Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2503/20 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія ч.4 ст. 140 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Корзаченко В.М. на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 квітня 2020 року за ч.4 ст.140 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 квітня 2020 року Гончарука І ОСОБА_2 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП, закрито у зв`язку з закінченням на момент її розгляду строку накладення адміністративного стягнення

В постанові зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30.03.2020 р. серії БД № 064297, який надійшов до суду 07.04.2020 р., 10.12.2019 р. о 07:35 в Бердичівському районі Житомирської області, на автодорозі Т2309 Шепетівка Чуднів Бердичів, 105 км, будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційне утримання вулично-дорожньої мережі, ОСОБА_1 не вжив заходи щодо ліквідації ями розміром 0,4*2,0 м. на проїзній частині дороги, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97, що стало супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу MERSEDES-BENZ S450, д.н.з. НОМЕР_1 , який отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

При цьому судом без призначення судового рохзгляду, без встановлення обставин правопорушення та дослідження доказів, тощо зазначено, що у відповідності до положень п.7 ст. 247 КУпАП, якими передбачено, що провадження по справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження у справі щодо ОСОБА_1 повинно бути закрито саме з вказаних підстав .

В поданій апеляційній скарзі захисник Корзаченко В.М. просить зазначену постанову суду скасувати та прийняти нову постанову по справі, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу вказаного адміністративного правопорушення, оскільки вона є упередженою, однобічною, незаконною і такою, що прийнята без повного і всебічного дослідження рбставин сірави, з порушенням приписів ст. 278 КУпАП, оскільки не було взято до уваги пояснення притягуваного до адміністративної відповідальності та не було витребувано необхідні додаткові матеріали для з`ясування істини у справі, у результаті чого справжні обставини та причини ДТП за участю транспортного засобу «MERCEDES-BENZ» S-450, д.н.з. НОМЕР_2 , залишилися поза увагою суду.

Про розгляду справи Бердичівським міськрайонний судом Житомирської області 16 квітня 2020 рок на 10.00 годину йому було повідомлено при складанні протоколу, у зв`язку з цим 13 квітня 2020 року він подав до канцелярії суду відповідне письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушенгня, та у подальшому 16 квітня 2020 року прибув до суду для участі у судовому засіданні. Однак постанова суду вже була ухвалена 10.04.2020 без його участі та врахування його позиції

Не погоджуючись з підставою закриття провадження у справі, апелянт зазначив, що не дивлячись неоднозначене вирішення в правозастосвчій практиці питання про необхідність встановлення вини особи у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених КУпАП, факт встановлення або не встановлення вини може бути пов`язаним з подальшими правовими наслідками притягнення (не притягнення) особи до адміністративної відповідальності, а саме з відшкодуванням заподіяної шкоди, тим паче, що з протоколу та з постанови суду вбачається, що мала місце ДТП за участю транспортного засобу «MERCEDES-BENZ» S-450, д.н.з. НОМЕР_2 із матеріальними збитками (постанова Дніпровського апеляційного суду від 06.02.2020 року у справі № 183/7836/19). При цьому відповідно до висновків Верховного Суду з аналізу положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП., і постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, може бути належним доказом вини відповідної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

І саме таке тлумачення вбачається і з оскаржуваної постанови суду першої інстанції. Отже, на його думку наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином абсолютно недоцільно було закривати справу про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, у випадку, коли відсутня вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того на думку апелянта суд першої інстанції порушив приписи ст. 280 КУпАП. Отже суд першої інстанції при вирішенні питання про закриття справи на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП і фактичному встановленні вини притягуваного ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не лише допустив порушення принципу презумпції невинуватості останнього, а й не забезпечив належної правової процедури по висловленню притягуваним власної позиції та не врахував його доводи, викладені у письмовому клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП

Щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП, ОСОБА_1 посилається на те, що як під час складання протоколу, так і у відповідному письмовому клопотанні, він зазначав, що з протоколом він не згоден, оскільки дозволу на виконання робіт на даній дорозі на час виникнення ДТП 10 грудня 2019 року не було та їх виконання було заборонено, а також не надходило відповідного дефектного акту від Служби автомобільних доріг у Житомирській області чи відповідного припису від працівників поліції, що є обов`язковим у таких випадках та не було і відповідного фінансування для виконання робіт. До того ж, на момент ДТП на місце ДТП не були викликані представники ПП «Автомагістраль», як обслуговуючої автодорогу організації, та не було повідомлено власника автомобільної дороги - Службу автомобільних доріг у Житомирській області, отже працівник поліції надав перевагу поясненням лише одного водія, який з власної безпечності потрапив у ДТП, при цьому одночасно проігнорувавши необхідність детального вивчення обставин і матеріалів справи та пояснень зацікавлених осіб. Недотримання водієм транспортного засобу «MERCEDES-BENZ» S-450, д. н. з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 п.п.12.1, 12.3., 1.10, і могло бути у прямому причинному зв`язку із настанням ДТП. Ані працівниками поліції, ані судом першої інстанції так і не було з`ясовано у Службі автомобільних доріг у Житомирській області усі нюанси щодо обставин ДТП та визначення винних осіб у його настанні. Лише зазначення у постанові про начебто порушення ОСОБА_1 пункту 3.1.1 ДСТУ 3587-97 та п. 1.5. ПДР України без посилання на будь-які належні і допустимі докази взагалі не доводить наявність самого порушення та зовсім не конкретизує його складу. Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі автодороги Т-2309 Шепетівка-Чуднів-Бердичів, км 105, не складався та таке «обстеження» не проводилося, а протокол також не має інформації про час виявлення ями (пошкодження дороги) та головне немає відомостей про час повідомлення обслуговуючої організації про виявлення пошкодження автодороги, тощо. При цьому апелянтом звертається увага на практику ЄСПЛ про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції, на положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» щодо відповідності змиісту постанови вимогам ст.ст. 283 і 284 КУпАП, а також на положення ст. 62 Конституції України про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на користь особи.

В судове засідання апеляційного суду захисник Корзаченко В.М. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , не з`явилися, від захисника на адресу суду надійшло клопотання про підтримання апеляційної скарги та про її розгляд за відсутності захисника та ОСОБА_1 у зв`язку з карантинними обмеженнями в Україні.

Дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги захисника Корзаченка В.М., вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

При цьому відповідно до положень статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Тобто, з огляду на вищезазначені положення закону суд при розгляді адміністративного провадження приймає рішення на основі суворого додержання законності.

При цьому з аналізу в сукупності положень Розділу IV КУпАП вбачається, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення визначається КУпАП та іншими законами України, та розпочинається складанням протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Такий протокол у разі його оформлення , складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.40 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що за версією уповноваженої особи, яка складала протокол, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення вчинено ним 10 грудня 2019 року. При цьому сам протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складено уповноваженою особою - інспектором Відділу безпеки дорожнього руху в Житомирській області ДПП ст. лейтенантом поліції Нікітіним О.А. лише 30 березня 2020 року, тобто за межами встановленого положеннями ч.2 ст. 38 КУпАП строку.

Таким чином, з огляду на наведені вище положення КУпАП, в тому числі і положення ч.1 ст. 247 цього Кодексу, провадження в даній справі, яке розпочинається складанням протоколу про адміністративне правопорушення, не могло бути розпочато взагалі, а тим більше не повинно було бути направлено для розгляду до суду, і як наслідок не могло бути розглянуто судом в порядку, передбаченому главою 22 КУпАП з вирішенням питання про визнання чи невизнання особи винною у вчиненні даного правопорушення, оскільки в особи, наділеної владними повноваженнями не було законних підстав починати відповідне переслідування щодо особи, яка на думку її думку вчинила відповідне правопорушення. При цьому подія можливого правопорушення, її обставини та інші складові за таких обставин могли б встановлюватися і інший, передбачений законом спосіб, але не в порядку, передбаченому положеннями КУпАП.

Сам протокол про адміністративне правопорушення при таких обставинах не може розглядатися судом та бути оцінений як допустимий доказ у відповідності до положень ст. 251 КУпАП.

На підставі наведеного дії судді суду першої інстанції після отримання такого провадження для розгляду, які полягали в закритті провадження за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП без призначення судового розгляду, виклику (повідомлення) учасників провадження, встановлення обставин правопорушення, дослідження доказі, тощо, на думку апеляційного суду цілком відповідають вимогам закону. І таке провадження підлягало закриттю у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП не тільки на час його судового розгляду, а й на момент його початку. При цьому іншої правової норми, яка б регламентувала в даному випадку дії судді, ніж ст. 247 КУпАП, даний Кодекс не містить.

Крім того апеляційний суд звертає увагу, що постанова судді суду першої інстанції не містить жодних висновків про встановлення обставин можливого правопорушення, а в ній йдеться лише про те, що у суду відсутні повноваження взагалі розглядати даний протокол по суті з огляду на закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином доводи апелянта про те, що закриваючи в даному випадку провадження з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суддею фактично констатовано визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, зазначеного в протоколі, та таке закриття провадження необхідно розцінювати виключно як нереабілітуючу підставу, а відтак і наявність у такої постанови суду преюдиційних ознак як рішення, що встановлює вину особи для подальшого можливого вирішення спорів щодо відшкодування шкоди, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду постанови. Сама постанова (а ні мотивувальна, а ні резолютивна її частина) взагалі не містить в собі будь-яких висновків, які б свідчили про можливість її застосування у якості рішення суду, яке встановлює вину ОСОБА_1 у вчиненні відповідного правопорушення, і як наслідок застосування для доведення відповідних обставин в інших судових провадженнях.

Посилання апелянта при цьому, з огляду на наведені вище особливості вказаної постанови та самого провадження, на практику Верховного Суду з цього питання, а також на порушення суддею положень ст.ст. 278, 280 КУпАП, є на думку апеляційного суду в даному випадку недоречними.

При цьому, враховуючи зазначені вище обставини, відсутні повноваження щодо розгляду даного провадження по суті та ухвалення відповідного рішення про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу відповідного правопорушення і у суду апеляційної інстанції, тим більш, що з аналізу положень ст. 294 КУпАП вбачається, що апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції, прийняте в результаті розгляду провадження про адміністративне правопорушення, однак в даному випадку судового розгляду провадження не відбувалося з огляду на безпідставність та незаконність його початку, докази по справі не досліджувалися і висновків суд першої інстанції в результаті такого розгляду не робив. Тобто зазначені вище обставини виключали на час початку даного провадження, на час направлення матеріалів провадження на розгляду суду, а також і на час розгляду апеляційним судом апеляційної скарги будь-яку можливість здійснення провадження в такій справі.

Усі обставини по суті відповідних подій, пов`язаних з ДТП, яка стала підставою для даного провадження, можливо розглядати та встановлювати під час інших можливих проваджень як в судовому, так і в позасудовому порядку.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження та підстави до скасування чи зміни оскаржуваної постанови суду відсутні.

Керуючись ст. ст.285 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Корзаченка Володимира Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 квітня 2020 року за ч.4 ст.140 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: