Справа № 163/1029/20 Провадження №33/802/342/20 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч. 1 ст. 483 МК України. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю представника митниці Пікалюка М.С., заінтересованої особи - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Вісьтака І.Я. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 квітня 2020 року щодо ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою провадження щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм-експедитором ФОП ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вилучені за протоколом про порушення митних правил 4 штуки розкидачів мінеральних добрив і розібраному вигляді «Tytan 1000 L» постановлено повернути для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Інспектор Волинської митниці Держмитслужби склав протокол про те, що ОСОБА_2 , прямуючи 12.02.2020 з України в Республіку Польща через митний пост «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби водієм вантажного автомобіля з номерними знаками НОМЕР_1 , перемістив через митний кордон з приховуванням від митного контролю 4 штуки розкидачів мінеральних добрив в розібраному вигляді «Tytan 1000 L» загальною вартістю 106 800 гривень шляхом подання митному органу як підстави їх переміщення CMR серії А №012142, фактуру № FA/143/2020, за якими переміщуються розкидачі « Tytan 600 L».

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України..

В поданій апеляційній скарзі в.о. начальника митниці вважає постанову судді необґрунтованою. Вважає, що ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів та їх маркування. Просить постанову судді скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на неї стягнення передбачене даною статтею. Окрім того, просить стягнути витрати за зберігання товару на складі митного органу.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника митниці Пікалюка М.С., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді і прийняти нову, заінтересовану особу - ОСОБА_1 , який заперечив проти апеляційної скарги та просив рішення судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП регламентується, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та /або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею при розгляді матеріалів за протоколом про порушення митних правил, складеного відносно ОСОБА_2 , дані вимоги закону дотримані, суддя, всебічно й повно дослідивши докази у справі, дійшов ґрунтовного висновку про відсутність в діях останнього складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

За диспозицією ст. 483 МК України, відповідальність за вказаною статтею настає у разі переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, характеризується прямим умислом, тобто особа, яка його вчинила, усвідомлювала обставини і характер незаконного переміщення нею товарів через митний кордон України, та бажала перемістити їх через митний кордон України з порушенням установленого порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, при переміщенні товару через митний кордон України водій-експедитор ОСОБА_2 надав митному органу пакет необхідних товаросупровідних документів згідно переліку, а саме: CMR №012142 від 11.02.2020; Factura VAT № FA/143/2020 від 11.02.2020.

Відповідно до поданих документів відправником товару є фірма «Solecka Fabryka Maszyn Rolniezych STRUMYK» (ul.Ludwinow, 31, 28-131 Solec Zdroj/ Poland, отримувачем - ФОП « ОСОБА_1 ».

Також, зі змісту зазначених документів вбачається інформація про ціну і опис щодо переміщуваного товару, зазначена у CMR №012142 від 11.02.2020 та рахунку-фактурі Factura VAT № FA/143/2020 від 11.02.2020, яка надана компанією-відправником « Solecka Fabryka Maszyn Rolniezych STRUMYK ».

Так, відповідно до фактури - Factura VAT № FA/143/2020 від 11.02.2020, вартість одного розкидача « Tytan 600 L» становить 2700 злотих.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, заінтересована особа - ФОП ОСОБА_1 , в адресу якого переміщувались товари, надав польські фактури №№ FA/190/2020 від 21.02.2020 року, FA/253/2020 від 05.03.2020 року, FA/375/2020 від 30.03.2020 року та митні декларації типу ІМ 40 ДЕ № № UA204120/2020/017571, UA204120/2020/022602, UA204120/2020/028789 згідно яких, ФОП ОСОБА_1 такі ж розкидачі, а саме «Tytan 1000 L» були увезені за фактурною вартістю 2700 злотих за одну штуку, і за такою ж вартістю митний орган провів митне оформлення цих товарів.

Відтак, враховуючи зміст вказаних документів, пояснення заінтересованої особи - ФОП ОСОБА_1 , а також те, що неточності щодо назви товару (розкидачів мінеральних добрив), зокрема зазначення відправником замість «Tytan 1000 L» - «Tytan 600 L», не впливають на ціну та якісні та/або кількісні характеристики, не змінюють коду УКТ ЗЕД, не збільшують митні платежі, відтак суддя дійшов вірного висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки в даному випадку відсутня практична економічна доцільність увезення товару тої ж вартості, що і в наступних трьох поставках, що підтверджує факт помилки відправника при завантаженні товару і оформленні документів.

Окрім того, апеляційний суд вважає, що в даній справі відсутній факт приховування товарів, оскільки відправник жодним чином не приховував чотири одиниці обладнання, які були задекларовані.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Суддя надав належну оцінку обставинам справи, дійшов правильного висновку про недоведеність поза розумним сумнівом у встановленому законом порядку вчинення ОСОБА_2 дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, в результаті чого обґрунтовано закрив провадження у справі відносно ОСОБА_2 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, мотивувавши своє рішення.

Доводи апеляційної скарги про помилковість та необґрунтованість висновку суду першої інстанції, невідповідність обставинам справи твердження суду про те, що не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, яке ставиться ньому у вину, є необґрунтованими та не підтвердженими жодними доказами.

Із урахуванням зазначеного, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Вісьтака І.Я. - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 10 квітня 2020 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов