Справа № 359/1290/20 Суддя в І-й інстанції Ткаченко Д.В.
Провадження № 33/824/1410/2020 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Вітківської Ю.М., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2020 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 04 лютого 2020 року, о 13 годині, в м. Бориспіль, Київської області, по вул. Київський Шлях, керував автомобілем марки «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло та неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

У апеляційній скарзі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. Заперечував факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Звернув увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення фактично висловив незгоду з підозрою працівника поліції щодо виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння. Вважав не зрозумілим та неконкретизованим сформульоване у протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення. На думку апелянта, працівники поліції порушили порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння в частині проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки. Звернув увагу на те, що йому не пропонувалося пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та не видавалося направлення на проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я. На підтвердження своєї невинуватості, апелянт протягом двох годин після оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення самостійно пройшов огляд в загальному порядку, результати якого містяться у довідці ТОВ «Медаком». Вказав на те, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи скарги і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про винність ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються наступними доказами:

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що були дані поліцейським при фіксації адміністративного правопорушення, у яких вони підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної відеокамери поліцейського із якого вбачається, що на вимогу поліцейського ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння;

відеозаписом події, зробленим за допомогою відеореєстратора з патрульного автомобіля із якого вбачається, що у час та місці зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW», номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та давши їм належну юридичну оцінку суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладенні на нього стягнення та на законних підставах наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Висловлені заперечення ОСОБА_1 щодо відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є безпідставними, оскільки спростовуються зібраними у справі доказами. Так, відповідно до наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського, на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 категорично відповів: - «Відмовляюся».

Є необґрунтованими і заперечення ОСОБА_1 щодо виявлених у нього працівниками поліції ознак наркотичного сп`яніння. Так, підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5. ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому, за змістом указаних нормативних документів оцінка наявності ознак сп`яніння водія є суб`єктивним припущенням поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке базується на ознаках визначених у нормативних документах, яке за своїм змістом може відрізнятись від сприйняття цієї обставини іншими особами.

Наявний у матеріалах справи звіт про тестування на встановлення факту вживання психоактивних речовин за допомогою імунохроматографічного аналізу від 04.02.2020 року, проведений за самозверненням ОСОБА_1 та відповідно результатів якого, слідів алкоголю та психотропних речовин в організмі ОСОБА_1 не виявлено, суддею суду першої інстанції був обґрунтовано визнаний у якості неналежного та недопустимого доказу.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Для притягнення особи до відповідальності за вчинення цього діяння не має правового значення чи дійсно особа перебувала у стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку із цим доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про його не перебування у стані наркотичного сп`яніння із наданням звіту про тестування на встановлення факту вживання психоактивних речовин за допомогою імунохроматографічного аналізу про відсутність у нього ознак будь-якого сп`яніння не можуть бути підставою для визнання незаконним рішення судді місцевого суду.

Між тим, суддя місцевого суду обґрунтовано звернув увагу на те, що указаний звіт одержаний з порушенням порядку, передбаченого ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція).

Не ґрунтуються на матеріалах справи і доводи апеляційної скарги щодо порушення працівниками поліції вимог Інструкції в частині відсутності у матеріалах справи направляє до найближчого закладу охорони здоров`я. Наведені доводи апеляційної скарги спростовуються наявним у матеріалах справи направленням ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я на відповідний медичний огляд (а.с. 4).

Є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції положень ст.266 КУпАП, які проявилися у не відсторонення його від керування транспортним засобом. Відповідно до розписки (а.с. 7) та відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_4 зобов`язався залишити автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , на зберігання.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , у тому числі і щодо порушень вимог закону із сторони поліцейських у ході фіксації адміністративного правопорушення, є необґрунтованими. Як вбачається із зазначеного вище відеозапису всі дії поліцейських узгоджувались із вимогами нормативних документів, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративного правопорушення. Наданий відеозапис містить достатню кількість даних, якими доводиться факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що у поєднанні із іншими доказами доводить його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк