Справа № 351/852/20
Провадження № 33/4808/516/20
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Калиновський М. М.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданою ним на постанову судді Снятинського районного суду від 10 липня 2020 року, якою він визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

в с т а н о в и в :

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість постанови судді першої інстанції, окрім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на те, що він не отримував копії постанови суду першої інстанції відносно нього. Стверджує, що його захисник отримав постанову 04.08.2020 року після чого він звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Снятинського районного суду від 10.07.2020 року, постанову судді скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ознайомившись з апеляційною скаргою, вважаю, що її слід повернути апелянту, зважаючи на наступне.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Оскаржувана постанова судді винесена 10 липня 2020 року. ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 19.10.2020 року, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, а наведені ним доводи, викладені в ній не свідчать про наявність поважних причин, які не дозволили йому своєчасно оскаржити судове рішення.

З матеріалів справи, постановою судді Івано-Франківського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року повернуто захиснику Кошман І.В. в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову судді Стятинського районного суду від 10 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 .

Постановою судді Івано-Франківського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року відмовлено захиснику Кошман І.В., що діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 10.07.2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вирішуючи питання про можливість прийняття до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та можливості розгляду його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, відповідно до яких суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Прийшовши до висновку про необхідність повернення апеляційної скарги, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року від 16.06.2005 року у справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

В апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження такі обставини значного та непереборного характеру апелянтом не наведені і не обґрунтовані відповідними правовими нормами КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови судді першої інстанції необхідно рахувати з наступного дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Вищевказана норма ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

За таких умов, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є безпідставними, та нічим не підтверджені.

На момент звернення ОСОБА_1 до апеляційного суду йому були відомі обставини, на які він посилається у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дана апеляційна скарга подана ОСОБА_1 із строком пропуску на апеляційне оскарження, а наведені ним доводи, викладені в ній не свідчать про наявність поважних причин, які не дозволили йому своєчасно оскаржити судове рішення.

Приймаючи рішення про необхідність повернення апеляційної скарги, суд керується положеннями ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов тривалий строк і на даний час рішення суду набуло законної сили, приймаючи до уваги характер процесуальної поведінки особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності протягом розгляду справи та після постановлення суддею остаточного рішення, враховуючи відсутність причин, якими б обґрунтовувались поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови судді, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на її оскарження, а тому апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 7, 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2020 року щодо нього. Повернути ОСОБА_1 апеляційну скаргу з додатками.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз