Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2587/19 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_1 постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено нанього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 копійок в дохід держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 о 22 год. 40 хв. 17 вересня 2019 року на 4 км. автодороги "смт. Гуйва - смт. Озерне" Житомирського району Житомирської області, керував автомобілем марки "ВАЗ-21011", реєстраційний номер " НОМЕР_1 , та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, а постанову суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що постанова суду є незаконною, а матеріали адміністративної справи, які були направлені в суд, сфабриковані співробітниками патрульної служби. Вказує, що суд належним чином не повідомив його про час, місце розгляду адміністративної справи у звязку з чим він був позбавлений права на захист. Крім того суд, як доказами його вини, обмежився лише тим, що свідки своїми підписами без письмових пояснень в протоколі засвідчили факт відмови від проходження ним від огляду на стан алкогольного спяніння, рапортами поліцейських, та записом з нагрудного відеореєстратора поліцейського. Також поза увагою суду залишилось питання, яким чином належний йому автомобіль, при тому, що він відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не був тимчасово вилучений, а йому після складення протоколу дозволили на ньому далі рухатись. Вказав, що 17 вересня 2019 року близько до нього звернувся сусід, ОСОБА_2 , з проханням надати йому належний мені автомобіль для вирішення питання по госпіталізації його дружини до лікарні. В силу того, що це був нічний час, він погодився супроводжувати його так, як він давно не керував автомобілем даної марки. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_2 , а він перебував в якості пасажира. Автомобіль був зупинений поліцією по дорозі між смт. Новогуйвинськ та смт. Озерне. Зауважує, що патрульний автомобіль знаходився без габаритних вогнів та в місці, яке не освітлювалось, поліцейський автомобіль почав їх переслідувати. Побачивши це, вони зупинились, він та ОСОБА_2 , вийшли йому запропонували пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, оскільки на той момент не являвся учасником дорожнього руху. Не дивлячись на це, на нього було складено адмінпротокол за порушення вимог ч.1 ст.130 КУпАП. Свідками були залучені водії автомобілів, які проїжджали по дорозі. ОСОБА_2 пояснив їм ситуацію, яка виникла, показав їм посвідчення водія на своє ім`я та в їх присутності заявив, що вимагає від поліцейського зафіксувати це в протоколі. В порушення діючого законодавства ця вимога не була задоволена співробітниками поліції. В зв`язку з тим, що в присутності свідків поліцейськими навмисно був складений протокол, який не відповідав фактичним обставинам справи про порушення мною ним ( ОСОБА_3 ) адміністративного законодавства, який відмовився його підписувати. Через три дні після цієї події він звернувся з заявою на ім`я начальника Житомирського ВП ГНУП та Житомирського міськрайонного прокурора, де виклав всі наведені вище факти та просив здійснити перевірку законності дій поліцейських. Судом не вивчені та надана належна правова оцінка доказам, які були в справі, Житомирським ВП ГНУП направлені до розгляду суду навмисно сфальсифіковані, які не відображають всіх обставин події та носять лише обвинувальний уклін, що в результаті привело до винесення неправомірного рішення про притягнення мене до адміністративної відповідальності. При складанні протоколу, винесені рішення судом порушені вимоги ст. ст. 7,245,247, 248, 250, 251,256 КУАП. Про винесення судом ухвали про притягнення його до адміністративної відповідальності йому стало випадково відомо 04.02.2020 року, тому він не був повідомлений судом про прийняте їм рішення, ухвалу суду отримав в канцелярії суду 05.02.2020 року, у зв`язку з чим пропустив строк з поважної причини.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити та надав пояснення тотожні тим, які викладені в його апеляційній скарзі.

Свідок ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду справи пояснив що, є знайомим ОСОБА_3 та був присутнім під час зупинки поліцейськими автомобіля, в якому вони разом їхали, вказав, що за кермом автомобіля був саме він, оскільки попросив його у ОСОБА_3 . Зазначив, що їх зупинили працівники поліції у неосвіченому місці, вони вийшли з машини і він сказав, що саме він був за кермом, однак працівники поліції його не чули та склали протокол саме на ОСОБА_3 . В присутності свідків він сказав, що саме він був за кермом. На відео він вийшов з пасажирського заднього сидіння, оскільки вони вже декілька хвилин чекали поліцейських.

Свідок ОСОБА_4 під час апеляційного розгляду справи, вказав, що працівники поліції зупинили його автомобіль і сказали, що водій автомобіля ВАЗ нетверезий, він підійшов до водія, працівники поліції пропонували ОСОБА_3 поїхати на освідування, на що останній відмовився, бо сказав, що везе жінку до лікарні. Також свідок ОСОБА_5 зазначив, що був запрошений працівниками поліції ще один свідок, та у машині ОСОБА_3 перебував ще один чоловік, по обличчю ОСОБА_3 було видно що він випив. Однак ОСОБА_3 казав, що він не керував автомобілем, а ним керував інший чоловік.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозапис, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З огляду на те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи щодо нього в суді та був відсутніми під час розгляду справи в суді першої інстанції, а копію постанови отримав лише 05 лютого 2020 року, тому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню.

Що стосується доводів та вимог апеляційної скарги щодо незаконності постанови та необхідності ї скасування, то вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку про те, що суд першої інстанції зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався.

Так матеріали адміністративної справи було отримано Житомирськийм районним судом Житомирської області 27.09.2019 року.

З повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.7) вбачається, що розгляд справи було призначено на 30.10.2019 року. При цьому про дане судове засідання повідомлявся ОСОБА_1 за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення. Разом з тим вказане повідомлення суду не було вручено ОСОБА_1 без зазначення причин невручення та було повернуто до суду. Наступне сулове засідання було призначено на 27.11.2019, і ОСОБА_1 знову було направлено судову повістку про виклик до суду для прийняття участі в судовому засіданні на зазначену дату (а.с.12). Разом з тим, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та конверт з судовою повісткою про виклик до суду на зазначену вище час та дату, повернулися до суду з відміткою поштового відділення про невручення «з інших причин». При цьому, судом першої інстанції даним обставинам не надано належної оцінки, не відкладено розгляд справи та не здійснено належного та завчасного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд щодо нього матеріалів про адміністративне правопорушення, та розглянуто 27 листопада 2019 року справу у його відсутність.

Зазначення в постанові суду про те, що у судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв`язку з чим причини суд визнав причини неявки до суду неповажними з посиланням на положення рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 «Пономарьов проти України», не грунтуються на матеріалах справи. В справі відстутні дані про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи щодо нього в суді. Стверджувати про те, що ОСОБА_1 було взагалі відомо про дане судове провадження, підстави відсутні, оскільки про обізнаність розгляду даного провадження Житомирським районним судом Житомирської області матеріали справи, втому числі і протокол про адміністративне правопорушення, не містять, при цьому в протоколі зазначено про відмову ОСОБА_1 від підпису, а згідно відеозапису працівники поліції не повідомляли ОСОБА_1 про місце розгляду даного протоколу. Таким чином твердження суду про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про дане судове провадження, є на думку апеляційного суду припущенням.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дана справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді. Даних про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи взагалі в матеріалах справи немає.

З урахуванням наведено слід визнати, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст.268 КУпАП) права, і постанова суду першої інстанції не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Разом з тим при розгляді справи апеляційним судом з дотриманням вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №258211 від 17.09.2019 року, письмовими поясненнями свідків очевидців ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, рапортом поліцейського та записами з нагрудного відеореєстратора поліцейського, на яких зафіксовано момент зупинки автомобіля марки "ВАЗ-21011" під керуванням ОСОБА_1 та оформлення матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він взагалі не перебував на водійському сидінні автомобіля та не керував ним, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, згідно якого під час зупинки автомобіля ВАЗ-21011 д.р.н. НОМЕР_1 працівниками поліції за кермом вказаного транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 , при цьому громадянин, який в присутності свідків, залучених працівниками поліції під час складання протоколу, стверджував, що нібито він в дійсності перебував за кермом, насправді згідно відео перебував у вказаному автомобілі в якості пасажира на задньому сидінні. (а.с.2-5, 9).

Таким чином пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , який є його знайомим, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав свої письмові пояснення та зазначив про наявність в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння

З огляду на викладене доводи апелянта про порушення працівниками поліції вимог закону при його зупинці та складанні протоколу, та відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є безпідставними, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Таким чином апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 о 22 год. 40 хв. 17 вересня 2019 року на 4 км. автодороги "смт. Гуйва - смт. Озерне" Житомирського району Житомирської області, керував автомобілем марки "ВАЗ-21011", реєстраційний номер " НОМЕР_1 , та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні даного правопорушення, апеляційний суд враховує, що згідно положень ч.2 ст.38 КУпАП стягнення за вчинене правопорушення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що правопорушення ОСОБА_1 було вчинене 17.09.2019 року. Таким чином, на момент розгляду апеляційцним судом справи про адміністративне правопорушення минули строки, передбачені статтею 38 КУпАП, у зв`язку провадження в справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 27 листопада 2019 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати,

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, оскарженню не підлягає.

Суддя: