Справа № 491/389/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Желясков Олег Олександрович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, які надійшли від Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Долинське Ананьївського району Одеської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 08 травня 2003 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 , приватного підприємця, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів вбачається, що 27 квітня 2020 року близько 17 години 00 хвилин громадянин ОСОБА_1 , знаходячись в м.Ананьїв Одеської області, АДРЕСА_2 вул.Героїв України, неподалік від парку «ім.Пушкіна», вчинив сварку з зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 , в ході якої ображав її грубою нецензурною лайкою та штовхав, чим вчинив домашнє насильство.

За вказаним фактом працівником Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 29 квітня 2020 року серії АПР18 №755483 за ч.1 ст.1732 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 з`явився до суду та йому було вручено пам`ятку про його права і обов`язки передбачені Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що 27 квітня 2020 року він знаходився в м.Ананьїв, де побачив свою колишню дружину ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що остання після розірвання шлюбу не давала йому дозволу та можливості бачитися з їхньою спільною донькою, він вирішив підійти до ОСОБА_2 та поговорити з даного приводу. Підійшовши до ОСОБА_2 він запитав її, чому вона не дозволяє йому бачитися з донькою на протязі останніх трьох місяців, однак ОСОБА_2 , не надавши відповіді на вказане запитання вчинила істерику без будь-яких на те причин, не зрозуміло чому почала плакати та відмовлятись надавати йому відповідь на його запитання. На той момент разом з ОСОБА_2 перебувала, на думку ОСОБА_1 , знайома його колишньої дружини, яка стала свідком подій які відбувалися між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Також, ОСОБА_1 зауважив, що 27 квітня 2020 року під час розмови з ОСОБА_2 він на її адресу нецензурною лайкою не висловлювався, не штовхав її, взагалі не торкався її, жодних погроз у її бік не висловлював, а лише запитав її щодо причин здійснення нею перешкод його спілкуванню з їхньою спільною донькою. ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку з викладеним йому не розуміє, з яких підстав відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується в повному виходячи з наступного.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, документами.

При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення від 29 квітня 2020 року серії АПР18 №755483 (а.с.3) вбачається, що ОСОБА_1 , знаходячись в м.Ананьїв Одеської області, АДРЕСА_2 вул АДРЕСА_3 Героїв України, неподалік від парку «ім.Пушкіна», вчинив сварку з зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 , в ході якої ображав її грубою нецензурною лайкою та штовхав.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано копію заяви ОСОБА_2 на ім`я начальника Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області від 27 квітня 2020 року (а.с.5), з якої вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП Одеської області та просила вжити заходів до її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який 27 квітня 2020 року близько 17 години 10 хвилин в місті Ананьїв по вулиці «Героїв України» ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Заява містить відомості про те, що при її подачі ОСОБА_2 було ознайомлено з положеннями ст.ст.383, 384 КК України, якими передбачено відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, а також введення в оману суду або іншого уповноваженого органу.

З доданої до протоколу копії письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 (а.с.6), відібраних в неї працівником Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області 27 квітня 2020 року, вбачається, що 27 квітня 2020 року близько 17 години 10 хвилин вона йшла з роботи додому по вул.Героїв України в м.Ананьїв Одеської області. Коли ОСОБА_2 проходила повз парк «Молодіжний» до неї під`їхав її колишній чоловік ОСОБА_1 , який запитав її, чи можна йому побачитись з донькою ОСОБА_3 , 2017 року народження. На вказане запитання ОСОБА_2 відповіла ОСОБА_1 , що зараз введено карантин і вона не бажає, щоб донька захворіла. Також, ОСОБА_2 сказала ОСОБА_1 , що після закінчення карантину він зможе приїхати та побачитись з донькою. Проте, така відповідь обурила ОСОБА_1 та він почав висловлюватись на адресу ОСОБА_2 грубою нецензурною лайкою, погрожувати розправою та смикати її за верхній одяг. Як зазначає ОСОБА_2 в поясненнях, під час подій, що відбувалися між нею та ОСОБА_1 вище по вулиці знаходилась жінка, прізвища та ім`я якої вона не знає, яка стала свідком того, що сталося між нею та її колишнім чоловіком. Зазначена жінка дала ОСОБА_2 номер свого телефону та провела її до магазину «Олександр».

З копії письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_4 , відібраних в нього співробітником поліції 27 квітня 2020 року (а.с.7) вбачається, що 27 квітня 2020 року близько 17 години 30 хвилин до нього прийшла його донька ОСОБА_2 , яка повідомила про те, що 27 квітня 2020 року близько 17 години 10 хвилин її колишній чоловік ОСОБА_1 , знаходячись по вулиці Героїв України, неподалік від парку, підійшов до неї, почав ображати її та погрожувати у зв`язку з тим, що вона на питання ОСОБА_1 щодо можливості побачення з їх спільною донькою ОСОБА_5 , 2017 року народження, відповіла, що дозволить ОСОБА_1 побачитись з донькою після закінчення карантину. Після розмови з донькою ОСОБА_4 відвіз ОСОБА_2 до Ананьївського ВП для написання заяви за вказаним фактом.

З доданої протоколу про адміністративне правопорушення копії письмових пояснень свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_5 , відібраних в неї співробітником поліції, вбачається, що 27 квітня 2020 року близько 17 години 00 хвилин вона йшла додому через парк «ім.Пушкіна» в м. Ананьїв Одеської області. Коли вона підійшла до вул.Героїв України, то стала свідком того, як невідомий їй чоловік висловлювався на адресу невідомої їй жінки нецензурною лайкою, у зв`язку з чим вона зробила йому зауваження, та сказала, що викличе поліцію. Однак зазначений чоловік спочатку не реагував на зауваження ОСОБА_6 , а потім на своєму автомобілі поїхав. ОСОБА_6 провела зазначену жінку до магазину «Олександр» та потім пішла до себе додому, при цьому дізналася, що цю жінку звати ОСОБА_7 , і конфлікт в неї був з її колишнім чоловіком.

До протоколу також додано копію письмових пояснень ОСОБА_1 , відібраних в нього співробітником поліції 29 квітня 2020 року (а.с.9), які за своїм змістом відповідають поясненням наданим ним в судовому засіданні, зокрема в них ОСОБА_1 не заперечує факту зустрічі та розмови з ОСОБА_2 , присутності під час зазначених подій свідка невідомої ОСОБА_1 жінки, але заперечує факт здійснення ним висловлювань грубою нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 та застосування до неї будь-якого фізичного насилля.

Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю приходить до наступних висновків.

Так, суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_4 , оскільки вони надані ним з чужих слів, особисто свідком подій, які стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення від 29 квітня 2020 року серії АПР18 №755483 він не був, крім того, він є близьким родичем (батьком) ОСОБА_2 , що може свідчити про його упередженість та зацікавленість у певному результаті вирішення справи.

Суд вважає, що при розгляді справи не було однозначно та беззаперечно доведено факт того, що 27 квітня 2020 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись в м.Ананьїв Одеської області, по вул.Героїв України, неподалік від парку «ім.Пушкіна», застосував до ОСОБА_2 будь-яке фізичне насилля, оскільки в матеріалах справи зазначений факт підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями потерпілої, при цьому безпосередньо сама ОСОБА_2 в заяві на ім`я начальника Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області від 27 квітня 2020 року (а.с.5) будь-яких відомостей про застосування до неї фізичного насилля з боку ОСОБА_1 не зазначає.

При цьому, суд вважає, що під час розгляду справи було доведено належними та допустимими доказами факт того, що 27 квітня 2020 року близько 17 години 00 хвилин в м.Ананьїв Одеської області, по вул.Героїв України, неподалік від парку «ім.Пушкіна», між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_1 ображав ОСОБА_2 та висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою. Зазначений факт підтверджується, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , а також заявою ОСОБА_2 на ім`я начальника Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема на колишнє подружжя.

З диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП вбачається, що нею передбачено відповідальність зокрема за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи

З наведеного вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення дій психологічного характеру (образ) відносно ОСОБА_2 в наслідок чого могла бути чи була завдана шкода її психічному здоров`ю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення витягу з ІІПС МВС України «Армор» вбачається, що протягом року на ОСОБА_1 не було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті 173-2 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2020 року у розмірі 2102 гривень.

З наведеного вбачається, що у 2020 році у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути стягнено судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок (2102 гривні * 0,2 = 420,40 гривень).

Обставин, які б обтяжували вину ОСОБА_1 , відповідно до положень ст.35 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.

Обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст.34 КУпАП, також не встановлено.

Враховуючи особу громадянина ОСОБА_1 , обставини скоєного ним правопорушення, ступінь вини та майновий стан, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 173-2, 221, 283, 284, 301 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 08 травня 2003 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Реквізити для сплати штрафу: Реквізити для сплати штрафу: розрахунковий рахунок: UA0015022, Код класифікації доходів бюджету: 21081100, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку (МФО): 899998, Отримувач: УК в Анан.р-ні/Анан.р-н/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37880348.

Роз`яснити, що відповідно до положень ст.ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Призначення платежу *;101;_________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О.О. Желясков

Постанова вступила в законну силу «___» _______ 20__ року та може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців «___» _________ 20__ року.