Справа № 161/4867/20
Провадження № 3/161/1675/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 28 квітня 2020 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Олексюк А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого керуючим магазину ТОВ «АЛЛО», проживаючого в АДРЕСА_1 , -

- за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2020 року, серії ГП №130989 ОСОБА_1 20.03.2020 року о 12 год. 30 хв. в м. Луцьку по пр. Волі, 4 будучи керуючим магазину ТОВ «АЛЛО» не припинив роботу закладу та здійснював прийом відвідувачів чим порушив рішення Луцької міської ради №72/4 від 16.03.2020 року.

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Шевченка О.А. про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, яке мотивовано тим, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП. Так захисник ОСОБА_1 - адвокат Шевченко О.А. наполягає, що ОСОБА_1 не є посадовою особою, а є лише найманим працівником в магазині « Алло », а тому до його повноважень не відноситься припинення роботи закладу та він виконує лише роботи, які покладені на нього посадовою інструкцією. Основним видом економічної діяльності ТОВ «Алло» є роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах, а тому його діяльність підпадає під виключення, які встановлені у п.3 Постанови Кабінету Міністрів України № 215 про внесення змін до постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19». Враховуючи викладене, зазначені приписи законодавства не накладають обмежень на режим та порядок роботи роздрібних точок торгівлі ТОВ «Алло» у разі дотримання персоналом заходів з безпеки та забезпечення засобами індивідуального захисту. Відомостей про порушення таких правил щодо відсутності у ОСОБА_1 засобів індивідуального захисту матеріали справи не містять. Враховуючи вищевикладене можна прийти до висновку про те, що безпосереднім суб`єктом, що здійснює згадану в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №130989 від 20.03.2020р. діяльність є Товариство з обмеженою відповідальністю «Алло», а тому ОСОБА_1 в розумінні ст. 44-3 КУпАП не є суб`єктом вказаного правопорушення. Вищевикладене підтверджує відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та є підставою для відмови в притягненні до адміністративної відповідальності. Просить розгляд справи проводити у відсутності ОСОБА_1 та його представника.

Вивчивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Так статтею 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так на підтвердження винності ОСОБА_1 до матеріалів справи доданий протокол про адміністративне правопорушення, який складено 20.03.2020 року, рішення Луцької міської ради №72/4 від 16.03.2020 року, письмові пояснення адвоката Шевченка О.А. відповідно до яких магазин «Алло» продовжував роботу незважаючи на рішення Луцької міської ради №72/4 від 16.03.2020 року.

Разом із тим Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020р.№ 215, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11березня 2020р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19» встановлено заборону з 00 год.01хв. 17березня 2020 р. до 03 квітня 2020р. на роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Як вбачається із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності ТОВ «Алло» (код КВЕД 47.42) є роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах.

Відповідно до листа Київстар № 149 від 20.03.2020 року та довідки ТОВ «Лайфселл» від 25.03.2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Алло» виступає представником зазначених компаній щодо надання послуг телекомунікаційного зв`язку населенню та надає у своїх магазинах відповідні послуги оператору/провайдеру зв`язку.

Таким чином зазначені приписи законодавства не накладають обмежень на режим та порядок роботи роздрібних точок торгівлі засобами зв`язку, у разі дотримання персоналом заходів з безпеки та забезпечення засобами індивідуального захисту, порушення яких матеріалами справи не встановлено.

Окрім того з матеріалів справи вбачається, що господарську діяльність здійснює ТОВ «Алло», а ОСОБА_1 є лише найманим працівником, який працює на посаді керуючого магазином, що стверджується наказом про прийняття на роботу ТОВ «Алло» №2928 вк від 12.11.2019 року.

Враховуючи наведені норми законодавства суд приходить до висновку, що об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення полягає в діях направлених на здійснення господарської діяльності, яка передбачає приймання відвідувачів. Однак ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, а є лише найманим працівником.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейським не зібрано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, зокрема: пояснень свідків, які були відвідувачами відділення ТОВ "Алло", фото та відеоматеріалів, якими зафіксовано наявність відвідувачів чи відсутність у ОСОБА_1 засобів індивідуального захисту, а також не дотримання ним відповідних санітарних та протиепідемічних заходів, тощо.

Виходячи із змісту посадової інструкції керуючого магазину, ОСОБА_1 не має організаційно-розпорядчих повноважень, а тому працівником поліції взагалі не встановлено та належним чином не стверджено як саме ОСОБА_1 мав припинити роботу закладу, що виключає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки останній не є належним суб`єктом інкримінованого йому правопорушення.

Враховуючи викладене суд не вбачає в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5- рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вказані вище обставини, а також враховуючи положення ст. 62 Конституції України, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому адміністративна справа відносно нього підлягає закриттю за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ст. 44-3 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк