Номер провадження: 33/813/387/20
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Прібилов В. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Прібилов В.М.,

за участю: секретарів судового засідання - Стоянової Л.І., Альбрехта І.С.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

його представника - адвоката Лісовської М.М.

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лісовської М.М. на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) 20 грн.

Згідно постанови, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД №002047 від 21.09.2019 року встановлено, що 21.09.2019 року о 06 год. 30 хвилин в м. Одесі по вул. Преображенська, 9А, керував автомобілем «MERSEDESS E320» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову представник ОСОБА_1 - адвокат Лісовська М.М. подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить оскаржену постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року винесено без присутності ОСОБА_1 , копію постанови не було направлено на адресу особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, про дану постанову він дізнався випадково та отримав її фотокопію після ознайомлення адвоката з матеріалами справи.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає, що з висновком районного суду про винуватість у скоєному правопорушенні не погоджується, так як на вимогу ОСОБА_1 співробітник поліції не надав свідоцтво про державну реєстрацію спеціального технічного засобу, свідоцтво про його перевірку та не направляв до медичного закладу у встановленому порядку. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки спеціальний технічний засіб Drager «Alkotest 6810», який пропонувався інспектором поліції для визначення стану сп`яніння, відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України. При цьому представник вказала, що суд першої інстанції не допитав свідків в судовому засіданні та ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Лісовської М.М., вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, судовий розгляд було проведено за відсутності ОСОБА_1 .

На підтвердження доводів апелянта про те, що копію постанови суду першої інстанції йому не було направлено, то матеріали справи не містять відомостей щодо направлення копії постанови особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності. Міститься лише розписка представника ОСОБА_1 - адвоката Лісовської М.М. про ознайомлення з матеріалами справи лише 11.02.2020 року (а.с.23).

Апеляційна скарга представником ОСОБА_1 була подана 21.02.2020 року, тобто у строк, визначений положеннями КУпАП ( (а.с.26,34).

Зазначені обставини свідчать про існування підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду як пропущеного з поважних причин, незалежних від волі скаржника.

Разом з тим, апеляційний суд не в змозі погодитись із доводами апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка керувала транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. При цьому пояснив, що його зупинили працівники поліції у зазначений у протоколі час та почали вимагати, щоб він надав документи. Він надав їх для огляду, но передати відмовився. Працівники поліції почали його звинувачувати у тому, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки товариш, який перебував з ним, вказав, що спеціальний технічний засіб Drager «Alkotest 6810», який пропонувався інспектором поліції для визначення стану сп`яніння, може показати недостовірні дані.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Лісовська М.М. апеляційному суду пояснила, що судом першої інстанції зазначено, що відмова ОСОБА_1 підтверджується показами свідків, але не було досліджено, оскільки дані особи не знаходилися поруч при спілкуванні ОСОБА_1 з інспектором поліції. Зазначення у показах, що від ОСОБА_1 був чутний різкий запах алкоголю з порожнини рота не відповідає дійсності, тому що свідків поруч з апелянтом не було. Відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено такий відеозапис. Крім того, запис наданий не в повному обсязі, а уривками, які не виявляють повну картину обставин.

Для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи в судове засідання апеляційного суду неодноразово викликалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені у даному провадженні як свідки правопорушення, однак будучи належним чином сповіщені про розгляд справи, до суду не з`явилися, тому апеляційний суд позбавлений можливості отримати пояснення зазначених свідків та вважає за необхідне прийняти рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

При цьому апеляційним судом врахована позиція представника ОСОБА_1 - адвоката Лісовської М.М., яка погодилася на подальший розгляд справи без допиту вищевказаних свідків.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОД №002047 від 21.09.2019 року, згідно з яким ОСОБА_1 керуючи автомобілем порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, так як керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовилася у присутності двох свідків.

При цьому, з тексту зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився надати пояснення з приводу складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також відмовився підписати протокол, що на думку апеляційного суду вказує на відмову останнього від надання пояснень щодо складеного відносно нього протоколу.

Крім того, обставини того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, який мав місце 21.09.2019 року, на місці зупинки та в медичному закладі підтверджується відеозаписом, який міститься в матеріалах справи.

З зазначеного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager на місці зупинки транспортного засобу, а також та запропоновано пройти огляд в медичному закладі. Однак він відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку. Також ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та не заперечував факту перебування ним у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, апеляційний суд також враховує поведінку ОСОБА_1 , яка вказувала на небажання пройти медичний огляд та вказує на фактичну відмову від його проходження.

Всі інші доводи апеляційної скарги з приводу невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП також були досліджені в судовому засіданні районного суду, про що свідчить текст постанови суду, в якому детально дана оцінка їх необґрунтованості і апеляційний суд з висновками районного суду цілком погоджується.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, тобто відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому слід визнати, що висновок районного суду про визнання його винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, підтверджений наявними у матеріалах справи доказами.

Позиція представника ОСОБА_1 - адвоката Лісовської М.М., яку вона висловила в апеляційній скарзі щодо невизнання вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв`язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Лісовської М.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року - задовольнити та поновити строк на подання апеляційної скарги на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лісовської М.М. - залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.М. Прібилов