Справа № 755/470/20 Головуючий у суді І інстанції Сазонова М.Г.
Провадження № 33/1603/2020 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 червня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю водія ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_2 - адвоката Січевлюка-Врублевського Т.С., представника потерпілої - адвоката Кузьмичова С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката Січевлюка-Врублевського Т.С. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28.02.2020 року щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 , 01.01.2020 року о 08 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем «Audi A6» н.з. НОМЕР_1 , по Броварському проспекту в м. Києві не був уважним, виїхав на полосу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «VolkswagenTiguan» н.з. НОМЕР_2 , що рухався в протилежному напрямку. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3 б, 11.3, 11.4 ПДР України.

Окрім цього, ОСОБА_2 01.01.2020 року о 08 годині 10 хвилин, керував автомобілем «AudiA6» н.з. НОМЕР_1 , по Броварському проспекті в м. Києві з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 28.02.2020року ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення, у виді штрафу розміром 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 грн. Цією ж постановою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10 200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Згідно ст. 36 КУпАП, при вчиненні кількох правопорушень, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне адміністративне правопорушення, та остаточно призначено ОСОБА_2 стягнення у виді у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

На вказану постанову адвокатом Січевлюком-Врублевським Т.С. в інтересах ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить її скасувати в повному обсязі та прийняти нову постанову, якою дане провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням матеріального права, є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Апелянт зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №075872 було допущено порушення, результатом яких мало бути повернення такого протоколу на доопрацювання. Зазначає, що у вказаному протоколі відсутні відомості щодо свідків, які були присутні при огляді ОСОБА_2 на стан сп`яніння, зокрема, відсутні відомості щодо місця проживання (перебування) свідків, як цього вимагає імперативна норма ст. 256 КУпАП. Вказує, що схема місця ДТП, пояснення свідків, які є додатками до протоколу серії ДПР 18 №075872 від 01.01.2020 року, датоване 01.01.2019 року, хоча ДТП трапилася в січні 2020 року. Також в схемі ДТП, поясненнях свідків, які є додатками до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №075873, наявні значні закреслення та виправдання(«у напрямку правого лівого берегу», «08.02.2020 року» тощо). Також рапорт інспектора поліції щодо обставин ДТП, складений лейтенантом поліції 01.01.2019 року. Адвокат вважає, що всі ці порушення вказують на необхідність повернення зазначених матеріалів на доопрацювання. Апелянт звертає увагу на те, що повноваження адвоката Кузьмичова С.Г. в статусі захисника громадянки Російської Федерації ОСОБА_4 не були підтверджені належним чином, через що суд першої інстанції не мав права допускати таку особу до судового розгляду. Захисник вважає, що судом першої інстанції було допущено процесуальну непослідовність щодо допуску в процес ОСОБА_4 в якості потерпілої та порушено порядок безпосереднього дослідження доказів, а саме - допиту свідків ДТП. Адвокат зазначає, що на відеозаписі події ДТП видно як працівники патрульної поліції кілька разів в категоричній формі вказували свідкам, що їм потрібно написати в поясненнях.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_2 - адвоката Січевлюка-Врублевського Т.С., який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, водія ОСОБА_1 та представника потерпілої - адвоката Кузьмичова С.Г., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, диск із відеозаписом та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції зазначених вимог чинного законодавства було дотримано.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №075872, 01.01.2020 року водій ОСОБА_2 в м. Києві по проспекту Броварський, 11 керував т/з «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, виїхав на полосу зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом, який рухався у протилежному напрямку - «VolkswagenTiguan» н.з. НОМЕР_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками /а. с. 2/.

Зазначений протокол щодо ОСОБА_2 складено за порушення ним п. п. 2.3 б), 11.3, 11.4 ПДР України.

Пунктом 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР) визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 11.3 ПДР, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Згідно п. 11.4 ПДР на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 01.01.2020 року він з малолітньою дитиною в автомобілі «VolkswagenTiguan» направлявся в храм, де служить священником, а водій ОСОБА_2 на своєму автомобілі маніпулював смугами руху, після ДТП хотів залишити місце пригоди, декілька разів його назад повертав поліцейський. Зазначив, що власницею автомобіля є його знайома ОСОБА_4 . ОСОБА_2 після ДТП обіцяв компенсувати завдані збитки, однак на зв`язок не виходив.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема, підтверджується і схемою місця ДТП, яка є невід`ємною частиною протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №075872, зафіксованою локалізацією ударів транспортних засобів та місцем зіткнення /а. с. 3/.

Крім того, свідками ДТП були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , пояснення яких містяться в матеріалах справи / а.с.8, 9/ і які зазначили, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 виїхав на зустрічну смугу руху, де і допустив зіткнення з автомобілем «VolkswagenTiguan».

Судом було досліджено відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, у ОСОБА_2 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, однак він, не зважаючи на розташування автомобілів, вину свою не визнавав, вважав, що рухався у своїй смузі руху. На відеозаписі наявні свідки, в присутності яких поліцейськими повідомлено про порядок проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння, водію було повідомлено його право на проходження огляду на місці, або можливість пройти його у лікарні. На дану пропозицію ОСОБА_2 відмовився в присутності свідків.

Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №075873, 01.01.2020 року водій ОСОБА_2 в місті Києві по Броварському проспекту керував т/з 11 керував т/з «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, чіткий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння утворює собою закінчений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебувала особа, яка відмовилася від такого огляду, в стані сп`яніння.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (далі - ПДР), водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 не заперечує; дана обставина підтверджується як відеозаписом ДТП так і з нагрудної камери поліцейського. Крім того, останній свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень при складанні щодо нього протоколів визнав, про що зробив відмітку в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності / а.с.1, 2/.

Таким чином, судом першої інстанції ОСОБА_2 обґрунтовано визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Що стосується аргументів апелянта про направлення протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №075873 та ДПР18 №075872 на доопрацювання, слід зазначити наступне.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені в ч. 1 ст. 256 КУпАП. Зокрема, уньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 , приходжу до висновку, що вказаних вимог при складанні адміністративних матеріалів щодо нього було дотримано в повному обсязі, а ті аспекти, на які посилається апелянт, зокрема, зазначення 01.01.2019 року в поясненнях, носять технічний характер, оскільки, враховуючи режим чергування поліцейських та те, що вказані обставини трапилися у перший день нового календарного року, подібні виправлення не носять характеру порушень, які вплинули на зміст оформлених матеріалів.

Що стосується посилання на відсутність адрес свідків у протоколі, то слід зазначити, що вони містяться в поясненнях свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , де зазначені всі їх контактні дані, зокрема, повні адреси та номера телефонів /а. с. 6/.

З приводу посилання захисника на ту обставину, що поліцейські в категоричній формі вказували свідкам, що писати в поясненнях, слід зазначити, що поліцейський пояснював свідкам в якому форматі слід викласти свої пояснення, зазначаючи марки автомобілів та напрямки руху.

Вказівка апелянта на допуск до справи неналежної особи також не знайшла свого підтвердження.

Зокрема, відповідно до ст. 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Так, 28.01.2020 року адвокатом Кузьмичовим С.Г. як представником ОСОБА_4 до Дніпровського районного суду міста Києва було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, до якої було долучено як документи, які підтверджують, що ОСОБА_4 є потерпілою внаслідок ДТП, вчиненого ОСОБА_2 , оскільки автомобіль «Volkswagen Tiguan» н.з. НОМЕР_2 належить їй на праві приватної власності, та було надано всі документи, які підтверджують повноваження адвоката Кузьмичова С.Г. /а. с. 13-20/.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката Січевлюка-Врублевського Т.С. в інтересах ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Січевлюка-Врублевського Т.С. в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 28.02.2020 року щодо ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон