Справа № 236/3200/20
Провадження № 3/236/1066/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2020 року суддя Краснолиманського міського суду Донецької області Бєлоусов А. Є., в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Іванцової Н.Д., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у с. Іванчиці Зарічнянського району Ровенської області, яка є громадянкою України, є заміжньою, має середню освіту, працює черговою по залізничному переїзду в ПЧ-3 Лиманської ДС РФ "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця", зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з матеріалами про адміністративне правопорушення від 16.09.2020 року, які надійшли до суду 25.09.2020 року з Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області, 16.09.2020 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_2 за місцем проживання висловлювалась на адресу свого чоловіка ОСОБА_1 брутальною лайкою, тобто вчинила домашнє насильство.

В діях ОСОБА_2 , за твердженням органу Національної поліції, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечила наявність своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Вона зазначила, що 16.09.2020 року не вчиняла жодних насильницьких дій щодо свого чоловіка ОСОБА_1 ; у той день чоловік прийшов в нетверезому стані і почав сварку.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що дружина каже неправду, він був у тверезому стані, вони сваряться часто.

Суддя, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Норми ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В Україні є чинним принцип презумпції невинуватості, запроваджений нормами ст. 62 Конституції України. Вказаний принцип стосується здебільшого висунення особі кримінального обвинувачення.

Однак Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.2005 року у справі «Салов проти України», заява № 65518/01, п.65, Суд зазначив, що поняття "обвинувачення" має "автономне" значення; воно повинно розумітися в сенсі Конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві. Таким чином, воно може визначатися як "офіційне повідомлення особи компетентним органом державної влади, в якому стверджується, що особа вчинила кримінальний злочин", визначення, яке також відповідає поняттю "впливу важливі наслідки для стану підозрюваного".

У рішенні у справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium) від 17.01.1970 року, заява № 2689/65, Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером.

Слід зауважити, що Європейський суд з прав людини не пов`язує термін обвинувачення із власне обвинувальним висновком, що складається органами слідства по закінченню досудового слідства. Для визначення кримінального характеру того чи іншого обвинувачення Суд застосовує три послідовні критерії (критерій національного права, критерій адресатів, критерій форми і тяжкості правових наслідків).

Враховуючи, що національним законодавством України домашнє насильство розглядається як делікт - ст. 172-2 КУпАП, вказана норма поширює свою дію на невизначене коло осіб, тягне за собою наслідки у виді застосування штрафу, примусових громадських робіт або короткострокового позбавлення волі (адміністративний арешт) суддя у цьому випадку оцінює процедуру складання службовими особами Лиманського відділення поліції щодо ОСОБА_2 матеріалів у справі про адміністративне правопорушення як таку, що підпадає під дію ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 21.09.2020 року серії АПР18 № 675097, складеного відносно ОСОБА_2 , та відмову останньої від визнання своєї вини, службові особи територіального органу Національної полії повинні довести факт здійснення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно її чоловіка ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Службовими особами Лиманського відділення поліції до протоколу у справі про адміністративне правопорушення додано фотокопію паспорта громадянки України на ім`я ОСОБА_2 , фотокопію довідки податкового органу від 12.12.2007 року про присвоєння ОСОБА_2 реєстраційного номеру облікової картки платника податків, копію складеного 16.09.2020 року протоколу прийняття від ОСОБА_2 заяви про кримінальне правопорушення (заявниця повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання вчинив сварку, під час якої ображав дружину нецензурною лайкою), копію письмового пояснення ОСОБА_2 від 16.09.2020 року.

Свідки події правопорушення поліцейськими не встановлені, пояснення від таких осіб щодо обставин можливого правопорушення співробітниками поліції отримані не були. Будь-яких інших доказів представниками територіального органу Національної поліції до суду не надано. Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що не може надати до суду доказів брутальних висловлювань на його адресу з боку дружини ОСОБА_2 . Твердження потерпілого щодо вчинення дружиною домашнього насильства відносно нього були заперечені самою ОСОБА_2 , не були підтверджені іншими належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суддя дійшов висновку, що органом Національної поліції не доведено наявності у діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП (скоєння домашнього насильства, здійснення брутальних висловлювань на адресу ОСОБА_1 ). Отже, суддя констатує відсутність правових підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате провадження підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП орган (посадова особа) у справі про адміністративне правопорушення виносить постанову про закриття справи (ст. 284 КУпАП).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7,9,247,280,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та потерпілою особою до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після спливу встановленого законом строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -