Справа № 645/4894/20
Провадження № 3/645/1725/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2020 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Бабкова Т.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Головного управління Держпраці у Харківській області Державної служби України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, працюючої головним бухгалтером Приватного акціонерного товариства «Харківський котельно-механічний завод», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи головним бухгалтером правління Приватного акціонерного товариства «Харківський котельно-механічний завод», яке знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Енергетична, 11, допустила виникнення порушення законодавства про працю, чим передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме порушення ст. 34 Закону України № 108 - компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством, не провадиться.

В порушення вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці» № 108 не провадиться компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. При виплаті заробітної плати ОСОБА_2 в квітні-травні 2020 року відсутні документи, що підтверджують нарахування та виплату компенсації за затримку виплати заробітної плати, нарахованої за січень 2020 року.

Так, виплата заробітної плати, нарахованої за січень 2020 року, в розмірі 2381,00 грн., здійснюється у квітні 2020 року (в сумі 1000,00 грн згідно відомості на виплату готівки №2 від 06.04.2020 року та в сумі 1000,00 грн згідно відомості на виплату готівки №3 від 24.04.2020 року) та у травні 2020 року (в сумі 381,00 грн згідно відомості на виплату готівки №4 від 07.05.2020 року). При цьому, відсутні документи щодо нарахування та виплати сум компенсації заробітної плати за несвоєчасну її виплату при наявності підстав, а саме величина приросту індексу споживчих цін за січень 2020 року при виплаті у квітні 2020 року - 0,005, при виплаті у травні 2020 року - 1,3.

В порушення вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці» № 108 не провадиться компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. При виплаті заробітної плати ОСОБА_3 в квітні-червні 2020 року відсутні документи, що підтверджують нарахування та виплату компенсації за затримку виплати заробітної плати, нарахованої за січень 2020 року.

Так, виплата заробітної плати, нарахованої за січень 2020 року, в розмірі 11383,31 грн., здійснюється:

- у квітні 2020 року (в сумі 1000,00 грн згідно зведеної відомості на перерахування заробітної плати та інших виплат №19 від 01.04.2020 року та в сумі 1000,00 грн згідно зведеної відомості на перерахування заробітної плати та інших виплат №31 від 16.04.2020 року, а також в сумі 1000,00 грн згідно зведеної відомості на перерахування заробітної плати та інших виплат №33 від 30.04.2020 року);

- у травні 2020 року (в сумі 2000,00 грн згідно зведеної відомості на перерахування заробітної плати та інших виплат №35 від 06.05.2020 року);

- у червні 2020 року (в сумі 6383,31 грн здійснено 23.06.2020 року згідно зведеної відомості на перерахування заробітної плати та інших виплат №47 від 23.06.2020 року).

При цьому, відсутні документи щодо нарахування та виплати сум компенсації заробітної плати за несвоєчасну її виплату при наявності підстав, а саме величина приросту індексу споживчих цін за січень 2020 року при виплаті у квітні 2020 року - 0,005, при виплаті у травні 2020 року - 1,3, при виплаті у червні 2020 року 1,6.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи сповіщалася своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В ст. 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Будучи обізнаним про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності Фрунзенським районним судом м.Харкова, про що ОСОБА_1 було роз`яснено під час складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, про рух справи повідомлено повістками на зазначену в протоколі адресу проживання, а також шляхом розміщення інформації про рух справи на сайті судової влади, ОСОБА_1 жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення суду не надала, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № ХК14841/1161/АВ/2П/ПТ від 20.07.2020 року, який складений компетентною особою, його зміст відповідає вимогам ст.256 КУАП, актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ХК14841/1161/АВ від 20.07.2020 року, розрахунковими листами, зведеними відомостями, відомостями на виплату готівки, письмовими поясненнями головного бухгалтера ОСОБА_1 .

Таким чином, суд вважає доведеним наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню нею нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 41, ст. ст. 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя -