Справа № 323/1081/20
Провадження № 3/323/377/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2020 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області О.В.Плечищева, за участю адвоката Молоткової В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору превенції патрульної поліції Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, -

- за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

08 травня 2020 року на адресу суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, в яких зазначено, що 02 травня 2020 року об 22 годині 10 хвилин в м. Оріхів по вул. Лесі Українки водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2104 н/з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, шатка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки відмовився, а також в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , його представник адвокат Молоткова В.В. не згодні з протоколом про адміністративні правопорушення, прохають справу закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Так, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що алкогольні напої не вживав, в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки відмовився по причині відсутності у працівників поліції засобів індивідуального захисту, в період запровадженням на всій території України карантину з 12 березня по 22 травня 2020 року, через загрозу епідемії коронавірусної інфекції та для недопущення поширення COVID-19. З цієї ж причини відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі за допомогою газоаналізатора. При цьому від надання зразків біологічного середовища (слини, сечі, крові, змивів з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя і рук) в закладі охорони здоров`я він не відмовлявся, та йому не було запропоновано надати такі зразки.

Заслухавши ОСОБА_1 , його адвоката Молоткову В.В., вивчивши надані матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1ст. 130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАПадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП суду повинні бути надані докази, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поряд з цим, ч. 3ст. 62 Конституції Українивизначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущенні. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідальність особи за ч.1ст.130 КУпАПпередбачена, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п. 9.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст.ст. 278,280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Для визнання діяння правопорушенням і, відповідно, застосування передбачених правовими нормами санкцій необхідно встановити наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Порядок проведення медичного огляду на стан сп`яніння та фіксації його результатів регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452); Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі Інструкція № 1395); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (надалі Порядок № 1103).

Відповідно до п. п. 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції № 1452, під час огляду особи в медичному закладі предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки інших біологічних середовищ.

Системне тлумачення норм Інструкції №1452, Інструкції №1395 та Порядку №1103 дозволяє дійти висновку про те, що огляд на стан сп`яніння в медичному закладі передбачений як спосіб перевірити достовірність огляду, проведеного на місці зупинки, або визначити стан водія у разі відмови останнього від огляду на місці. Для цього передбачено, що в медичному закладі для встановлення факту наявності або відсутності стану сп`яніння мають використовуватись більш достовірні способи дослідження, для чого мають бути відібрані зразки одного з біологічних середовищ водія, перелік яких є вичерпним. Перевірка на стан сп`яніння в медичному закладі шляхом дослідження повітря, що видихається водієм, вказаними вище нормативно-правовими актами не передбачена.

Відповідно до п. п. 6, 7 Розділу ІХ цієї ж Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявним лише за умови доведеності як факту відмови від огляду на місці зупинки, так і факту відмови від огляду в медичному закладі. Недоведеність хоча б одного з цих фактів означає порушення встановленого законом порядку та виключає склад цього правопорушення.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції встановлено, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки по причині відсутності у працівників поліції засобів індивідуального захисту, в період запровадженням на всій території України карантину.З цієї ж причини відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі за допомогою газоаналізатора. Однак, як свідчить доданий до протоколу вищезазначений відеозапис, під час перебування ОСОБА_1 в цьому медичному закладі йому не було запропоновано надати зразки біологічного середовища, визначені І нструкцією, та вони не досліджувались. Вказане підтверджується також поясненнями свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , доданими до матеріалів справи.

Відповідно до п. 22 Інструкції № 1452 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі належними та допустимими доказами не підтверджується.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, щоза наведених вище обставин підстави вважати вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні (в тій формі, яка викладена в протоколі) доведеною - відсутні, а звідси, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п.1 ст.247, 251, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Плечищева О.В.