ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/510/20 Справа № 205/868/20 Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір по справі на користь держави в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 20 січня 2020 року о 17:50 год. у м. Дніпро на вул. Набережна Заводська в районі будинку №55, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ГАЗ 33021», д/н НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої території заправки «ЮКОН» не надав переваги в русі автомобілю «Renault», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив п. 10.2. ПДР України, в результаті чого допустив зіткнення з зазначеним автомобілем, внаслідок чого автомобілю «Renault», д/н НОМЕР_2 були спричинені механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що судом першої інстанції при постановленні вищезазначеного рішення не були вжиті всі заходи для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, належним чином не досліджено докази, що має своїм наслідком оскарження судового рішення в апеляційному порядку у зв`язку з його необґрунтованістю, незаконністю та невмотивованістю, з грубим порушенням судом норм матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

По-перше, в постанові суду вказано, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №339752 від 20.01.2020 року та схемою місця ДТП, але з вказаних в постанові протоколу та схеми вбачається, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ГАЗ 33021 д.н.з. НОМЕР_1 в передбаченому ПДР України місці і з виконанням передбачених п.10.2 ПДР України вимог, виконував маневр по переїзду головної дороги з поворотом ліворуч, яка складається з 4-х полос, та вже закінчив виконання маневру, коли в ліву задню частину автомобілю - ГАЗ 33021 д.н.з. НОМЕР_1 , на дуже великій швидкості, близько 100 км/год, скоїв наїзд на автомобіль ОСОБА_1 , - автомобіль Renault Logan д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Від зіткнення, автомобіль ГАЗ 33021 д.н.з. НОМЕР_1 перемістився від міста зіткнення на 10 метрів (відповідно схеми ДТП), що підтверджується доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №339752 від 20.01.2020року; схемою місця ДТП. До моменту зіткнення автомобілів, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Logan д.н.з. НОМЕР_2 , з пояснень водія рухався по середині дороги зі швидкістю 70 км / год, але в постанові суду першої інстанції безпідставно вказана менша швидкість 50 - 60 км/год, що не відповідає дійсним поясненням водія ОСОБА_2 в судовому засіданні та матеріалам справи.

По - друге, відповідно схеми ДТП, фактичне зіткнення автомобілів відбулось в лівій крайній полосі, але працівники поліції не вказали на схемі ДТП відстань місця зіткнення від краю проїзної частини. На вказану помилку посилається експерт у своєму висновку №19/104-9/2/329 від 11.03.2020 року, що є суттєвою підставою суду для відправлення матеріалів на доопрацювання, або призначення повторної експертизи.

По - третє, суд першої інстанції безпідставно вказує в постанові, що не приймає до уваги в якості належного доказу зазначений висновок експерта, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні докази, які вказують на швидкість автомобілю Renault, зокрема на швидкість - 100 км/год , та експерт не конкретизує, з яких саме матеріалів справи було прийнято зазначені вихідні дані.

Крім того, на думку ОСОБА_1 в постанові суду помилково вказано, що ОСОБА_1 допустив зіткнення з автомобілем «Renault» тому, що ОСОБА_1 вже виконав вимоги п. 10.2 ПДР України, а водій ОСОБА_2 допустив зіткнення з автомобілем тому, що не виконав вимоги п.п. 12.4,12.9 б) Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв`язку з даною пригодою, на що посилається і судовий експерт.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та захисник Бурба Ю.М. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 339752 від 20 січня 2020 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він порушив п. 10.2 ПДР України.(а.с. 1)

Згідно до п. 10.1 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

ОСОБА_1 в районному суді вину не визнав та пояснив, що він не порушував ПДР України, при цьому переконався в безпечності свого маневру та вже закінчуючи маневр з його автомобілем здійснив зіткнення автомобіль Renault, який рухався з перевищенням швидкості.

Апеляційний суд вважає, що не визнання вини ОСОБА_1 у порушення правил дорожнього руху України спростовується наступним.

Так, як пояснив ОСОБА_2 в районному суді, що він рухався на автомобілі Renault в середній смузі руху та побачив, як з прилеглої території авто-заправної станції виїжджав автомобіль ГАЗ, перетинаючи проїзну частину з права на ліво, намагаючись уникнути ДТП почав повертати руля в ліво, але зіткнення уникнути не вдалося. Письмові пояснення ОСОБА_2 є аналогічними наданими в районному суді. (а.с.3)

Пояснення ОСОБА_2 , щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 339752 від 20 січня 2020 року, в якому зазначені обставини дорожньо-транспортної пригоди, який підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень; (а.с.1)

- схемою місця ДТП на якій зображена ділянка дороги, транспортні засоби після зіткнення, з якої видно, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем ГАЗ при виїзді з прилеглої території заправки не надав переваги в русі автомобілю «Renault», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . На зворотному боці відображено пошкодження. На фототаблиці також відображенні пошкодження (а.с.2, 5)

При цьому, апеляційний суд вважає, доводи про неналежність схеми ДТП безпідставними, оскільки схема підписана ОСОБА_1 також без будь-яких зауважень.

Апеляційний суд також погоджується з висновок районного суду щодо не взяття до уваги висновку експерта, так як експерт роблячи свої висновки зазначив про швидкість руху автомобіля «Renault», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 в 100 км/год, в той час коли матеріали справи не містять такої інформації.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Справу судом першої інстанції розглянуто із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун