Справа № 288/474/20
Провадження № 3/288/184/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Рудник М.І., з участю секретаря судових засідань Франчук Ю.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника Тимченка О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

місце роботи: КП «Гарант» - водій,

РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за частиною першою статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 378995, ОСОБА_1 25 квітня 2020 року о 00.50 годині в селі Попільня по вулиці Центральній, 44, Попільнянського району, Житомирської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова, не стійка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями порушив пункт 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винність в скоєному правопорушенні, передбаченому частиною першою статті 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 25 квітня 2020 року він не керував автомобілем, так як того дня він з родиною відпочивали в лісі, разом з ним був його товариш ОСОБА_2 , який не вживає алкогольних напоїв і він був за кермом. Після відпочинку вони повертались додому та їх автомобіль загруз, сусіди викликали поліцію. Коли приїхали працівники поліції то вирішили, що він був за кермом, але за кермом не був, а стояв поряд з автомобілем.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не керував 25.04.2020 року транспортним засобом, що було встановлено в судовому засіданні показаннями свідків та іншими матеріалами справи, таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому провадження необхідно закрити.

В судовому засіданні працівники поліції: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що вони перебували 25.04.2020 року на чергуванні в Попільнянському ВП і до відділення надійшло повідомлення, що в город, який знаходиться за адресою: село Попільня по вулиці Центральній, заїхав автомобіль червоного кольору, і загруз. Вони виїхали та побачили, що біля даного автомобіля перебуває дві особи, ОСОБА_1 був в нетверезому стані, поводив себе агресивно. Хто був за кермом вони не бачили, оскільки коли вони приїхали то дані особи були біля автомобіля. Автомобіль належить ОСОБА_1 Запропонували йому продути алкотестер «Драгер» або освідуватись в медичному закладі на що він відмовився, та вказане зазначено в протоколі. ОСОБА_5 склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відібрали пояснення у свідків.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 25.04.2020 року начала першої години ночі він спав, його розбудила дружина повідомивши, що якийсь автомобіль їздить у них на городі. Він одягнувся і з дружиною вийшли на город до вказаного автомобіля, то побачили, що даний автомобіль загруз і біля автомобіля стояло два чоловіки. Він не бачив хто був за кермом, оскільки вказані чоловіки знаходились біля автомобіля. У нього відбирали пояснення працівники поліції, але він не пам`ятає, що конкретно було зазначено в поясненні.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що 25.04.2020 року начала першої години ночі, її чоловік відпочивав, а вона дивилась телевізор та почула, що неподалік будинку гуде автомобіль. Вона розбудила чоловіка і вони вийшли на вулицю то виявили, що якийсь автомобіль загруз у них на городі. Коли вони підійшли до автомобіля то побачили двох чоловіків, які стояли поряд з автомобілем. Вона не бачила хто був за кермом, але автомобіль належить ОСОБА_1 . Пояснення у неї відбирали працівники поліції, але так як автомобіль належить ОСОБА_1 , тому вона і вирішила, що за кермом був він.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що він з ОСОБА_1 та його дружиною 25.04.2020 року поїхали в ліс відпочивати. Оскільки він не вживає спиртного то його взяли водієм автомобіля, який належить ОСОБА_1 . Коли вони повертались з лісу, було вже темно, він не знаючи дорогу в`їхав в город до сім`ї Тангелів і там загруз. Власники земельної ділянки викликали працівників поліції. Пояснення в нього працівники поліції не відбирали.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона з ОСОБА_1 та своєю дочкою ОСОБА_9 25.04.2020 року поїхали в ліс відпочивати. За кермом їх автомобіля був ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_1 був в стані алкогольного сп`яніння. Коли вони повертались додому то ОСОБА_10 , не знаючи дороги, в`їхав в город сім`ї ОСОБА_11 . Вона з дочкою пішли додому, а ОСОБА_1 та ОСОБА_10 залишились біля автомобіля.

В судовому засіданні оглянуто диск із записом події (а.с. 8), яка відбулась 25 квітня 2020 року, по факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пояснює працівникам поліції, що він не перебував за кермом свого автомобіля.

Отже, згідно дослідженого суддею відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського вбачається, що даним відеозаписом не зафіксовано факт керування 25 квітня 2020 року ОСОБА_1 транспортним засобом.

З аналізу наведених вище доказів та пояснень ОСОБА_1 , його представника, працівників поліції та свідків вбачається, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не доведено.

Суддя, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника, працівників поліції, свідків, вивчивши матеріали справи та оглянувши відеодиск, приходить до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом положень статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 р. пунктом 2 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно пункту 3 вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ )різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 вказаної Інструкції - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби). Пунктом 7. передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров`я).

Згідно частин 2-4 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. І лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння, затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших випадках забороняється (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року N 14 визначено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При винесенні постанови в справі суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що передбачено статтею 252 КУпАП.

Згідно статті 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У вищевказаному протоколі відсутні відомості про свідків, які можуть підтвердити, що ОСОБА_1 25 квітня 2020 року о 00:50 годині керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. У матеріалах справи також відсутні докази на підтвердження вказаної обставини, натомість, допитані у судовому засіданні свідки підтвердили обставини, викладені ОСОБА_1 , що він не керував даним транспортним засобом. Крім того, працівники поліції також не підтвердили той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

За наведених обставин, згадані протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, письмові пояснення свідків, не можуть бути доказами у справі та не підтверджують інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, оскільки не знайшли свого підтвердження в частині встановлення факту керування 25 квітня 2020 року ОСОБА_1 автомобілем.

Відповідно до положень частини 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Враховуючи те, що відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння як склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, може мати місце тільки у разі керування особою транспортним засобом, в діях ОСОБА_1 відсутній склад такого правопорушення.

У зв`язку з чим, враховуючи сукупність інших досліджених доказів, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження.

Керуючись Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року; статтями 7, 9, частиною 1 статті 130, статтями 245- 247, 251, 268, 280, 283 - 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності подається до Житомирського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Попільнянського

районного суду М.І.Рудник