П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2020 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Адамович М. Я. , розглянувши матеріали справи, які надійшли з Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , приватного підприємця,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення04.04.2020р. близько 14.45год. по АДРЕСА_2 м. АДРЕСА_3 Сокальського району Львівської області ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, не припинив роботу магазину, в якому працівники надавали проводили ремонту, обслуговування та продажу бувшої у використанні побутової техніки, чим порушив вимоги п.п.8 п.2 Пстанови Кабінету Міністрів України №255 від 02.04.2020р.

Сам ОСОБА_1 на час складання протоколу від пояснень відмовився, до суду не прибув.

Дослідивши докази по справі, доходжу наступного висновку.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Постановою Кабінету Міністрів України №255 від 02.04.2020р., яка опублікована 04.04.2020р., крім іншого, заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення.

З протоколу вбачається, що в магазині ОСОБА_1 надавали послуги ремонту, обслуговування та продажу побутової техніки.

Разом з тим, в протоколі відсутні відомості щодо надання послуг та приймання відвідувачів працівниками магазину, жодної особи, яка в приміщенні магазину замовляла послуги ремонту чи обслуговування побутової техніки, чи придбала побутову техніку в даному магазині.

Про зазначені обставини не свідчать також наявні в матеріалах справи рапорти, фотознімки та відеозаписи.

Також, матеріали справи не містять доказів, які стверджують ту обставину, що магазин працював з метою приймання відвідувачів та надання послуг, а не з іншою метою (підготовка товару, прибирання тощо).

Крім того, з наявного в справі відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 зазначив, шо в магазині продавець був відсутній та продаж не здійснювався.

Таким чином, поліцейський не встановив всіх обставин справи та передчасно дійшов висновку про роботу магазину з метою приймання відвідувачів та надання їм послуг з ремонту, обслуговування та продажу бувшої у використанні побутової техніки.

З огляду на зазначене, в даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не можливо.

В свою чергу, слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі „Карелін проти Росії, пункт 54 справи „Озеров проти Росії, пункти 44-45 справи „Кривошапкін проти Росії).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе „функції обвинувачення і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає „обережності дій суду при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і вони не дають змоги Суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: М. Я. Адамович