П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.20 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., ознайомившись з матеріалами справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лисичанська Луганської області, громадянки України, працюючої ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого за ст. 44-3КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2020 року о 14год.45хв. ОСОБА_1 , будучи власником закладу роздрібної торгівлі квітами, насінням, добривами, домашніми тваринами та кормами для них спец магазину «Садовий центр «Садок», в м. Лисичанську по вул. В. Сосюри, 247б, не припинив роботу закладу та здійснила прийом відвідувачів, чим порушила вимоги підпункту 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211.

ОСОБА_1 у судовому засіданні провину свою не визнала та пояснила, що 21.03.2020, вона прийшла до приміщення свого магазину, для того щоб прибратися в ньому та полити рослини. Під час прибирання до магазину увійшли працівники поліції, не зважаючи на те що магазин закритий, про свідчила табличка на вхідних дверях та повідомили її, що збираються притягнути її до адміністративної відповідальності за порушення умов карантину. На що вона заперечила та намагалась пояснити працівникам поліції, що магазин не працює і відвідувачів не приймає.

Допитана в якості свідка за клопотанням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 , суду пояснила, що вона працює продавцем в магазині «Садовий центр «Росток» 21.03.2020 року вона прийшла до магазину на роботу тому що згідно постанови Кабінету міністрів, усі торгівельні заклади мали припинити свою роботу, але, можлива робота в режимі он-лайн. Їм на телефон магазина поступали дзвінки, вони збирали товар, та розвозили його за адресами вказаними замовниками. Магазин торгує насінням, засобами захисту рослин, кімнатними квітами, а також саджанцями плодових та декоративних рослин, які потребують щоденного догляду. Вони поливали, пересаджували та підпушували рослини. Сезон тільки почався і вони отримали багато товару для подальшої реалізації, їх товар це дуже невеликі пакунки і тому потребують пильного відношення, товар потрібно було розфасувати та розвісити по торговим полицям, та ще багато іншої роботи. На момент появлення в магазині працівників поліції вона знаходилася за прилавком розкладаючи насіння по полицям, а її напарниця перед цим прибирала на вулиці і понесла інструмент до складу і забула закрити двері на внутрішній замок. Хоча на дверях була вивіска, що магазин на період карантину не працює. Ніяких продажів в приміщенні магазину вони не проводили про що свідчить фіксація камери робітників поліції.

Допитана в якості свідка за клопотанням особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , суду пояснила, що вона працює продавцем в магазині «Садовий центр «Росток», 21.03.2020 року вона прийшла до магазину на роботу тому що можлива робота в режимі он-лайн. Робота магазину полягала в тому, що на телефон магазину поступали дзвінки, вони збирали товар та розвозили його за адресами вказаними замовниками. Вони торгують насінням, засобами захисту рослин, кімнатними квітами, а також саджанцями плодових та декоративних рослин, які потребують певного догляду, поливу тощо, саме вона відповідальна за продаж та догляд за цими товарами. Магазин отримав багато саджанців, які потрібно було розібрати та упакувати з ґрунтом для довготривалого зберігання,чим вони і займалися з керівником закладу. У кінці робочого дня ОСОБА_4 пішла прибирати на вулицю, тому що керівник їх підприємства дала завдання, згідно телефонограми міськвиконкома про прибирання прилеглої території, і не змогла зачинити двері на внутрішній замок бо в неї були зайняті руки інструментом, вона віднесла його, а коли поверталася зачиняти двері увійшли працівники поліції, хоча на дверях магазину було повідомлення, що магазин не працює. На запитання суду зазначила, що торгівля в приміщенні магазину не проводилась.

Вислухавши пояснення правопорушниці, допитавши свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази суд встановив:

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Підпунктом 3 пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, зі змінами внесеними постановою КМУ від 16.03.2020 № 215, встановлено заборону з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торгівельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, тобто за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 16.03.2020 р. № 215.

Аналізуючи положення постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 16.03.2020 р. № 215, суддя відзначає, що пп. 2 п. 3 вказаної Постанови встановлено заборону роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів.

Так, до даного протоколу на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, окрім рапорту інспектору взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Луганській області Тамашевського О.О. від 21.03.2020, не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала прийом відвідувачів. Зокрема, немає жодних свідків-покупців, факт продажу товарів жодним чином не зафіксований. Разом з цим, відкриті двері магазину не можуть свідчити про здійснення прийому відвідувачів з метою торгівлі та слугувати переконливим та достатнім доказом порушення правил карантину.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що у справі відсутні докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44-3, 245, 247 ч.1, 251, 252, 284, 285, 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.Г.Березін