Справа № 561/375/20
ПОСТАНОВА

іменем України

20 травня 2020 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в особі судді Дідика А. В., розглянувши адміністративний матеріал, направлений від Зарічненського відділення поліції Вараського відділу поліції головного управління національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, непрацюючої, за ч. 1ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

За інформацією у Протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР № 161287 від 09 травня 2020 року, 08 травня 2020 року близько 19 год. 00 хв., в АДРЕСА_2 . Зарічне по вул. Аерофлотській виявлено факт вчинення домашнього насильства гр. ОСОБА_1 , а саме психологічного насильства відносно своєї матері ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 та сестри ОСОБА_4 , тим самим завдала шкоди психічному здоровю.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилась, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, пояснила, що періодично у неї з матірю виникають сімейні сварки з незрозумілих для неї питань, яких саме пояснити не змогла. Додатково пояснила, що на даний час з матірю помирилась.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 , пояснила, що 08 травня 2020 року між нею та її донькою ОСОБА_1 , виник словесний конфлікт з незрозумілих причин, однак на даний час з донькою помирилась, претензій до ОСОБА_1 не має

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно зі ст. 1 Закону Про запобігання та протидію домашньому насильству у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Судом враховано, що згідно ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, яких при розгляді справи не встановлено.

Під час розгляду справи в судовому засіданні ознаків неосудності особи яка притягується до адміністративної відповідальності судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид стягнення, необхідно зазначити, що відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи те, що адміністративне правопорушення, яке вчинила ОСОБА_1 , не завдало суттєвої шкоди суспільним інтересам чи громадянам, на момент розгляду справи в суді учасники справи помирились претензій не мають, суд вважає за необхідне звільнити останню від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 22 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, захисником шляхом подання апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. В. Дідик