Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2843/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2020 року м.м. Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Леньо В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст.164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 згідно якого, останній 27.08.2020 року о 07 год. 50 хв. в с.Широке на транспортному засобі марки Мерседес Бенц д.н.з. НОМЕР_1 надавав послуги з перевезення пасажирів без одержання ліцензії, яка передбачена п.24 ст. 7 ЗУ "Про ліцензування певних видів господарської діяльності". Вказані дії кваліфіковано за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Притягуваний до адмінвідповідальності ОСОБА_1 щодо доводів протоколу заперечив та зазначив, що жодних послуг з перевезення він не надавав. Має постійне місце роботи, працює у школі. Дійсно на власному автомобілі він перевозив власних дітей в м.Ужгород на початок навчання. Його також попросили сусіди підвезти і їх дітей. По дорозі він підбрав декількох людей. Однак ніяких перевезень і ні за жодним маршрутом не здійснює.

Заслухавши притягуваного до адмінвідповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Диспозиція частини першої статті 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського кодекс України (далі - ГК України) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частина 2 статті 3 ГК України передбачає, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. У разі відсутності такої мети немає правових підстав вважати діяльність суб`єкта підприємницькою.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

В силу положень п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Суб`єктом відповідальності у даному випадку є суб`єкт господарювання.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, яка спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Вказане узгоджується з висновками викладеними у постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», де Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, обов`язковою ознакою господарської діяльності є її систематичність (не менше ніж три рази протягом одного календарного року).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є не тільки факт надання послуг, а й системний характер таких дій, їх самостійний і ініціативний характер з метою одержання прибутку, що і становить суть господарської діяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 27.08.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів в кількості 10 чоловік по маршруту Солотвино -Ужгород. Однак, у протоколі не зазначено, яким саме чином здійснювалася господарська діяльність по перевезенню пасажирів, якою була вартість послуг з перевезення та не встановлено факту здійснення оплати як водію за послуги перевезення, не встановлено систематичності та регулярності надання таких послуг; при складанні протоколу не відібрано пояснень у пасажирів яких начебто перевозив ОСОБА_1 .

Наявні в матеріалах справи фотознімки із зображенням автомобіля не доводять факту здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності. Будь-яких доказів того, що ним надавалися платні послуги з перевезення пасажирів без одержання ліцензії в матеріалах справи не міститься.

Діюче законодавство не обмежує власника у використанні транспортного засобу за цільовим призначенням для перевезення своїх друзів та близьких безоплатно, або часткової участі у витратах на придбання палива для проїзду до відпочинку.

Таким чином, зі змісту адміністративних матеріалів не вбачається вчинення ОСОБА_1 дій які б містили склад правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП.

За таких обставин провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 164, 247 п.1 ч.1,268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. В. Леньо