Номер провадження 33/804/195/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року місто Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Круподеря Д.О., в режимі відео конференції, за участю секретаря Ямчук О.М., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шейка К.В. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 24 вересня 2019 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом 20.08.2019 року о 02 год.56 хв. в м.Краматорск по вул. В.Стуса біля б. 43 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук). Від проходження в у встановленому законом порядку огляду на стан спяніння водій відмовився в присутності двох свідків. Від керування водія усунено. Своїми протиправними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Краматорського міського суду Донецької області від 24 вересня 2019 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судові витрати.

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку із пропуском строку на апеляційне оскарження. В апеляційній скарзі просить поновити пропущений строк, постанову суду скасувати, провадження по справі закрити.

На обґрунтування вимог поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що з 11.02.2020 року по 14.03.2020 року перебував за межами України, участі у судовому засіданні не приймав, задля захисту своїх прав у суді звернувся до адвоката Моренець В.С., проте він виїхав за кордон та своїх зобов`язань за договором не виконав. Лише 25.03.2020 року адвокат Шейко К.В., з яким ОСОБА_1 склав договір, отримав копію постанови суду.

Апеляційний суд зазначає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, в зв`язку з його пропуском з поважних причин, наведених в апеляційній скарзі.

На обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що транспортним засобом він не керував, лише заводив автомобіль, оскільки закінчився заряд акумулятора, проте автомобіль скотився на декілька метрів та він його поставив на місце. Також зазначає, що інспектор поліції не пропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а відразу пропонував проїхати до медичного закладу. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «хвилина» мається виправлення, що відповідною Інструкцією оформлення протоколів про адміністративне правопорушення не допускається.

Зауважує, що судом не встановлено, яким саме транспортним засобом він керував.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги та вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Шейка К.В., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визнаних статтею 255 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом апеляційної інстанції для встановлення відповідності висновків викладених у постанові суду та доводів апеляційної скарги, допитані свідки, сторони по справі та досліджені письмові докази.

Так, захисник Шейко К.В. та ОСОБА_1 надали пояснення, які викладені в апеляційній скарзі, та наполягали на її задоволені.

Допитаний в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 , показав, що він з компанією, в тому числі ОСОБА_4 , спілкувались біля машини, оскільки розряджався акумулятор ОСОБА_5 вирішив завести автомобіль, проте він скотився приблизно на метр на середину дороги, тому ОСОБА_5 поставив машину на місце. Зазначив, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб, під`їхали, коли вони стояли біля машини. Працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місті, тільки пропонували проїхати до наркології, свідки при складанні протоколу були присутні.

Допитаний в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 , показала, що керувала транспортним засобом вона особисто. Коли автомобіль стояв на стоянці біля ЦУМу, вона із компанією, в тому числі ОСОБА_4 спілкувались, в автомобілі була увімкнена музика, коли вона почала пририватись, ОСОБА_5 вирішив завести автомобіль, щоб зарядити акумулятор. У цей час автомобіль трохи скотився, оскільки вона не користувалась ручником, тоді ОСОБА_5 поставив автомобіль на місце. Неподалік працівники поліції пили каву та вирішили до них під`їхати, сказали, що ОСОБА_5 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Проте автомобіль під його керуванням вони не зупиняли. Запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у наркології, на місті пройти огляд вони не пропонували.

Зазначені пояснення свідків підтверджуються відеозаписом, який наданий працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 , згідно з яким автомобіль не рухався на дорозі, лише був ввімкнений мотор, з водійського місця вийшов невстановлений чоловік та за кермо сіла дівчина, автомобіль залишався стояти на місці. При складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , працівники поліції неодноразово пропонували чоловіку, обличчя якого не видно, пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що останній відмовився. При цьому на місці пройти огляд, працівники поліції не пропонували (а.с. 4).

Апеляційний суд звертає увагу, що зйомка, яка долучена до матеріалів справи проводилась не на нагрудну камеру патрульного поліцейського чи відеореєстратор, що суперечить вимогам ЗУ «Про поліцію».

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами, огляд водія проводиться у закладах охорони здоров`я.

Згідно Інструкції «про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» ( затвердженої Наказом МВС та МОЗ 09.09.2009 р. №400/666, зареєстрованої в МЮ 06.10.2009 р. №931/16947) (далі по тексту «Інструкція»):

- 1.6. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Однак з технічного запису та показань свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та самого ОСОБА_1 вбачається, що проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки працівники поліції не пропонували. Рухомий автомобіль взагалі не зупиняли, тобто факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення не встановлено, що є обов`язковою ознакою, зазначеною в диспозиції інкримінованої ОСОБА_1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу, що письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , щодо пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або ж пройти такий огляд в медичному закладі та які покладені в основу вини ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, виконані на раніше заготовленому бланку, та явно суперечать фактичним обставинам справи, які встановлені судом апеляційної інстанції.

За таких обставин вбачається, що поліцейським Попченком І.С. істотно порушено вимоги ст.266 КУпАП України та п.п.1.6 Інструкції, а саме, не встановлений факт керування транспортним засобом, не проведений огляд водія на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, однак одразу запропоновано проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

За таких обставин, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , як допустимий доказ обставин правопорушення.

На думку апеляційного суду, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки не доведено належними та допустимими доказами.

В основу постанови при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд поклав лише письмові докази, які наявні в матеріалах справи, не здійснивши при цьому безпосереднього допиту самого ОСОБА_1 свідків, оскільки відеозапис, який є додатком до протоколу та досліджений судом першої інстанції, суперечить протоколу про адміністративне правопорушення та письмовим поясненням свідків.

Зазначені суперечності судом першої інстанції усунуті не були.

Разом з цим, суд першої інстанції встановивши, місце мешкання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , єдину судову повістку, яка повернута за закінченням терміну зберігання направлено на іншу адресу, а саме: АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ст.ст. 268, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, не перевіривши причини неявки ОСОБА_1 у судове засідання та взагалі не повідомивши останнього, розглянув справу у його відсутність та постановив рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, чим порушив право на захист останнього.

Доводи ОСОБА_1 , що судом не встановлено, яким саме автомобілем він керував не заслуговують на увагу, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях свідків містяться дані щодо марки, моделі автомобіля та державного номеру, а саме: BMW 525, д/н НОМЕР_1 . Тому апеляційний суд вважає, що автомобіль встановлений, проте не встановлено факту керування ОСОБА_1 зазначеним автомобілем.

Оцінивши у сукупності всі матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 не доведено, оскільки результати огляду особи на стан сп`яніння відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП є недійсними, факт керування транспортним засобом не підтверджено, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Краматорського міського суду Донецької області від 24 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 24 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя