ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/15/19Головуючий у 1-й інстанції Митражик Е.М.
Провадження № 33/817/61/20 Доповідач - Ваврів І.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, щодо якої закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Чернецького В.І.,

- потерпілого ОСОБА_2 ,

- захисника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Братівника І.В.,

- захисника потерпілого ОСОБА_3 адвоката Фльорківа О.В.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 008015 від 14 грудня 2018 року, 15 серпня 2017 року на автодорозі сполученням с. Личківці смт. Гусятин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «OPEL Vectra», р.н. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.12.1, п.13.1 ПДР України, не дотримався безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, допустив зіткнення із причепом Кама, д.н.з. НОМЕР_2 , який був прикріплений до автомобіля «ВАЗ 21074», д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 , в результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції мотивував свій висновок відсутністю в матеріалах справи доказів на підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає оскаржувану ним постанову місцевого суду в частині закриття провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Аналізуючи положення ст.ст.9, 245, 251, 256, 280 КУпАП, п.12.1, 13.1, 1.3, 1.5, 1.10, 2.3, 8.4, 14.2, 14.6 Правил дорожнього руху України, а також зміст протоколу про порушення митних правил складений відносно ОСОБА_1 , апелянт вказує на вибіркову та неправильну оцінку доказів судом першої інстанції.

Зокрема, стверджує, що такі докази, як показання ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також висновок експерта від 18.02.2019 року не відповідають вимогам щодо повноти, належності, допустимості, достатності та достовірності.

Стверджує, що судом не взято до уваги та не надано належної правової оцінки протоколу огляду місця події від 15.08.2017 року та схемі огляду місця події, поясненням учасників ДТП та очевидців події, а також висновкам судового експерта від 24.112017 року та від 23.10.2018 року.

На думку апелянта, висновок експерта від 18.02.2019 року є припущенням, оскільки проведені дослідження не відповідають матеріалам справи і є неповними, необґрунтованими та необ`єктивними.

Вважає, що водій автомобіля «OPEL Vectra» не дотримався вимог п.12.3, 12.6 (г), 14.6 (а) ПДР України.

Вказує на неповноту та неодноразову зміну показань свідка ОСОБА_5 , а також на неправдивість і суперечливість показань водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 .

Просить скасувати постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30.09.2019 року та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Одночасно ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з тих мотивів, що участі в розгляді справи судом першої інстанції він не приймав, оскільки не повідомлявся судом про розгляд даної справи, а відомості щодо результатів розгляду справи йому стали відомі лише 20.01.2020 року, після чого 21.01.2020 року він подав апеляційну скаргу.

Заслухавши апелянта ОСОБА_2 та його представника адвоката Братівника І.В., а також захисника потерплого ОСОБА_3 адвоката Фльорківа О.В., які підтримали подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просять постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30.09.2019 року скасувати і прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення; ОСОБА_1 та його захисника адвоката Чернецького В.І., які постанову суду першої інстанції вважають законною та обґрунтованою і тому просять залишити її без зміни, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги; розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

За змістом вказаної правової норми, він наділений правом знайомитись з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, а також оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником причепу Кама, д.н.з. НОМЕР_2 , що був прикріплений до автомобіля «ВАЗ 21074», д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 і якому були заподіяні механічні пошкодження, внаслідок зіткнення із вказаним причепом автомобіля «OPEL Vectra», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ..

Таким чином, виходячи з положень ст.269 КУпАП, ОСОБА_2 є потерпілим у вказаній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , не повідомлявся судом першої інстанції про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 і тому не був присутній під час розгляду даної справи Гусятинським районним судом.

Зважаючи на ці обставини, вважаю, що строк подання апеляційної скарги ОСОБА_2 пропущений з поважних причин, а тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його слід поновити.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в апеляційному порядку встановлено, що судом першої інстанції було дотримано вказані вимоги закону.

Висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення базується на досліджених в порядку ст.ст.251, 252 КупАП доказах наявних в матеріалах справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 008015 від 14 грудня 2018 року, який був предметом дослідження суду першої інстанції, працівниками поліції зафіксовано порушення ОСОБА_1 вимог п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, яке полягало в недотриманні безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом, під керуванням ОСОБА_3 .

Виходячи з цього, суд першої інстанції повинен був перевірити та дати правову оцінку тим обставинам, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме чи допустив ОСОБА_1 порушення вимог п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

З постанови Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року, яку оскаржує апелянт, встановлено, що місцевий суд, з дотриманням вимог ст.280 КУпАП, дослідив обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, які отримані з пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , свідків, показань судового експерта, а також з дослідженої автотехнічної експертизи та інших матеріалів справи.

Аналіз досліджених судом першої інстанції доказів дає підстави суду апеляційної інстанції для висновку, що їм надана належна правова оцінка з урахуванням вимог глави 22 КУпАП, якою регламентовано порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Зокрема, з показань свідка ОСОБА_5 , який був безпосереднім очевидцем вищевказаної ДТП, керуючи рейсовим автобусом у попутному з автомобілями напрямку, суд встановив, що в той час, як водій автомобіля «OPEL» розпочав обгін автомобіля ВАЗ, водій останнього, не включивши покажчик повороту, почав виїжджати на ліву сторону дороги, виїхавши за умовну середину дороги близько 1 м., після чого посередині дороги відбулося зіткнення автомобіля «OPEL» з причепом автомобіля ВАЗ.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі потерпілим Туткалюком М.В. щодо недостовірності таких показань з тих мотивів, що вони неодноразово свідком змінювались, вважаю безпідставними, оскільки місцевий суд прийняв до уваги та дав відповідну правову оцінку показанням свідка ОСОБА_5 як доказу, який він безпосередньо дослідив у судовому засіданні шляхом допиту вказаного свідка.

Аналогічні покази надав суду свідок ОСОБА_4 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля «OPEL», яким керував ОСОБА_1 .

Показання вказаних свідків щодо механізму виникнення ДТП та розташування транспортних засобів після зіткнення підтверджується план-схемою місця ДТП, яка була досліджена судом першої інстанції.

З пояснень ОСОБА_1 в суді першої інстанції, вбачається, що він, керуючи автомобілем «OPEL Vectra», р.н. НОМЕР_1 , рухався в сторону м. Гусятин і не доїжджаючи до повороту на прилягаючу дорогу ліворуч, розпочав обгін автомобіля ВАЗ з причепом, який, не переконавшись, що це буде безпечним, не включивши покажчик повороту, розпочав маневр повороту ліворуч на прилягаючу другорядну дорогу, внаслідок чого він вимушений був застосувати екстрене гальмування з поворотом вправо.

Вищенаведені докази щодо характеристики дій водіїв транспортних засобів на момент виникнення ДТП, об`єктивно стверджуються висновком комплексної судової автотехнічної експертизи № 560/561/19-22 від 18 червня 2019 року, що була призначена під час судового розгляду.

Результатами експертизи, проведеної на підставі всіх матеріалів справи, підтверджено технічну обґрунтованість показань водія ОСОБА_1 про обставини дорожньо-транспортної пригоди. Також, вказаною експертизою встановлено, що причиною настання досліджуваної пригоди, з технічної точки зору, є виникнення аварійної ситуації водію ОСОБА_1 внаслідок виїзду автомобіля ВАЗ 2107 з причепом Кама на зустрічну смугу руху.

Окрім того, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_6 , підтвердивши свій висновок у вищевказаній експертизі також пояснив, що в даній дорожній обстановці, при заданих вихідних даних, водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до місця зіткнення і, тим самим, уникнути ДТП.

Твердження потерпілого ОСОБА_2 про те, що показання ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також висновок експерта № 560/561/19-22 від 18 червня 2019 року не відповідають вимогам щодо повноти, належності, допустимості, достатності та достовірності, вважаю необґрунтованими і такими, що є виключно суб`єктивною оцінкою апелянта обставин ДТП, оскільки вказані докази повністю відповідають критеріям, визначеним статтею 251 КУпАП, вони взаємопов`язані, узгоджені між собою в деталях та в своїй сукупності підтверджують висновки місцевого суду, викладені у рішенні.

Безпідставними є доводи, наведені потерпілим в апеляційній скарзі та адвокатами ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про відсутність належної правової оцінки судових транспортно-трасологічних експертиз від 24.11.2017 року № 5-445/17 та від 23.10.2018 року № 5-446/18.

Виходячи із змісту та результатів вказаних експертних висновків, вони не містять жодної доказової інформації, щодо встановлення обставин, механізму та причин виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, з метою з`ясування обставин, які мають значення для справи, безпосередньо судом першої інстанції була призначена комплексна судова транспортно-трасологічна та автотехнічна експертиза, результати якої були досліджені в судовому засіданні, а також допитаний експерт, який її проводив.

Що стосується доводів потерпілого ОСОБА_2 про недотримання водієм автомобіля «OPEL Vectra» ОСОБА_1 вимог п.12.3, 12.6 (г), 14.6 (а) Правил дорожнього руху України, то вони не можуть бути взяті до уваги, оскільки порушення цих норм не інкримінувалося особі щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, приходжу до висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи, з дотриманням вимог ст.252 КУпАП оцінив зібрані у справі докази та дійшов правильного висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 в порушенні вимог п.12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, оскільки такі докази, які б беззаперечно свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого суду про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення є законним та обґрунтованим і підстав до його скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись. ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.