Справа № 755/4624/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" квітня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 262137 від 06 березня 2020 року, ОСОБА_1 06 березня 2020 року о 21 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Шептицького, 7 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилась у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Шевченко О.М. пояснив, що ОСОБА_1 дійсно 06 березня 2020 року о 21 год. 30 хв., керувала транспортним засобом «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Шептицького, 7 та була зупинена працівниками поліції. Однак відмову останньої від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленого законом порядку заперечив. Пояснив, що ОСОБА_1 не відмовлялась та просила дочекатися захисника, після чого була згодна проходити огляд. Однак, коли він приїхав працівники поліції вже склали протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, тому відмовили у проведені огляду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду роз`яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення вказується, що ОСОБА_1 керувала автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до п. 2.5 Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 16.02.2015 за № 3/02-15, особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, має бути ознайомлена з її правами і обов`язками, передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтею 63 Конституції України, про що зазначається у протоколі. Відповідно до 2.6, особі, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати письмове пояснення та зауваження по суті вчиненого правопорушення. Пояснення та зауваження або включаються до протоколу, або додаються до протоколу окремо.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок), визначено процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Так, відповідно до п.п. 3, 4 даного Порядку, огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Працівниками поліції було надано разом з протоколом про адміністративне правопорушення диск з відеозаписом з нагрудної камери, згідно якого вбачається, що працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , остання просила дочекатися її захисника, після приїзду якого працівниками поліції було відмовлено у проходженні огляду, оскільки вже був складений протокол про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також на вказаному відеозапису вбачається, що свідки засвідчили своїми підписами факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 до моменту складання протоколу. Отже, обставини, які посвідчені вказаними свідками, насправді за їх участю не відбувалися.

Оскільки суд позбавлений права визнати докази, які містять показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 допустимими, тому як наслідок і не доведено факт дотримання процедури проходження огляду водія на стан сп`яніння, а саме виконання вимог закону щодо фіксації результатів такого огляду, які б вони не були, у присутності двох свідків, в такому випадку суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та докази, долучені до протоколу, містять у собі суперечливі та сумнівні відомості, що не узгоджується з стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, в частині того, що докази про що небуть можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення ДПР 18 №262137, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, суддя, керуючись принципами презумпції невинуватості, диспозитивності суду, вважає за необхідне закрити провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, а провадження у справі - закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: