Справа № 214/2794/20
3/214/1464/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Хомініч С.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2020 до суду надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.04.2020 серії ДПР18 №410762, ОСОБА_1 14.04.2020 об 11 годині 20 хвилин в Дніпропетровській області, м. Кривому Розі, Саксаганському районі на пр. Миру, 10 керував т.з.WOLKSVAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. На законну вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 , відмовився в присутності двох свідків. Зафіксовано на бодікамеру АЕ0231, 00057. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що вранці, близько восьмої години, 14.04.2020 його зупинив патруль поліції, причину зупинки не повідомили. В ході перевірки документів та спілкування у них з`явилась підозра, що він перебуває у наркотичному сп`янінні. Інспектор запропонував йому пройти медичне обстеження у медичному закладі, проте він поспішав за справами та не мав часу на обстеження, тому у присутності свідків відмовився пройти обстеження. В той же день, о 14-00 год. він самостійно звернувся із заявою до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», де здав необхідні аналізи та отримав негативний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вважає, що інспектори патрульної поліції мають до нього упереджене ставлення, оскільки у 2019 році відносно нього було складено більше 19 адміністративних протоколів за ст. 130 КУпАП, але в жодному не підтвердилися обставини, викладені в протоколах. Оскільки він пройшов медичний огляд на стан сп`яніння та має негативний результат, просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема, відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Разом з цим, досліджені фактичні обставини справи свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 вказаних кваліфікуючих ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно, про доведеність вини останнього у його вчиненні.

Згідно з положеннями ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу, інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Так, в підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №410762 від 14.04.2020, який містить виправлення в часі скоєння водієм правопорушення (а.с. 1).

Згідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, який складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Так, встановлені судом порушення при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі та долучених до них матеріалів, а тому вони не можуть бути прийняті до уваги.

Крім того, до матеріалів справи додано письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких в їх присутності 14.04.2020 водій ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння (а.с.2).

На думку суду, пояснення цих свідків не можна вважати належним доказом вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони не містять відомостей відносно того, з якими саме ознаками сп`яніння перебувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи була така особа відсторонена від керування транспортним засобом. З таких пояснень свідків неможливо встановити, чи були підстави вважати, що водій перебував в стані наркотичного сп`яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість вимог співробітників поліції для проходження водієм відповідного огляду на стан сп`яніння, від якого останній відмовився.

Отже, суд вважає, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які наявні у матеріалах справи, є такими, що викликають сумніви, тому не можуть бути розцінені як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, під час перевірки матеріалів справи щодо ОСОБА_1 , судом встановлено, що працівниками поліції в підтвердження вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення не долучено жодних даних щодо обставин, через які був зупинений водій ОСОБА_1 , тобто справа не містить відомостей щодо причини зупинки водія, що передбачені ст.35 Закону України «Про національну поліцію». Тому існують сумніви в неупередженості дій співробітників поліції, якими в повній мірі не виконано вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння.

При цьому, до матеріалів справи додано рапорт співробітника поліції, з якого не зрозумілі причини зупинення транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та обставини, за яких він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, з яких суд міг би зробити висновок про правомірність дій поліцейських під час складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.4).

Оглянувши у судовому засіданні відеозапис з бодікамери патрульних, суд робить висновок про правдивість показів ОСОБА_1 . Так, на відеофайлі IMG_2899.МР4, автомобіль WOLKSVAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 зупинено патрульними 14.04.2020 о 7 год. 06 хв. Далі, об 11 год. 20 хв. патрульний пропонує водію пройти медичне обстеження на з`ясування стану сп`яніння. Водій пояснює, що проходив обстеження в 2019 році та має медичний висновок, який надає патрульному для огляду. Об 11 год. 26 хв. патрульний в присутності свідків повторно пропонує водію пройти медичний огляд і свідки підписали пояснення, хоча відмови від проходження освідування водій не надав. Об 11 год. 45 хв. патрульний роз`яснює Хорольському ОСОБА_4 права та обов`язки, передбачені ст. 286 КУпАП та ст. 63 Конституції України. В період часу відеофіксації, а саме до 12 год. 48 хв. водій намагається зателефонувати захиснику для оскарження дій інспекторів Полку ПП.

Також, положеннями ч.1 ст.266 КУпАП та п.1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015, встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази в підтвердження належного виконання патрульними поліцейськими зазначених вимог закону про необхідність відсторонення особи, щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані сп`яніння від керування транспортним засобом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав до суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» №1079 від 14.04.2020. В даному висновку зазначено, що ОСОБА_1 14.04.2020 о 14.00 год. пройшов медичний огляд за усною заявою. За результатами огляду, у громадянина ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено (а.с. 8).

За змістом ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Таким чином, досліджені судом протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 та матеріали, додані до нього, не підтверджують наявності в його діях вказаних кваліфікуючих ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно, не свідчать про доведеність вини останнього у його вчиненні, оскільки спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі висновком з КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» №1079 від 14.04.2020.

Окрім вищенаведених доказів у матеріалах справи наявні лише направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння та довідка про отримання ним посвідчення водія на право керування транспортними засобами, що складені співробітниками патрульної поліції, які у провадженні про адміністративне правопорушення наділені функцією обвинувачення, а отже самі по собі ці документи не є достатнім підтвердженням винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення (а.с. 3, 5).

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, суду не надані.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З аналізу вище вказаної статі слідує, що протокол про адміністративне правопорушення складається після того, як уповноважена на те посадова особа переконається, що адміністративне правопорушення було вчинене.

В справі, що розглядається під час судового розгляду суд встановив, що інспектор патрульної поліції не переконавшись достовірно, що ОСОБА_1 дійсно не бажає проходити медичний огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, передчасно склав щодо нього протокол серії ДПР 18 № 409792.

Всі зазначені вище порушення, допущені працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення свідчать про недоведеність вини ОСОБА_1 та унеможливлюють притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку складання протоколу має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при складанні протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливийі відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Поміж іншим, у рішеннях від 30.05.2013 у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Згідно з ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Хомініч С.В.