Справа № 201/3313/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 травня 2020 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП встановити не видалося можливим, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 26 лютого 2020 року о 03 год. 00 хв. ОСОБА_2 , по Полтавському шосе (більш точна адреса не зазначена) у м. Дніпро, керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ Е200», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив факт вчинення ним вказаного правопорушення. Зазначив, що в той день він дійсно перебував у салоні автомобіля «MERCEDES-BENZ Е200», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , але у якості пасажира. Автомобілем керував його батько ОСОБА_3 . Дійсно їх зупинили співробітники поліції, але претензії щодо стану сп`яніння чомусь висували лише йому.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Судом досліджено додані до протоколу про адміністративне правопорушення (який самим ОСОБА_2 не підписаний) докази:

?висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 927, відповідно до якого станом на 04 год. 00 хв. 26 лютого 2020 року у ОСОБА_2 встановлено наркотичне сп`яніння;

?диск з записом нагрудних відео реєстраторів співробітників патрульної поліції, на якому зафільмовано, як співробітники поліції разом з ОСОБА_2 перебували в службовому автомобілі. Такий відеозапис не містить будь-яких пояснень ОСОБА_2 або підтвердження останнім певних обставин.

Наведенні докази доводять, що 26 лютого 2020 року о 03 год. 00 хв. ОСОБА_2 перебував в стані наркотичного сп`яніння, однак жоден зібраний співробітниками поліції доказ не доводить, що ОСОБА_2 у зазначений чи наближений до нього час керував транспортним засобом.

З урахуванням послідовної позиції ОСОБА_2 , який в судовому засіданні категорично заперечував факт керування транспортним засобом, а також пояснень свідка ОСОБА_3 , який в суді зазначив, що автомобілем керував саме він, а син лише сидів поруч, зазначена обставина визнається судом недоведеною.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення не містить як підпису ОСОБА_2 і його пояснення, так і запису про відмову останнього від підписання протоколу та надання пояснень. З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення рапорту інспектора патрульної поліції Любченка В.С. вбачається, що ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області не прибув. Наведена обставина викликає у суду обґрунтовані сумніви, оскільки до матеріалів справи долучено заяву ОСОБА_2 , датовану 25 березня 2020 року (дата складання протоколу про адміністративне правопорушення), в якій він просить передати справу на розгляд до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у зв`язку з проживанням за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, ця ж сама адреса проживання ОСОБА_2 (яка не збігається з його зареєстрованим місцем проживання) зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення. Так само у протоколі зазначено місце його розгляду - Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Недоведеність факту керування особою транспортним засобом виключає обов`язкову складову об`єктивної сторони відповідного адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

18.05.2020