Справа №949/477/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої продавцем магазину "Стир", зареєстрованої в АДРЕСА_1 та фактично проживаючої в АДРЕСА_2 .

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснено.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 161265 від 02 квітня 2020 року встановлено, що 02 квітня 2020 року близько 09 год. 50 хв. ОСОБА_1 порушила умови правил карантину працюючи у магазині одягу та інших не продуктових товарів та здійснила вільний допуск для громадян до магазину "Стир".

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також на розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину не визнала. Пояснила, що вона працює продавцем в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", який знаходиться в смт. Зарічне Рівненської області. В той період, коли вона працює, то відразу і проживає в кімнаті, яка облаштована для проживання та знаходиться в тому ж магазині. 02 квітня 2020 року близько 09 год. 50 хв. магазин був відкритий тому, що вона тільки проснулася і пішла до вбиральні. Коли повернулася, то в магазині вже знаходилися працівники поліції, як пізніше вияснилося, та запитали чи можна купити тапочки. Вона відповіла, що можна, але зараз діє карантин. При цьому зазначила, що будь-яких розпізнавальних знаків про те, що магазин зачинений у зв`язку із введенням карантину в магазині не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на розгляді справи в суді, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Стаття 44-3КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У статті 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" із подальшими змінами та доповненнями, (далі Постанова) з 12 березня 2020 року на всій території України установлено карантин та, зокрема, з 17 березня 2020 року по 11 травня 2020 року заборонено, зокрема: роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, в тому числі закладів торговельного і побутового обслуговування населення

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №161265 від 02 квітня 2020 року, ОСОБА_1 інкримінується порушення зазначених обмежень, а саме роботу магазину одягу та інших побутових товарів з прийманням відвідувачів.

У відповідності до ст. 41 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Суд, аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення та інші наявні у справі докази, вважає, що уповноваженою особою складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №161265 від 02 квітня 2020 року з дотриманням вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, а саме той факт, що ОСОБА_1 умисно було порушено заборону роботи магазину, таким чином, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП, як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та іншими актами законодавства.

З урахуванням характеру правопорушення, ступеня суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому ОСОБА_1 необхідно визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті у мінімальному розмірі, що становить 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору не відноситься, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 44-3, 284, 287, 294, 307, 308 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, відділом державної виконавчої служби з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 34000 грн. (тридцять чотири тисячі гривень).

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Голова Дубровицького

районного суду: З.С.Сидоренко