ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/486/20 Справа № 206/1189/20 Суддя у 1-й інстанції - Малихіна В. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: захисника Калюжного Д.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Калюжного Д.Ю. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 07.03.2020 року о 01.55 год. на вул. Відпочинку, 89, Самарський район, м. Дніпро, керував ТЗ Volvo, н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер Alcotest 6820 в присутності двох свідків, результат 1,11 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1ст. 130 КУпАП.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 420, 40 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Калюжний Д.Ю. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказу надано DVD диск із записами, які відображають події після зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 . Проте на цьому диску міститься п`ять або шість окремих файлів запису, що суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026.

Також, на відеозаписі, в момент взяття проби приладом Драгер Alkotest 6820, неможливо встановити чи є результат виданий приладом саме результатом проби ОСОБА_1 , оскільки камера не зафіксувала момент друкування результатів. Крім того, на вказаних записах чітко видно, що ОСОБА_1 не виглядає як особа в стані алкогольного сп`яніння, у нього немає нестійкої ходи, він тверезо та чітко відповідає та формулює свої думки.

Звертає увагу на те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні суду першої інстанції присутні не були, на його клопотання про виклик зазначених свідків - було відмовлено.

Зазначає, що пояснення свідків є ідентичними один одному, одне з пояснень взагалі записано на заздалегідь виготовленому бланку, що викликає сумнів у достовірності цих пояснень.

Вказує на те, що на відеозаписах, під час проходження огляду на стан сп`яніння, видно лише поліцейських, ОСОБА_1 та одного свідка, а тому неможливо прийняти як належний і допустимий доказ письмові пояснення свідків, одного з яких ОСОБА_1 на місці взяття проб взагалі не бачив, окрім того, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу повинен проводитись в присутності двох свідків.

Таким чином, суд поверхнево та формально розглянув справу, оскільки не допитав свідків в судовому засіданні, та не надав можливості надати пояснення самому ОСОБА_1 .

Також посилається на те, що на надрукованому результаті тестування на алкоголь зазначено, що вимірювання проведено о 02.20 годин, температура +19 С. Відповідно до показань температурного режиму 07.03.2020 року, температура вночі складала в середньому +6 С, тобто температура повітря суттєво відрізнялась від зазначеної інформації на інтернет порталах з показаннями погодних умов. Таким чином, такий вимір Драгером є сумнівним і його не можна визнати належним доказом, тому як може свідчити про його відхилення у вимірах.

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

В суді апеляційної інстанції захисник Калюжний Д.Ю. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом першої інстанції відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення було здійснено розгляд справи, з посиланням на відповідні докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення БД №177869 від 07.03.2020 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; чек від приладу Драгер із покажчиком 1,11 проміле з актом огляду; відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, внаслідок чого суд дійшов вмотивованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

Доводи апеляційної скарги, про те що DVD диск із записами, які відображають події після зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 , містить п`ять або шість окремих файлів запису, що суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, а також, що на відеозаписі відсутній момент друкування результатів тесту не заслуговують на увагу, оскільки це жодним чином не впливає на зафіксовану інформацію та ті обставини, які мають значення для справи, що підтверджується наявними матеріалами провадження.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, і на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, який підписано ОСОБА_1 . Наведені у ньому обставини підтверджуються актом огляду на стан сп`яніння, що підписаний ОСОБА_1 та двома свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , відповідно до якого результат тесту на стан сп`яніння становить 1,11 %, та роздруківкою тесту на стан сп`яніння з аналогічним показником, який підписаний ОСОБА_1 . Разом з тим, ОСОБА_1 не заперечував проти результату огляду.

Твердження захисника щодо відмови суду у задоволенні клопотання про виклик свідків не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи містять пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відповідно до яких ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, нестійка хода, також цими свідками був підписаний акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Судом апеляційної інстанції двічі викликалися вказані свідки для допиту, але вони не з`являлись, що не перешкоджає подальшому розгляду апеляційної скарги.

Подібність між собою письмових пояснень свідків, на що захисник вказує в апеляційній скарзі, не може свідчити про незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки такі пояснення підтверджуються іншими доказами по справі, які були досліджені судом першої інстанції.

Твердження захисника про те, що на відеозаписах не видно одного зі свідків не свідчить про недійсність результатів огляду, оскільки відповідно до матеріалів провадження були наявні два свідки, крім того з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що о 02.10 годин патрульний сповіщає щодо наявності двох свідків, о 02.11 годин зафіксовано дві особи та о 02.20 годин поліцейський запрошує підійти другого свідка - ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 , позбавлення його права на надання пояснень не заслуговують на увагу, оскільки про розгляд справи судом ОСОБА_1 було повідомлення шляхом надіслання на його адресу судової повістки (а.с.18), окрім того при розгляді справи щодо ОСОБА_1 брав участь його захисник Калюжний Д.Ю., а тому зазначене не може свідчити про необізнаність ОСОБА_1 про день та час розгляду справи.

Крім того, судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 належним чином було сповіщено про день та час розгляду справи щодо нього (а.с.51), однак ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився та своїм правом для надання пояснень, заявлення клопотань та роз`яснень не скористався.

Твердження захисника про те, що наявні відхилення у вимірі Драгер, а тому його не можна визнати належним доказом є необгрунтованим, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, що прийнята відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», а саме пунктами 1, 3 та 5 передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які надаються лише на вимогу особи.

Між тим, ОСОБА_1 будь-якої заяви щодо того, що він бажає ознайомитись із відповідною документацію на прилад «Драгер» - не робив. Клопотання щодо витребування відповідних документів на спеціальні технічні засоби до суду не надходили. Отже, доводи щодо неналежного засобу спеціальних технічних засобів не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду. Результати огляду водій не оспорював.

В протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з правами та обов`язками.

Беручи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не можна визнати обґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

При цьому суд першої інстанції у достатній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, обставини справи, особу правопорушника, та обґрунтовано застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Калюжного Д.Ю. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко