Справа № 583/1043/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2020 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Сидоренка Р.В.,

при секретарі Шаміладзе В.В.,

за участю особи яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника, адвоката Черевко Є.М.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Охтирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській обл. про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що працює на посаді керуючої магазином «ЄВА 920», що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 322536 від 19.03.2020 року ОСОБА_1 19.03.2019 року о 16:48 год. за адресою: вул. Батюка, 32, м. Охтирка, Сумської обл., будучи керівником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 920», не припинила роботу закладу та здійснювала прийом відвідувачів для продажу товарів, що не належать до засобів гігієни, чим порушила вимоги п.п. 3. п. 2 Постанови №211 від 11.03.2020 р.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі не визнала. Підтримала надане письмове пояснення за яким ТОВ «РУШ» (мережа магазинів EVA) здійснює роздрібну торгівлю засобами гігієни (види діяльності за КВЕД-2010: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 47.75 Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними принадами в спеціалізованих магазинах), в тому числі, але не виключно, дезінфікуючими засобами, різноманітними засобами прибирання для дому та обробки будь-яких поверхонь, засобами першої необхідності по догляду та гігієни дітей, мам та майбутніх мам, засобами гігієни порожнини рота, а також багатьма іншими засобами, які дозволяють дотримуватись не тільки особистої гігієни, але й виконувати всі приписи МОЗ України та ВООЗ по запобіганню поширення хвороби. ТОВ «РУШ» (мережа магазинів «EVA») вжито заходів на дотримання вимог Законів України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211, запроваджено щоденний температурний скринінг працівників компанії перед початком робочого дня; усі працівники, у яких було виявлено підвищення температури вище 36,9 градуси та/або ознаки гострих респіраторних захворювань негайно відправляються на самоізоляцію для виклику лікаря, проведення медичного (санітарного) огляду та вжиття заходів по лікуванню та покращенню здоров`я, всі працівники компанії щогодини проводять дезінфекцію усіх офісних та інших приміщень компанії в цілому, в тому числі, магазинах, та обробку всіх поверхонь в приміщеннях та магазинах компанії дезінфікуючими засобами; у всіх магазинах компанії, які розташовані в адміністративно - територіальних одиницях України, встановлено обмеження щодо одночасного знаходження у приміщеннях магазинів людей у кількості не більше 10 (десяти) осіб. Таким чином, ТОВ «РУШ» сумлінно дотримується законодавства України щодо захисту населення від інфекційних хвороб та вживає заходи щодо забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення. Більше того, компанія у своїй діяльності намагається забезпечити населення найбільш необхідними засобами для дотримання санітарних норм у зв`язку із ситуацією в країні. Отже, жодних порушень правил щодо карантину людей, санітарно - гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами ТОВ «РУШ» у своїй діяльності не допускало.

Захисник особи яка притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні також заявив про відсутність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності з підстав викладених у запереченні.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КпАП України визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під всебічним, повним та об`єктивним зясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснено судам, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КпАП України. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини 7;, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вказана практика Європейського суду з прав людини в повній мірі відповідає Конституції України, статтею 62 якої визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Статтями 251, 280 КпАП України, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КпАП України, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного:

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч вказаному, суду не надано достатніх доказів того, що ОСОБА_1 дійсно не було дотримано п.п. 3. п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно вказаної норми установлений з 12 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин та заборонено, окрім іншого, з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Враховуючи наведене, заборона визначена в п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р. «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», порушення якої ставиться у вину ОСОБА_1 , не поширюється на діяльність магазину «Ева 920», що здійснює торгівлю, в тому числі засобами гігієни та продуктами харчування.

Крім того, судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено переліку товарів, торгівлю якими, начебто, здійснювала ОСОБА_1 19.03.2020 р. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 920».

На переконання суду покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , надані ними в судовому засіданні, не можна вважати належними та допустимим доказом на підтвердження наявності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України, в розмінні вимог ст. 251 КпАП України, оскільки вказані особи спільно здійснювали перевірку дотримання вимог правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідеміологічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, в результаті чого існують обґрунтовані сумніви в їх об`єктивності.

Будь-які інші докази на підтвердження порушення ОСОБА_1 заборони, під час дії карантину, на торгівельну діяльність, яка передбачає приймання відвідувачів, будь-якими іншими товарами не зазначеними у вказаному переліку, суду не надано.

Відповідно до ст. 284 КпАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно неї підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44-3, 247 ч. 1, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України, закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко