Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю захисника Даниленка М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2020 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2020 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 22 квітня 2020 року о 1 годині 40 хвилин ОСОБА_1 керувала автомобілем "Audi Q5" д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного засобу "Drager" в присутності двох свідків, результат огляду 0,99 ‰.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений нерозбірливим почерком, що унеможливлює відтворення його змісту, в ньому відсутні відомості про ім`я та по батькові особи, яка його склала, а відомості про час вчинення адміністративного правопорушення суперечать іншим доказам. Також у протоколі відсутні її підпис про роз`яснення прав та запис про відмову давати пояснення, що свідчить про позбавлення такого права. Посилаючись на положення ст.35 Закону України "Про національну поліцію", стверджує про незаконність дій поліцейських, які не поінформували її про причину зупинки транспортного засобу, на користь чого свідчить відсутність у справі відповідних даних, а тому вважає, що проведення будь-яких процесуальних дій на місці зупинки є незаконними. Звертає увагу на суперечливість між поясненнями свідків про те, що вона відмовилася від огляду на стан сп`яніння, суті правопорушення у протоколі. До того ж, особа одного зі свідків не була встановлена на підставі документа.

Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння, що б давало підстави проводити відповідний огляд. Роздрукований показник газоаналізатора "Drager" не містить відомості про те, до якого протоколу він відноситься, про місце проведення тестування, що свідчить про те, що воно не проводилося на місці зупинки транспортного засобу, а в інший час та в іншому місці, і в ньому прізвище особи не збігається з прізвищем, вказаним у протоколі. Всупереч вимогам п.10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), п.5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі - Порядок), поліцейські не склали акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, який і слугує підтвердженням результатів огляду. Їй не було роз`яснено права, передбачені КУпАП, не повідомлено про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, не надано можливості пройти огляд в закладі охорони здоров`я, як це передбачено Інструкцією. Також вона не була відсторонена від керування транспортним засобом згідно з ст.266 КУпАП, і у неї не було вилучено посвідчення водія.

На всі ці обставини, на яких наголошувалося в судовому засіданні, суддя місцевого суду уваги не звернув, і не дотримав вимог закону, якими визначено завдання провадження у справі про адміністративне правопорушення, а саме, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи. З огляду на викладене ОСОБА_1 , посилаючись на положення ст.62 Конституції, просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, до апеляційного суду захисником Плахотнюком О.А. в інтересах ОСОБА_1 подано клопотання про закриття провадження в справі на підставі п.6 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність. Захисник вказує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22.11.2018 року, внесено зміни до ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності з якими суб`єктами складу вказаного правопорушення є судноводії, тобто особи, які керують річковими, морськими або маломірними суднами. А тому відсутня норма, яка б встановлювала адміністративну відповідальність за керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

До апеляційного суду ОСОБА_1 , яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не прибула і не повідомила про поважні причини неявки. А тому згідно з ч.6 ст.294 КУпАП її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення захисника Даниленка М.В., який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання, приходжу до наступних висновків.

Згідно з ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з п.6 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

У цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність. Однак у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, була не скасована, а, навпаки, посилена.

До того ж, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17.06.2020 року, який набрав чинності 03.07.2020 року, виключено підпункти, у відповідності з якими стаття 130 КУпАП викладалася в редакції, яка не передбачала адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за вказані раніше дії, а натомість Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 2861, яка встановлювала кримінальну відповідальність за ці дії.

З огляду на те, що дія статті 130 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення, є ультраактивною, тобто поширюється на нереалізовані або не припинені на момент втрати відповідним законом чинності правовідносини, а дія Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який вводив кримінальну відповідальність і більш тяжке покарання за ці ж дії, поширюється лише на нові правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, а також що на час апеляційного розгляду стаття 130 КУпАП знову діє в попередній редакції, за якою щодо ОСОБА_1 і було складено протокол про адміністративне правопорушення, підстави для закриття провадження у справі, передбачені п.6 ст.247 КУпАП, відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення, дійсно, містить ініціали, а не ім`я та по батькові інспектора патрульної поліції, який його склав не досить розбірливим почерком, який всупереч доводам апеляційної скарги можливо відтворити. Однак вказані недоліки не є суттєвими і ніяким чином не можуть вплинути на оцінку наявних у протоколі даних як доказів.

Бланк протоколу про адміністративне правопорушення, який є додатком до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, містить одну графу і про роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, її прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і про повідомлення про розгляд справи. І підпис ОСОБА_1 спростовує доводи про те, що їй не роз`яснювалися відповідні права.

У разі незгоди з протоколом вона мала вона можливість зазначити про це у відповідній графі протоколу. Відсутність же таких пояснень лише доводить, що ОСОБА_1 сама не забажала в повній мірі реалізувати свої права, зокрема, право давати пояснення.

Ні Кодекс України про адміністративні правопорушення, ні вказана раніше Інструкція не містять вимоги зазначати у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, що були виявлені у водія.

Що стосується відсутності у справі відомостей про причину зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, то вони не є обставиною, яка підлягає з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи, про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння суд і не покладав в обґрунтування своїх висновків. Не викликає жодних сумнівів і роздрукований показник газоаналізатора "Drager", який в сукупності із записом портативного відеореєстратора поліцейського підтверджує, що має відношення саме до огляду ОСОБА_1 .

Перед проведенням огляду ОСОБА_1 було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, що підтверджується відеозаписом. Сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на спеціальний технічний засіб їй не надавались, оскільки згідно з п.5 Розділу ІІ Інструкції ці документи видаються на вимогу особи, яка підлягає огляду, а вона такої вимоги не висувала.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови в повній мірі дотримано не було.

Вказуючи на те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними в протоколі про адміністративне правопорушення, результатах тестування на алкоголь з використанням спеціального технічного засобу "Drager", записі портативного відеореєстратора, суддя не звернув уваги на недотримання поліцейськими вимог закону при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, чим допустив неповноту та однобічність з`ясування обставин справи.

Згідно з п.5 Порядку результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Форма акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів затверджена Інструкцією (додаток 2), і в ній міститься графа про згоду водія транспортного засобу з результатами такого огляду.

Всупереч вимогам ст.266 КУпАП, Порядку та Інструкції акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів поліцейським не складався.

Згідно з ч.2 ст.255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином апеляційним судом встановлено, що при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та оформленні його результатів працівниками патрульної поліції не було дотримано передбаченої законом та підзаконними актами процедури, адже згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду не була зафіксована у відповідному процесуальному документі, що не давало підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з цим огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів є недійсним, а дані в результаті тесту та протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, є недопустимими доказами і не можуть бути покладені в обґрунтування висновків суду.

Крім того, у відповідності з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.2651 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Незастосування поліцейськими цих заходів забезпечення провадження у справі про адміністративні правопорушення у сукупності з встановленими апеляційним судом обставинами свідчить про відсутність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, а згідно з ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2020 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн