29.05.2020 ЄУН 337/960/20
3/337/351/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020р. Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Мурашова Наталія Анатоліївна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом по адміністративне правопорушення ДПР18 №298392, складеним 11.03.2020р. інспектором УПП в Запорізькій області ДПП Верещагіною В.В., 25.02.2020р.. о 12.20год. по вул..Набережна магістраль м.Запоріжжя ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Geely JL7162», державний номер НОМЕР_1 , маючи тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом відповідно до ВП № НОМЕР_2 від 15.02.2018р., чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сльота Д.В. вину не визнали та зазначили, що протокол відносно нього було складено з порушенням ст.254 КУпАП, яка передбачає складання протоколу не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. В даному випадку ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими 25.02.2020р. і в цей день відносно нього складено постанову за ч.1 ст.122 КУпАп через порушення п.12.4 КУпАП і в цей же день поліцейськими було перевірено та виявлено факт наявності відносно ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування НОМЕР_3 , застосованого в межах виконавчого провадження. Крім того, тимчасове обмеження у праві керування ТЗ було застосовано до ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження ВП №41017065, в той час, коли в протоколі зазначено ВП №410117065. Тобто протокол містить суттєві недоліки і не може вважати належним доказом. Також в матеріалах справи взагалі відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про винесену державним виконавцем постанову від 15.02.2018р. про тимчасове обмеження його у праві керування транспортним засобом. Про таку постанову він дізнався лише 12.03.2020р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, не поголився з нею та оскаржив такі дії державного виконавця до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21.05.2020р. його карга задоволена, а постанова державного виконавця від 15.02.2018р. про тимчасове обмеження його у праві керування транспортним засобом - скасована. Таким чином, в його діях відсутні склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, і провадження в цій справі слід закрити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Вирішуючи питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.254 КУпАП протокол про вчинення адміністративного правопорушення складається уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №298392 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП складено 11.03.2020р., час вчинення адміністративного правопорушення зазначено в ньому 25.02.2020р..

Разом з тим, з пояснень ОСОБА_1 в суді та доданих до протоколу матеріалів вбачається, що 25.02.2020р. в 12.20год. ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими через порушення п.12.4 КУпАП, за що відносно нього складено постанову про накладання адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Як зазначено в рапорті поліцейського, перевірити факт наявності відносно ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування НОМЕР_3 , на місці його зупинки не було можливості і цей факт було виявлено при реєстрації адміністративного матеріалу. Однак суд вважає, що такі доводи поліцейського є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке передбачає обов`язок поліцейського пересвідчитися в наявності у водія ТЗ права керування ТЗ і відповідна інформація міститься не лише в документах, які надаються поліцейському водієм, а також у відповідних базах даних.

Навіть, якщо поліцейський на місці зупинки ТЗ з будь-яких причин немає доступу до таких баз даних і факт наявності тимчасового обмеження конкретного водія у праві керування ТЗ був виявлений пізніше, протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП повинен бути складений не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила таке правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з порушенням вимог ст.254 КУпАП.

Крім того, ч.3 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Вказана норма носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Зокрема, відповідно до п.2 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами встановлюється вмотивованою постановою державного виконавця за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці. Таке обмеження встановлюється до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Судом встановлено, що в порушення вимог ст.256 КУпАП поліцейським не зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Також при ухваленні рішення суд враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейський зазначив, що тимчасове обмеження у праві керування НОМЕР_3 встановлено постановою ВП №410117065 від 15.02.2018р. і додав її копію.

Разом з тим, суду не надано жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, на підтвердження факту того, що на момент подій 25.02.2020р. ОСОБА_1 був обізнаний про наявність відповідного обмеження його у праві керування НОМЕР_3 , але, незважаючи на свою обізнаність, продовжив користуватись та керувати транспортним засобом. Також не надано доказів чинності відповідної постанови державного виконавця і наявності заборгованості зі сплати аліментів станом на 25.02.2020р. Жодних заходів для встановлення та перевірки цих обставин, які є суттєвими для даної справи, збору відповідних доказів поліцейським взагалі не вчинялось.

В той же час, судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21.05.2020р. задоволена скарга ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Хортицького ВДВС м.Запоріжжя Сирих О.М. ВП №41017065 від 15.02.2018р. про тимчасове обмеження його у праві керування транспортним засобом, зазначена постанова скасована, отже втратила чинність з моменту її винесення.

Враховуючи вищезазначене, виходячи з вимог ст.252,280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, його винуватість в ньому, належними та допустимими доказами не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на його користь.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі слід закрити.

Керуючись ст.7,9,126,245,247,251,252,254,256,268,280,283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративного правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Хортицького районного суду

м. Запоріжжя Н.А. Мурашова