Справа № 216/298/20
Провадження № 3/216/463/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово не працює та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2020 року інспектором взводу №3 роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Іванчуком Є.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №342977 відносно ОСОБА_1 .

Згідно із цим протоколом 12.01.2020 року о 11:45 год. біля будинку №87 на вул. Прорізна у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Transit», держаний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя), від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив що 12 січня 2020 року близько 11:45 год. він був зупинений працівниками поліції біля будинку №87 по вул. Прорізна в м. Кривому Розі, як на думку працівників поліції, в нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, та запропоновано пройти медогляд, на що він погодився, після чого працівники поліції сказали, що заберуть його автомобіль, та вмовили його відмовитися від огляду на стан сп`яніння, без будь-якого роз`яснення, склали протокол в присутності двох свідків, та дозволити йому поїхати за кермом свого автомобіля. Один із свідків, в присутності якого було складено протокол ОСОБА_2 , його знайомий по службі в АТО. Протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушеннями Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а тому вважає його недійсним. Просить суд закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 його знайомий по службі в АТО, 12 січня 2020 року, в телефонному режимі попросив під`їхати на вул. Прорізну, будинок №87 в м. Кривому Розі, пояснив, що його зупинили працівники поліції та хочуть забрати автомобіль. По приїзду, він бачив, як старший патрульний відвів ОСОБА_1 в сторону на приватну розмову, після якої той був засмучений та стривожений, ОСОБА_1 боявся, що працівники поліції заберуть його автомобіль, тому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 ніколи не вживав наркотичні засоби, також в останнього були відсутні 12 січня 2020 року будь-які ознаки наркотичного сп`яніння.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, давши відповідну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, приходжу до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю з таких підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ст. ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП покладає обов`язок на посадову особу при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз положень ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП дає підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Так, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, у справі «Маліга проти Франції» ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

З досліджених матеріалів справи встановлено, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 свідчать лише про відмову ОСОБА_1 в їх присутності від проходження огляду на стан сп`яніння та не підтверджують наявність у нього явних ознак наркотичного сп`яніння, відсторонення від керування транспортним засобом тощо, які є істотними обставинами для правової кваліфікації адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявність чи відсутність яких підлягає обов`язковому встановленню для правильного вирішення справи.

При цьому пояснення свідків відібрані на виготовлених бланках з позначками, які саме дії водія свідок засвідчує залежно від обставин у конкретній ситуації, зокрема, у бланках міститься відповідна позначка про обставини відмови від надання пояснень та підпису у протоколі, які необхідно зазначити в бланку пояснень у разі наявності таких обставин.

Наведені вище обставини, а також показання свідка ОСОБА_2 ставлять під сумнів повноту й достовірність цих пояснень свідків щодо суті та дійсних обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, внаслідок чого оцінюються критично та не можуть бути визнані допустимими доказами в підтвердження його вини.

Крім того, переглядом доданого до письмових матеріалів відеозапису з бодікамер працівників поліції встановлено, що під час їх спілкування з ОСОБА_1 , в останнього не спостерігалися ознаки наркотичного сп`яніння.

Разом з тим у матеріалах справи відсутні жодні докази щодо виконання поліцейськими вимог ч. ч. 1, 7 ст. 266 КУпАП з відсторонення водія ОСОБА_1 від керування автомобілем та передачі керування ним іншій уповноваженій особі, що ставить під сумнів законність подальших дій поліцейських, оскільки вони не узгоджуються з фактичними обставинами справи, за якими у винуватість ОСОБА_1 ставиться відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з підстав встановлення наявності в нього таких ознак сп`яніння.

Сукупність наведених обставин свідчить про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки вони оформлені в такий спосіб, який викликає обґрунтовані сумніви щодо об`єктивності та повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому за вказаних фактичних даних дійти беззаперечного висновку про наявність вини ОСОБА_1 неможливо, оскільки викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості в частині встановлення вини останнього не підтверджені належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, обов`язок щодо збирання яких покладається на працівників поліції, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, тому що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на все наведене вище, оцінивши зібрані в цій справі докази, приходжу до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу такого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Ю.В. Онопченко