ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2020 р. Справа № 414/688/20

Провадження № 3/414/184/2020

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі:

особи, щодо якої складено протокол

про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Постельги І.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від начальника управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО ГУ ДФС у Луганській області Гладкова С. про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , українець, громадянин України, фізична особа - підприємець, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , (зі слів) до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),

встановив:

як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 120 від 25.03.2020 р., ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем, за адресою: АДРЕСА_1 , провадив (здійснював) господарську діяльність без отримання дозволу на здійснення металообробки за допомогою машин та устаткування підвищеної небезпеки, передбачене постановою КМУ від 26.10.2011 р. № 1107 «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки», чим порушив норму ст. 21 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 р. № 2694-ХІІ.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якого підтримав захисник адвокат Постельга І.В., вину у вчиненні правопорушення не визнав та вказав, що дійсно 25.03.2020 р. він разом із найманим працівником ОСОБА_2 перебували на території кузні та, враховуючи введені обмежувальні заходи у зв`язку із запровадженим карантином на всій території України, здійснювали охорону та обслуговуючі заходи, а саме рубали дрова для опалення. Безпосереднього надання послуг кузні не здійснювалося та обладнання, на якому здійснюється основна діяльність кузні, не було в робочому стані і на ньому ніхто не працював. Однак, того дня до нього в кузню приїхали на військовому автомобілі приблизно 8 чоловік з собакою та, не представившись, почали з`ясовувати наявність дозвільних документів на здійснення діяльності. Їм було роз`яснено про те, що будь-якої діяльності ОСОБА_1 не веде через карантинні обмеження, а на даний час ведуться обслуговуючі роботи. Представився лише ОСОБА_3 , інші особи йому не відомі. У Журналі реєстрації перевірок будь-яких записів не здійснювали. Почали складати протокол адміністративного правопорушення, звинувачення по якому не відповідає реальним обставинам справи. Зазначив, що було складено додаток до протоколу з переліком наявного у кузні майна та акт прийому-передачі, які перевіряючий списав із попередніх відомостей про наявне майно, зміст яких, однак, не відповідають дійсності, так як окремих пристроїв нема в наявності. Вказав, що від наданих письмових пояснень він відмовляється з огляду на те, що писав їх під диктовку перевіряючого і останні не відповідають дійсності, однак, через велику кількість невідомих йому людей, які приїхали разом з перевіряючим, він переживав, щоб останні нічого не зробили, за допомогою адвоката чи іншого фахівця в галузі права, не зміг звернутися, бо, за наказом перевіряючого, вимкнув телефон на час перевірки.

Захисник адвокат Постельга І.В. у судовому засіданні вказала на необхідність закриття провадження у даній справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення з огляду на те, що будь-якої підприємницької діяльності ОСОБА_1 не здійснював, робочий інструмент кузні був у виключеному та неробочому стані, а лише стояв у кузні, однак ніхто на ньому не працював. У протоколі про адміністративне правопорушення у графі «суть порушення…» відсутній перелік будь-яких машин чи устаткування, робота на яких ставиться в провину ОСОБА_1 та до протоколу додано лише пояснення на 1-му акуші. При цьому не зазначено про наявність будь-яких інших додатків до протоколу про адміністративне правопорушення № 120 від 25.03.2020 р., актів прийому-передачі, інших документів, які додані до такого протоколу та направлені у суд єдиною справою тощо. У зв`язку із вказаною перевіркою ОСОБА_1 звернувся у ТУ ДБР із заявою про вчинення злочину, яке зареєстроване у ЄРДР за № 0000701 від 14.04.2020 р.

Свідок ОСОБА_2 , який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання або відмову від давання показань, у судовому засіданні вказав, що він, будучи найманим працівником ФОП ОСОБА_1 , дійсно 25.03.2020 р. рубав дрова на кузні за місцем роботи, бо сама кузня не працювала через карантин. Однак того дня на територію кузні зайшли 7-9 чоловік із собакою, які приїхали на військовій машині і хтось підійшов до ОСОБА_1 і вони про щось почали розмовляти. Про що вони між собою говорили він не знає, бо продовжив свою роботу, але стверджує, що в той день будь-яких робіт в кузні по спеціалізації не проводилося, устаткування усе стояло без роботи.

Завідувач першого сектору управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області майор податкової міліції Лебедєв В.В. у судовому засіданні пояснив, що дійсно під час виконання бойового розпорядження № 88 дск від 17.03.2020 р., разом із співробітниками Управління контрдиверсійної боротьби НГУ у м.Кремінна виявили факт ведення господарської діяльності ОСОБА_1 без отримання дозволу на здійснення діяльності з металообробки та виготовлення металопродукції за допомогою машин та устаткування підвищеної небезпеки, на підставі чого було складено протокол про адміністративне правопорушення на місці події. Вказав, що особисто не розуміється у таких машинах та не може вказати, які він бачив у кузні та які з них працювали. Зазначив, що дійсно переписав у додаток до протоколу та в акт прийому-передачі устаткування, відомості про які надав ОСОБА_1 , куди також входять ковані стільці, лавка, дровниця, автомобіль тощо. Останній будь-яких претензій до них не мав та надавав дозвіл на огляд кузні. Зазначив, що будь-яких доказів, що це устаткування працювало, чи взагалі перебуває у робочому стані надати не може, будь-якого тиску на ОСОБА_1 не вчиняв.

Суд, заслухавши учасників справи, свідка, особу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, зробив такі висновки.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення серед інших є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається із ч. 1 ст. 164 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягаються особи за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Істотною умовою провадження господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди) є активні дії , зокрема фізичної особи підприємця по здійсненні безпосередньої господарської діяльності.

Як вбачається із матеріалів справи та не спростовано завідувачем першого сектору управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області майором податкової міліції Лебедєвим В.В., відсутні докази активних дій ОСОБА_1 по здійсненні господарської діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про охорну праці», роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Дотримання процедури видачі або відмови у видачі, переоформлення, анулювання Держпраці та її територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки здійснюється в порядку, передбаченому постановою КМ України від 26 жовтня 2011 р. № 1107 «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки» (далі - постановою КМУ від 26 жовтня 2011 р. № 1107).

Як вбачається із абз. 1 п. 6 постанови КМ України від 26 жовтня 2011 р. № 1107, дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3.

Згідно Додатку 3 постанови КМ України від 26 жовтня 2011 р. (додаток 3 в редакції постанов КМ України № 48 від 07.02.2018, № 207 від 03.03.2020) до переліку машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки відносяться: 1. Устатковання, пов`язане з виробництвом (виготовленням), використанням, переробкою, зберіганням, транспортуванням, застосуванням, утилізацією чи знешкодженням вибухопожежонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, маса яких дорівнює або перевищує нормативи порогових мас, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 956 Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки (Офіційний вісник України, 2002 р., № 29, ст. 1357); 2. Технологічне устатковання для утилізації зброї, боєприпасів та виробів ракетної техніки; 3. Гірничошахтне та гірничорятувальне устатковання та устатковання для видобутку, транспортування, дроблення, сортування та збагачення корисних копалин та огрудкування руд і концентратів у вугільній, гірничорудній, нерудній та коксохімічній промисловостях; 4. Устатковання та технічні засоби для виготовлення, використання і транспортування вибухових матеріалів і виробів на їх основі, комплекси для їх переробки та зберігання.

Згідно п. 16 постанови КМ України від 26 жовтня 2011 р., дозвіл на застосування машин, механізмів та устатковання підвищеної небезпеки є безстроковим.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 120 від 25.03.2020 р., в провину ОСОБА_1 ставиться здійснення саме металообробки за допомогою машин та устаткування підвищеної небезпеки, однак не наведено вичерпний перелік таких машин та устаткування, які використовувалися при перевірці ОСОБА_1 , їх ідентифікуючі характеристики, не додано паспорти на такі устаткування.

Однак, у додатку до адміністративного протоколу від 25.03.2020 р. (а.с. 4) та акті прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей (а.с. 5) зазначені: токарно-гвинторізний верстат 1к62, зав. № 646992 1 шт., свердлувальний верстат 2Н135, зав. № 12049 1 шт., заточний верстат 1 шт., вальцювальний верстат 1 шт., молот МА4129А, зав. № 4338590 1 шт., кисневі балони 8 шт., вуглецеві балони 5 шт., автомобіль «Citroen», 2012 р., білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , вантажно-бортовий, дубль-кабіна 1 шт., стільці (ковані) 4 шт., лавка (кована) 2 шт., решітка (кована) 15 м.кв., металопрокат 1 т, фонар вуличний (кований) 1 шт., дровниця 1 шт.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 120 від 25.03.2020 р. не зазначено, по яких саме із вказаного переліку матеріальних цінностях ставиться в провину не отримання ОСОБА_1 дозволу на здійснення металообробки.

Згідно п. 21 постанови КМ України від 26 жовтня 2011 р., виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені в додатку 6, експлуатація (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені в додатку 7, здійснюються роботодавцем, виробником або постачальником на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Разом з тим, в додатку 2 до постанови КМ України від 26 жовтня 2011 р. передбачено перелік видів робіт підвищеної небезпеки, які потребують дозволу, а в додатку 6 - перелік видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Згідно Додатку 6 до постанови КМ України від 26 жовтня 2011 р. (додаток 6 в редакції постанов КМ України № 48 від 07.02.2018, № 207 від 03.03.2020), до видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці: 1. Ремонт гідротехнічних споруд; 2. Виробництво піротехнічних виробів; 3. Роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; 4. Навчання з питань охорони праці працівників інших суб`єктів господарювання; 5. Роботи в колодязях, шурфах, траншеях, котлованах, бункерах, камерах, колекторах, замкнутому просторі (ємностях, боксах, топках, трубопроводах); 6. Земляні роботи, що виконуються на глибині понад 2 метри або в зоні розташування підземних комунікацій чи під водою; 7. Водолазні роботи; 8. Маркшейдерські роботи; 9. Обстеження, ремонт і чищення димарів, повітропроводів; 10. Звалювання та розпилювання блоків природного каменю; 11. Роботи верхолазні та скелелазні; 12. Роботи в діючих електроустановках напругою понад 1000 В і в зонах дії струму високої частоти; 13. Експертиза щодо стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єктів господарювання, які виконують роботи та/або експлуатують обладнання підвищеної небезпеки; 14. Заповнення, злив і ремонт балонів, контейнерів, цистерн та інших ємностей із стисненим, зрідженим, отруйним, вибухонебезпечним та інертним газом, їх зберігання; 15. Зварювальні роботи; 16. Технічний огляд, випробування, експертне обстеження (технічне діагностування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені в додатках 3 і 7 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки; 17. Монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначені в додатках 3 і 7 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки; 18. Переробка нафти, вуглеводневих газів і конденсату; 19. Вироблення агломерату, коксу, розплавів чорних і кольорових металів, прокату, металевих труб і феросплавів; 20. Буріння та експлуатація свердловин під час геологічного вивчення та розробки родовищ корисних копалин; 21. Роботи, що виконуються за допомогою механічних підіймачів та будівельних підйомників; 22. Зведення, монтаж і демонтаж будинків, споруд, зміцнення їх аварійних частин; 23. Будівництво, ремонт, експлуатація та ліквідація підземних споруд, не пов`язаних з видобутком корисних копалин; 24. Лісосічні роботи, трелювання, транспортування та сплав лісу; 25. Газополум`яні роботи; 26. Роботи із збагачування корисних копалин; 27. Розподіл вибухопожежонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, горючих рідин, маса яких дорівнює або перевищує значення нормативів порогових мас, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 956 Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки.

Згідно додатку 7 до постанови КМ України від 26 жовтня 2011 р. (додаток 6 в редакції постанов КМ України № 48 від 07.02.2018, № 207 від 03.03.2020) визначено перелік машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що експлуатуються (застосовуються) на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці: 1. Машини, механізми, устатковання для буріння, ремонту свердловин на суходолі та в акваторії моря; 2. Ковальсько-пресове устаткування; 3. Атракціони підвищеної небезпеки (стаціонарні, пересувні та мобільні); 4. Технологічне устатковання та його елементи магістральних газопроводів, нафтопроводів, продуктопроводів (нафтопродуктопроводів, аміакопроводів, етиленопроводів), систем газопостачання природного та зрідженого газу суб`єктам господарювання та до населених пунктів, систем промислового та міжпромислового збору нафти і газу, об`єктів нафтогазовидобувної промисловості, а також газовикористовуюче обладнання потужністю понад 0,1 МВт; 5. Технологічне устатковання хімічного, біохімічного, нафтохімічного, нафтогазопереробного, металургійного, коксохімічного, ливарного, хлор- та аміаковикористовуючих виробництв; 6. Обладнання та захисні системи, призначені для експлуатації (застосування) у потенційно вибухонебезпечному середовищі; 7. Устатковання напругою понад 1000 В (електричне устатковання електричних станцій і мереж, технологічне електрообладнання); 8. Парові та водогрійні котли теплопродуктивністю понад 0,1 МВт; 9. Трубопроводи пари та гарячої води з робочим тиском понад 0,05 МПа і температурою нагріву вище ніж 110 °С, посудин, що працюють під тиском понад 0,05 МПа, крім автомобільних газових балонів, що є ємностями для газового моторного палива; 10. Вантажопідіймальні крани та машини, ліфти, ескалатори, пасажирські конвеєри, підйомники та колиски для підіймання працівників; 11. Пасажирські підвісні канатні дороги, фунікулери; 12. Технологічні транспорті засоби; 13. Устатковання, пов`язане з розподілом вибухопожежонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, маса яких дорівнює або перевищує значення нормативів порогових мас, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 956 Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки

З огляду на інкриміноване обвинувачення у здійсненні ОСОБА_1 металообробки у заборонений спосіб, однак із перерахованих робіт, остання не вказана взагалі.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно додатку 7 до постанови КМ України від 26 жовтня 2011 р. вказано, зокрема ковальсько-пресове устаткування, для використання якого необхідне подання декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці. Однак із протоколу про адміністративне правопорушення № 120 від 25.03.2020 р. та додатку до нього з актом прийому-передачі не вбачається наявність таких машин, механізмів, устатковання та не додано на них паспортів, для визначення їх призначення та технічних характеристик.

З доданого ОСОБА_1 паспорта на універсальний токарно-гвинторізний верстат не вбачається віднесення його до ковальсько-пресового устаткування.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, судом не встановлено та в матеріалах справи відсутні достовірні підтвердження здійснення ОСОБА_1 будь-якої господарської діяльності на час проведення перевірки.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії НОМЕР_3 (а.с. 11), ОСОБА_1 є зареєстрованою фізичною особою підприємцем.

Із наявної фототаблиці (а.с. 13-14) не вбачається здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 , не можливо встановити, які пристрої зафіксовані, їх технічні характеристики.

В матеріалах справи відсутній та завідувачем першого сектору управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області майором податкової міліції Лебедєвим В.В. не надано витягу з реєстру платників єдиного податку про зайняття ОСОБА_1 певними видами господарської діяльності.

Як вбачається із наказу № 4-ОП від 12.03.2020 р. «Про організацію запровадження профілактичних заходів на підприємстві» (а.с. 28) встановлено, що відповідно до вимог особливого режиму, пов`язаного з карантином щодо коронавірусу COVID-19, постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 р., було видано ОСОБА_1 , як фізичною особою підприємцем, наказ про те, що з 13.03.2020 р. виконувати тільки невідкладні роботи по охороні території підприємства та догляду за технічно справним станом виробничого обладнання.

Суд не бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , надані 25.03.2020 р., як такі, що спростовані наданими ОСОБА_1 поясненнями безпосередньо у судовому засднанні.

Щодо пояснень ОСОБА_1 про невідповідність фактично наявного майна додатоку до протоколу та акту прийому-передачі, вказуючи, що окремих пристроїв нема в наявності, суд не приймає їх до уваги з підстав узгодження внесеного змісту та проставлення особистого підпису ОСОБА_1 у вказаних документах та відсутності будь-яких відомостей, які спростовували б наявність таких матеральних цінностей.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова судді має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов?язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином суд вважає, що «поза розумним сумнівом» відсутній факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ч. 1 ст. 164 КУпАП, ОСОБА_1 в досліджуваній ситуації не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки відсутні належні, достовірні та достатні докази вчинення ним даного правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

З огляду на встановлене, майно, зазначене у додатку до адміністративного протоколу від 25.03.2020 р. (а.с. 4) вважати повернутим ОСОБА_1 у відповідності до акту прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей (а.с. 5).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7, 164, 221, 247, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Дата складення повної постанови - 25.05.2020 р.

Суддя М.В. Панчук