Справа № 131/129/20
Провадження № 33/801/281/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Щавінського К.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 березня 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн судового збору.

Не погодившись із вказаною постановою, адвокат Щавінський К.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Скарга мотивована тим, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою технічного засобу, який не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; огляд проведений після закінчення встановленого Інструкцією з експлуатації газоаналізатора Drager «Alcotest 6810» шестимісячного терміну з дня останнього калібрування; результат огляду 0,45 ‰ є недійсним, оскільки огляд проведений з грубим порушенням Інструкції №1452/735 від 09.11.2015; після проведення першого за часом огляду він не погодився з його результатами, оскільки алкогольних напоїв не вживав і огляд був проведений без свідків, тому бажав пройти повторний огляд в закладі охорони здоров`я, однак, працівники поліції не направили його для проведення огляду до закладу охорони здоров`я; судом не вирішено клопотання про виклик зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення свідків; судом порушено його прав на захист та на участь захисника в судовому засіданні в режимі відеоконференції; судом не надано оцінки наданим ним запереченням на протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та адвоката Щавінського К.С., апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №000065 від 25.01.2020, складеного поліцейським СРПП №1 Іллінецького ВП старшим сержантом поліції Семеновим О.М., 25.01.2020 о 02 год. 20 хв. в м.Іллінці по вул. Молодіжній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його винна повністю доведена матеріалами справи

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до акту огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» від 25.01.2020 результат тестування показав 0,45 ‰, даний акт складено в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що також надали письмові пояснення на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, такий висновок зроблений судом першої інстанції за неповного з`ясування всіх обставин справи.

ОСОБА_1 як в запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення, наданих до суду першої інстанції, так і в апеляційній скарзі стверджував про те, що він не погодився із результатами огляду, проведеного вперше на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» (результат огляду - 0,45 ‰), та виявив бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Працівники поліції замість того, щоб доставити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, повторно провели огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу (результат якого 0,35 ‰).

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що зазначені ним в протоколі про адміністративне правопорушення пояснення були надиктовані працівником поліції. З результатами огляду на місці не погодився, а щодо проведення огляду в закладі охорони здоров`я йому було відмовлено. Під час проведення першого огляду свідки взагалі були відсутні, а під час проведення огляду вдруге вони лише підписали надані їм працівниками поліції документи.

У ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У суді апеляційної інстанції було допитано свідка ОСОБА_3 , яка показала, що була запрошена у якості свідка під час повторного проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. Безпосередньо під час застосування спеціального технічного засобу «Драгер» присутня не була. Інший свідок взагалі не був присутнім під час проведення огляду, а під`їхав тільки по його завершенню. ОСОБА_1 на місці не погодився із результатами проведеного огляду та заявив про бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що працівники поліції йому безпричинно відмовили. В кінці працівники поліції дали підписати їй протокол про адміністративне правопорушення та пояснення написали від її імені. Ці пояснення тотожні письмовим поясненням, які подані нею до суду першої інстанції.

Про відсутність свідків під час проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу свідчать розбіжності, наявні в роздруківках результату технічного засобу та письмових поясненнях свідків. Зокрема, із роздруківок приладу Drager «Alcotest 6810» слідує, що огляд працівниками поліції проводився вперше о 02 год. 27 хв. та вдруге о 02 год. 47 хв., натомість, в письмових пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначено, що вони о 02 год. 50 хв. були запрошені у якості свідків при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, тобто після того, як був проведений огляд.

Також, у матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який в обов`язковому порядку застосовується у відповідності до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», який міг би підтвердити чи спростувати доводи ОСОБА_1 та покази свідка ОСОБА_3 .

Отже, проаналізувавши вказане, апеляційний суд прийшов до висновку, що при проведенні першого огляду на стан алкогольного сп`яніння свідки були відсутні, а при фіксуванні результатів другого огляду була лише свідок ОСОБА_3 , яка підтвердила незгоду ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду та факт відмови працівниками поліції ОСОБА_1 в проведенні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Крім цього, у ст. 266 КУпАП зазначено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Факт відмови працівниками поліції ОСОБА_1 у проведенні огляду в закладі охорони здоров`я підтверджується показами свідка ОСОБА_3 і жодними доказами не спростовуються (зокрема, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції) такі покази.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 проводився у відсутність свідків, та беручи до уваги те, що поліцейськими на вимогу ОСОБА_1 його не було доставлено до закладу охорони здоров`я, проведений огляд є недійсним.

У продовження сказаного, працівниками поліції в порушення вимог п.10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено результатів огляду (показів приладу Драгер), а лише вказано, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції в оскаржуваній постанові зазначив, що за результатами проведеного огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з результатом огляду 0,45 ‰, не надавши при цьому оцінки огляду, який був проведений на місці зупинки вдруге та його показникам із результатом 0,35 ‰.

Однак, як встановлено, результат медичного огляду із показником 0,45‰, який встановлений першим оглядом, є недійсним, оскільки огляд проводився з порушенням вимог закону - у відсутність свідків.

Апеляційний суд бере до уваги, що суд першої інстанції не надав оцінки письмовим поясненням свідка ОСОБА_3 , поданих під час розгляду справи до суду першої інстанції, в яких остання вказувала про всі згадані вище обставини. Також судом не надано оцінки запереченням на протокол, які містяться в матеріалах справи та залишено поза увагою клопотання адвоката Щавінського К.С. про виклик свідків та про відкладення розгляду справи та проведення наступних засідань в режимі відеоконференції.

Все вказане вище є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Безпідставними є доводи скаржника про те, що технічний засіб «Драгер 6810» не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, оскільки наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, до якого за № 43 внесено газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Використаний під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор Drager «Alcotest 6810», в свою чергу, входить до вказаного вище переліку газоаналізаторів марки «Drager Alcotest» з необмеженим строком дії свідоцтва. Крім того, відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014 газоаналізатори Drager Alcotest внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.

Також відхиляються апеляційним судом посилання апелянта на те, що останнє калібрування приладу «Драгер» відбулося 12.03.2019 з порушенням шестимісячного строку для його повторного калібрування, передбаченого Інтсрукцією з експлуатації газоаналізатора Drager «Alcotest 6810», оскільки періодичність повірки вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, установлена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», який зареєстровано у Міністерстві юстиції України № 1417/29547 від 01.11.2016 і становить один рік.

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення у справах, підвідомчих суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 25.01.2020. Отже, строк притягнення до адміністративної відповідальності до 25.04.2020.

З урахуванням того, що закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішувати питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_1 .

Приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Таким чином, постанова Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 березня 2020 року підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало