ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/542/20 Справа № 175/390/20 Суддя у 1-й інстанції - Бровченко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням прав керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 19.01.2020 року о 12.45 годині по вул. Белякова, 12 «А» у смт. Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України керував автомобілем «ВАЗ-21033» реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він свєчасно не був повідомлений про слухання справи, і копію постанови від 18 березня 2020 року отримав 15 квітня 2020 року, тому, з врахуванням епідеміологічної ситуації у країні, він не мав можливості прибути до суду і надати своєчасно апеляцію.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що його огляд на стан сп`яніння був проведений за допомогою приладу "Drager Alkotest 1193", який не віднесений до приладів, які можуть використовуватися на території України, а тому його показники не можуть вважати допустимим доказом.

Також зазначає, що співробітники поліції не пропонували йому проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, не відсторонили його від керування, а тому такий огляд проведений з порушеннями законодавства та є недійсним.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, враховуючи, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 , з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про необхідність задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 336319 від 19 січня 2020 року, даними результату алкотестеру «Драгер» про проходження перевірки на стан сп`яніння № 1193 від 19 січня 2020 року (1,66 проміле); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 19 січня 2020 року, які підтверджують згоду водія ОСОБА_1 пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" і підтвуерджують його результат; рапортом інспектора № 1 взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП від 19 січня 2020 року.

Вказані докази підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що в сукупності утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який полягає у перебуванні особи, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Щодо стверджень ОСОБА_1 про його незгоду з результатом алкотестеру «Драгер», у зв`язку з чим він просив направити його на медичний огляд, є безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами справи, де на всіх доказах, в квитанції тестування, в акті огляду, і в протоколах стоїть його особистий підпис без заперечень, а в акті огляду особисто ним зазначено, що він згоден з результатом алкотестеру. Будь яких доказів і даних, які б свідчили про незгоду ОСОБА_1 з результатами алкотестеру і його вимогами на проходження огляду в медичній установі, відсутні, і таких доказів і даних в апеляційній інстанції останнім не надано.

Стосовно зауважень в апеляції на відсутність сертифікату і дозволу на його використання «Drager Alkotest 6820», зважаю на те, що згідно з роз`яснень Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" газоаналізатори марки «Drager Alkotest 6810» та «Drager Alkotest 6820», що вже перебувають в експлуатації, можуть і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Затверджений тип засобів вимірювальної техніки Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Saftety AG &aст; Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Таким чином, вказаний газоаналізатор, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат відповідності.

При встановлених і наведених вище обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП і доведеності його вини у вчиненні цього правопорушення, сам по собі факт відсутності в матеріалах справи доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування автотранспортом, на що посилається останній в своїй апеляційній скарзі, вважаю не є суттєвою і такою обставиною, що могла перешкодити чи перешкодила прийняттю законного та обґрунтованої постанови суду.

Таким чином, з огляду на вищенаведене при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

Накладене стягнення на ОСОБА_1 узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року - задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко