Провадження № 3/760/3391/20
в справі № 760/346/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №063882 від 26.12.2019 року, ОСОБА_1 , 26.12.2019р. о 12 год. 20 хв. в м. Києві на бульварі Чоколівському, 40, керуючи автомобілем марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_1 , мав ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, не природна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 30.01.2020 року судом були встановлені обставини яки унеможливлювали подальший розгляд.

Так, на підставі постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 30.01.2020 року адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернуто до УПП у місті Києві - для належного оформлення та встановлення особи, яка дійсно вчинила зазначене вище правопорушення, в зв`язку з тим, що в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що з інформації на сайті судової влади України йому стало відомо, що в Солом`янському районному суді м. Києва 30.01.2020 року о 14:40 відбудеться розгляд справи №760/346/20 про притягнення до адміністративної відповідальності особи з ПІБ ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того ,пояснив, що не має власного автомобіля і не здійснює керування автомобілями, що належать іншим особам, тому відповідно не міг вчинити правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Прізвище ОСОБА_1 зустрічається досить рідко, а тому одночасний збіг за прізвищем, іменем та по-батькові в цьому випадку майже неможливий. Має припущення, що якась особа скористалася його посвідчення водія, яке було втрачено в 2017 році. На заміну втраченого посвідчення водія він отримав нове.

Переглянувши за участі ОСОБА_1 відеоматеріал з боді камери поліцейського АА 00500, суддя прийшла до висновку, що порушник на відео не являється гр. ОСОБА_1 , а є взагалі інша особа.

Окрім цього, на зазначеному відео чітко вбачається сумнів поліцейських, що документи, а саме посвідчення водія, яке надав порушник належить саме йому, і в голос зазначають, що це інша особа, а посвідчення водія можливо рахується як втрачене, проте незважаючи на явні порушення щодо належного встановлення особи яка порушила ПДР все одно склали протокол на гр. ОСОБА_1 який не має жодного відношення до зазначеної вище події.

05.03.2020 року матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшли до Солом`янського районного суду м. Києва та на підставі протоколу передачі судової справи були передані в розпорядження судді Зелінської М.Б.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд вважає за можливо розглянути справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що провадження у справі необхідно закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/ 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

До цього ж, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з рапортом інспектора поліції Пончука В.І. що надійшов до суду після дооформлення, вбачається, що водій, якого зупинили працівники поліції через порушення ПДР України, який надав посвідчення водія ОСОБА_1 , і в якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, був схожий за фотокарткою на ОСОБА_1 , а посвідчення водія не мало явних ознак підробки, тому працівники поліції вирішили, що вказане посвідчення водія належить ОСОБА_1 , а зовнішній вигляд його змінився у зв`язку з вживанням наркотичних засобів.

Враховуючи вищевикладене, суд, не може погодитись з чисельними порушеннями, які були допущені працівниками поліції під час складання протоколу та в подальшому встановлені судом, що підтверджено відео записом з боді камери поліцейського. Крім того, працівники поліції на час складання протоколу, достовірно знали , що перед ними зовсім інша особа ( вік, зріст, колір волосся) ніж та, що зображена на посвідченні водія, і з певніністю про це зазначили на відео, але незважаючи на всі обставини справи не вчинили жодної дії для встановлення особи, яка дійсно вчинила правопорушення.

Уповноваженими працівниками поліції, під час проведення додаткової перевірки не було перевірено інформацію, про те , що ОСОБА_1 дійсно втратив посвідчення водія НОМЕР_2 ще у 2017 році та яким скористалась зовсім інша особа, також ОСОБА_1 не було викликано для з`ясування обставин встановлених судом та викладених в постанові від 30.01.2020 року.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 256, 268, 283-285, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.Б. Зелінська