Справа № 201/3065/20
Провадження № 3/201/1659/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч. 4 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 19 березня 2020 року о 20 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди на території гаражного кооперативу «Салют» по вул. Каштанова, 29 в м. Дніпрі, після чого вживав алкоголь до проведення уповноваженою посадовою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.п. 2.5, 2.10 «є» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 402233 від 19 березня 2020 року за ч. 4 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.п. 2.5, 2.10 «є» Правил дорожнього руху України.

Згідно частини 4 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність наступає в разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Логічно-систематичний аналіз змісту вказаної норми права свідчить, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за означеною статтею необхідним є доведення того факту, що після дорожньо-транспортної пригоди за участю водія, останній вживає алкогольні напої не дочекавшись проведення відносно нього медичного огляду.

Однак, відповідні фактичні дані не були встановлені під час дослідження матеріалів цієї справи, оскільки в них відсутні хоча б які-небудь докази, що свідчать про те, що водієм ОСОБА_1 вживався алкоголь після настання дорожньо-транспортної пригоди. Так, відповідно до пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , останні не були очевидцями того, що водій ОСОБА_1 вживав алкогольні напої в їх присутності в проміжок часу після настання події ДТП та до моменту пропозиції патрульних поліції пройти водієм відповідного огляду на стан сп`яніння. Крім того слід зазначити, що долучені письмові пояснення свідків відмови правопорушника від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають вимогам допустимості доказів, зокрема в ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів поліції покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення. В даному випадку суд не може визнати належним закріплення пояснень свідків уповноваженими посадовими особами патрульної поліції на попередньо підготовленому бланку пояснень, який містить заздалегідь надрукований текст щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно способу вчинення протиправного діяння особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та обставин за яких відбулась відмова від проходження освідчення на стан сп`яніння, під чим свідок повинен поставити свій підпис. З таких пояснень свідків неможливо встановити з якими ознаками сп`яніння знаходився ОСОБА_1 , при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення та, таким чином, перевірити обґрунтованість підстав у співробітників патрульної поліції для проходження правопорушником відповідного огляду на стан сп`яніння, від якого останній відмовився. Натомість цього, свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати об`єктивний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину. Отже, надання свідкам для заповнення пояснень, в яких вже наведений їх зміст, визначає наперед хід повідомлених ними обставин та не відповідає критеріям добровільності та самостійності показань, які особа повинна давати лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, а тому такі показання не можуть бути допустимим доказом факту чи обставинам, на доведення яких вони були надані.

Інших належних та допустимих доказів, на кшталт відеозапису з камер на форменому одязі співробітників поліції, на якому було б зафіксовано зазначені фактичні обставини, які підлягають доказуванню в даній справі, надано не було, оскільки на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського зафіксовано лише факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан сп`яніння, а не вживання такою особою після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю. Разом з тим рапорт співробітників поліції не може розглядатися як доказ на підтвердження вищевказаного, оскільки дані посадові особи являються уповноваженими посадовими особами на складання відповідного протоколу та виконують свої професійні обов`язки, безпосередньо пов`язані з цим, а отже дії останніх можуть бути необ`єктивними та мати характер направлений на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, зібраними матеріалами справи не доводиться, що водій ОСОБА_1 вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди за його участі, а тому даний факт свідчить про неналежність означених доказів, якими не підтверджується існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно часу, місця, способу та інших обставин вчинення правопорушником протиправного діяння. В світі таких недоліків зібрані в рамках даної справи докази не можуть належно свідчити про винуватість водія ОСОБА_1 , а тому суд вважає не доведеним фактичні обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП відносно останнього.

Враховуючи що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, оскільки суд не може перекладати на себе повноваження посадової особи уповноваженої на складання відповідного протоколу, що в противному випадку призведе до порушення принципу рівноправності сторін, суд вважає, що стверджувати про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП є неможливим, оскільки такі фактичні дані не доведені поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною та притягнення її до юридичної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину патрульною поліцією в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , притягнутого за ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко