Справа №: 398/1246/20
провадження №: 3/398/607/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

"29" травня 2020 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Бугайченко Т.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровоград, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, дітей на утриманні не має, інвалідом не являється, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, за ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 381005, 11 квітня 2020 року ОСОБА_1 перетнула державний кордон та порушила умову установленої обов`язкової госпіталізації до місць обсервації, а саме порушила вимоги постанови КМУ № 211 від 11 березня 2020 року зі змінами, внесеними постановою КМУ № 255 від 02 квітня 2020 року (п. 5) та постановою КМУ № 262 від 08 квітня 2020 року (пп. 1 п. 3), чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину у вчиненні даного правопорушення не визнала та пояснила, що при перетині державного кордону у неї відібрали розписки. Ніхто не пояснював, що вона має пройти обсервацію. Якби їй це роз`яснили, вона б пройшла обсервацію. На виконання зобов`язань вона пройшла самоізоляцію. На 12 день самоізоляції приїхали працівники поліції і склали протокол. 14 квітня 2020 року вона самостійно звернулась до лікаря, її оглянули і поставили на облік. Кожного дня їй телефонував лікар і працівники поліції перевіряли, чи вона вдома і який стан її здоров`я. Про необхідність пройти обсервацію їй роз`яснили 23 квітня 2020 року.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма закону є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2020 р. № 255 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211» назву і текст постанови викладено в новій редакції.

Зокрема, згідно з пунктом 5, на який посилається поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення, Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» (в редакції від 02 квітня 2020 року) установлено, що обов`язковій госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів), які визначаються обласними, Київською міською державними адміністраціями, підлягають: особи, які заявили про добровільну госпіталізацію до обсерватора (ізолятора) у зв`язку з неможливістю дотримання вимог самоізоляції; особи, які двічі порушили умови самоізоляції (крім осіб, визначених абзацом четвертим пункту 4 цієї постанови); особи, які мали контакт із хворими або мають ознаки інфікування COVID-19 та відмовляються від медичного обстеження, за направленням лікуючого лікаря; особи, які здійснюють перетин державного кордону (крім осіб, які є працівниками дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв офіційних міжнародних місій, організацій, акредитованих в Україні, та членів їх сімей; водіїв та членів екіпажу вантажних транспортних засобів, членів екіпажів повітряних і морських, річкових суден, членів поїзних і локомотивних бригад, якщо немає підстав вважати, що вони були в контакті із хворою на COVID -19 особою); особи, які в`їжджають з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим і м. Севастополя через контрольні пункти в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї (крім співробітників Місії Міжнародного комітету Червоного Хреста, співробітників акредитованих в Україні дипломатичних місій, зокрема тих, які провадять моніторинг ситуації та доставку гуманітарної допомоги населенню, що проживає на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, якщо немає підстав вважати, що вони були в контакті з хворою на COVID-19 особою). Перелік осіб, які є працівниками дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, осіб, що належать до дипломатичного корпусу, акредитованого в Україні, інших відповідних осіб міжнародних організацій, які не підлягають обов`язковій госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів), визначається Міністерством закордонних справ. Строк обсервації становить 14 днів. Діти, які не досягли 12 років, підлягають госпіталізації до обсерватора (ізолятора) разом з одним із батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, інших осіб відповідно до закону. Госпіталізація до обсерваторів та/або ізоляторів осіб, визначених у цьому пункті, забезпечується в межах компетенції Міністерством інфраструктури, Міністерством розвитку громад та територій і Міністерством охорони здоров`я. Особа, яка має ознаки захворювання на COVID-19, підлягає обов`язковому медичному огляду, за результатами якого може бути направлена на самоізоляцію.

Відповідно до п. п. 1 п. 3, на який посилається поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення, Постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2020 р. № 262 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211» внесено зміни в пункт 5: 1) абзац п`ятий викласти в такій редакції: «особи, які здійснюють перетин державного кордону (крім осіб, які є працівниками дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв офіційних міжнародних місій, організацій, акредитованих в Україні, та членів їх сімей, водіїв та членів екіпажу вантажних транспортних засобів, членів екіпажів повітряних і морських, річкових суден, членів поїзних і локомотивних бригад, якщо немає підстав вважати, що вони були в контакті із хворою на COVID -19 особою). Обов`язкова госпіталізація таких осіб до обсерваторів (ізоляторів) проводиться у порядку, визначеному цією постановою.».

За змістом ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі суть адміністративного правопорушення.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року передбачено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейський повинен був чітко зазначити, яку протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність вчинила ОСОБА_1 та в чому така дія чи бездіяльність полягала.

В той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено «… ОСОБА_1 перетнувши державний кордон порушила умову установленої обов`язкової госпіталізації до місць обсервації, чим порушила вимогу Постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року…». При цьому, зазначена Постанова Кабінету Міністрів України не забороняє перетин державного кордону України, так само як і ст. 44-3 КУпАП не встановлює відповідальності особи за перетин державного кордону України.

Отже, в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським не зазначено, якою своєю дією чи бездіяльністю ОСОБА_1 порушила умови установленої обов`язкової госпіталізації до місць обсервації (відмовився від обсервації, не прибула до місця обсервації, залишила місце обсервації, порушувала правила перебування у місці обсервації тощо).

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суддя вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. При цьому суддя не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суддя приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вищезазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст.283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя Т.А. Бугайченко