Справа №295/2618/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.02.2020 серії АПР18 392785 ОСОБА_1 16.02.2020 приблизно о 17-00 у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_2 , а саме ображав її словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.02.2020 серії АПР18 392784 ОСОБА_1 17.02.2020 приблизно о 19-00 у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_2 , а саме ображав її словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою.

Оскільки зазначені адміністративні правопорушення вчинені однією особою, суд вважає за можливе об`єднати справи в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 16.02.2020 та 17.02.2020 щодо матері домашнє насильство не вчиняв, словами нецензурної лайки її не ображав, фізичне насильство не застосовував.

ОСОБА_2 пояснила, що 16.02.2020 та 17.02.2020 син щодо неї домашнє насильство не вчиняв, словами нецензурної лайки її не ображав, фізичне насильство не застосовував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до таких висновків.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що конфлікту між ними не було, доказів того, що своїми діями особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, могла завдати чи завдала шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої матеріали справи не містять.

Тому суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення не доведена достатньою кількістю належних і допустимих доказів, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Об`єднати в одне провадження справи про вчинення адміністративних правопорушень №295/2618/20 та №295/1619/20 про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Об`єднаній справі присвоїти №295/2618/20.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко