Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Полюхович О.І.,

з участю:

захисника Редзеля М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Редзеля М.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2020 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З матеріалів провадження слідує, що 11 грудня 2019 року о 12 год. 50 хв. по вул. Полуботка,8, в м. Рівне, Рівненської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Wolkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Редзель М.М. просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення інкримінованого правопорушення.

На розгляд адміністративної справи в апеляційний суд ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Захисник Редзель М.М. вказав на можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи захисника Редзеля М.М. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » ( рішення ЄСзПЛ « Авшар проти Туреччини » ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно п.16 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція) висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно п.22 Розділу ІІІ Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складений з порушенням вимог цієї Інструкції вважається недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, як підставу для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП працівник поліції вказав на висновок №892 від 12.12.2019 року (а.с.1).

Із п.1 вказаного Висновку слідує, що він складений 11.12.2019 року на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом №892, складеному о 15 год. 00 хв. 12 грудня 2019 року (а.с.2).

Таким чином, в порушення вимог п.16 Розділу ІІІ Інструкції, Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння не є належним та допустимим доказом перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, оскільки він складений на день раніше ніж акт огляду (а.с.2).

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки «поза розумним сумнівом» не доведено його вина в інкримінованому адміністративному правопорушенні, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційних скарг та закриття провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Редзеля М.М. задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І.Полюхович