий запах алкоголю ротової порожнини, який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків».

Окрім того в протоколі не вказано село, район та область, км. автодорозі, або будь яка визначена географічна крапка, де відбулася дана подія.

Відповідно до п.11 Розділу ІІ Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Але у графі протоколу про роз`яснення прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, підпис ОСОБА_1 взагалі відсутній.

Будь-якої окремої пам`ятки (або іншого документу) про роз`яснення даних положень, ОСОБА_1 не надавалося.

Тобто, фактично у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що перед складанням адміністративного протоколу за ст.130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , були роз`яснені права передбачені ст.55, 56, 59, 63, Конституції України та ст.268 КУпАП, у тому числі право на адвокатську допомогу, що є порушенням його конституційних прав та право на захист.

Згідно п.15 Розділу ІІ Інструкції до протоколу про адміністративне правопорушення

долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Так, до матеріалів справи не долучено відеозапис, який повинен вестися при документуванні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення та з матеріалів справи незрозуміло, чи вівся даний відеозапис взагалі.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений: ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за N 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за N 1413/27858 (надалі Інструкція); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року N 476, від 28 жовтня 2015 року N 888 (надалі Порядок);

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, окрім неї також керується затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно вимог ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом з тим, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зокрема, пунктами 2, 6 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) та п.п.1-6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (Далі - Порядок) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Всупереч наведеному вище, адміністративні матеріали не містять жодних відомостей про те, що поліцейським, особі яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було запропоновано проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецтехзасобів та докази відмови водія від проходження такого огляду.

Також, у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які додані до адміністративного протоколу, зазначено, що в їх присутності водій мопеда Хонда, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`янінням.

Також зазначений факт не відображений в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 442736 від 20.07.2020 року.

Тобто в порушення вищевказаної Інструкції, співробітники поліції не провели огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу.

Пунктом 8 Розділу І Інструкції регламентовано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). транспортного засобу

Пунктами 6,7, 8 Порядку регламентовано, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, згідно вимог п.8 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та п.6,7,8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», інспектор патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, у разі перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу повинен був забезпечити доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, на встановлення стану сп`яніння. Та у разі відмови ОСОБА_1 від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків мав скласти протокол про адміністративні правопорушення, у якому зазначив би ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно положень ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП - поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.

Протокол про адміністративне правопорушення є тим єдиним доказом, який мав би підтвердити повністю і беззаперечно винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у разі визнання його належним і допустимим доказом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №442736 від 20.07.2020 року, зазначено, що «20.07.2020 року о 12год.45хв. в с.Єгорівка, водій керував мопедом HONDA, без номеру, в стані алкогольного сп`яніння, в якого було почервоніння очей, різкий запах алкоголю ротової порожнини, який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР.»

Якщо при порушенні п.2.9 а) ПДР України, мається на увазі, що факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння вже встановлений, то тільки дана фабула повинна міститься у протоколі.

А якщо при порушенні ст.2.5 ПДР України, є факт відказу водія від проходження на вимогу поліцейського установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то мається на увазі що факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не встановлено, а має місце тільки відказ, тому у протоколі повинна міститься тільки дана фабула правопорушення.

Тобто у даному адміністративному протоколі вказані дві взаємовиключні фабули подій, які підпадають під різні пункти порушення ПДР України, тому не розкрито суть та ознаки складу учиненого адміністративного правопорушення та помилково вказано статтю ПДР України, яку нібито порушив «водій».

Окрім цього, якщо згідно даного протоколу водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладу, а огляду на стан сп`яніння на місці зупинки йому проведено не було, то на підстави яких даних, у протоколі вказано що водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (у показах свідків цей факт також не підтверджено).

З огляду на викладене відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП відомості, викладені в протоколі про адміністративні правопорушення, суд оцінює критично, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а обставини вказані в протоколі про адміністративні правопорушення є суперечливими та не відповідають дійсності.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Крім того, в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення та в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, належними та допустимими доказами не доведена, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст.130 КУпАП України і відповідно провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі ст.247 ч. 1 п.1 КУпАП з відсутністю події та складу правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.130,245,247,251,252,266,280,283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: С. І. Гринчак

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок предґявлення до виконання постанови 3 місяці.