Справа № 594/1259/20
Провадження № 3/594/626/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Чир П.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Чортківського ВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч.1 ст. 130, Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №052014 від 07 вересня 2020 року, ОСОБА_1 07 вересня 2020 року о 03 год. 46 хв. в с. Шупарка по вул.Центральній керував транспортним засобом автомобілем марки «Volkswagen Passat» , державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння кольору обличчя, тремтіння рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатора алкотестер "Драгер 6810 " прилад ARAM 0601 відмовився в присутності двох свідків, а також проїхати в КНП «Борщівська районній лікарня», чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 повторно на розгляд протоколу не прибув.

Його захисник в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не порушував п.2.5 ПДР України, так як не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, а просив працівників почекати щоб він прийняв рішення, надавши йому можливість скористатися правовою допомогою. Працівник поліції сам зробив висновок про те, що він відмовляється від проходження огляду за допомогою технічного пристрою та відмовляється їхати в лікарню, хоча таких слів він не висловлював і це чітко вбачається із наданого поліцією відеозапису, де він просить почекати і не відмовляється пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 07.09.2020 він з друзями вживав багато спиртного і сильно спянів. Біля 3 год. ночі він йшов вулицею с. Шупарка Борщівського району, побачив працівників поліції, які розмовляли з ОСОБА_1 . Поліцейський сказав йому, щоб він затримався біля них. Він взагалі не пам`ятає з приводу чого велася розмова, те що він щось підписував та зміст пояснень. Він не чув і не може підтвердити , що в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_1 під час розгляду справи не здобуто, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно ч.ч.2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.3 вказаної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який було оглянуто під час розгляду справи. Однак, з наданого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не оголошено жодних ознак алкогольного сп`яніння, що суперечить наведеному у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, з вищезазначеного наданого відеозапису не встановлено, що поліцейські на місці зупинки пропонували ОСОБА_1 в присутності свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів та у медичному закладі, а останній відмовився пройти такий.

Тобто, на місці зупинки поліцейськими не було забезпечено необхідних умов для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч.2 ст.266 КУпАП.

Суд не бере до уваги наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , оскільки вони суперечать його особистим поясненням в судовому засіданні.

Згідно пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак, в порушення ч.1 ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Відповідно до вимог ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Встановлені під час розгляду справи обставини свідчать про порушення працівником поліції вимог ст.266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції.

Таким чином при складанні протоколу не був дотриманий встановлений законодавством порядок огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, зокрема йому не було надано можливості для проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу у присутності двох свідків.

Інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України(рішення від 09.06.2011 р.заява № 16347/02), Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013р.,заява № 36673/04, ), Карелін проти Росії(заява №926/08 рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд визнає порушенням ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод самостійну зміну судом фактичних обставин справи, викладених у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, посилаючись на необхідність дотримання принципу змагальності судового процесу та неможливість перебирання на себе судом функції обвинувачення, оскільки за суворістю заходу адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, Європейський суд прирівнює вказану категорію справ до кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин вважаю, що немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КК України.

Керуючись ст. 245, п.1 ст.247, ст.ст. 251-252, 266, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чир П. В.