Апеляційне провадженя № 33/824/1031/2020 Суддя-доповідач Гриненко О.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., розглянувши з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , подану ним апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 21 січня 2020 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 21 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, зі стягненням судового збору на користь держави. Згідно із постановою суду, 19.11.2019 року в м. Києві по вул. Заслонова, 16, державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Білан Ю.С. при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва за № 753/1856/19 від 05.04.2019 року було встановлено, що ОСОБА_1 ухилявся від сплати аліментів, в результаті чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, та станом на 13.11.2019 року становить 53629,11 грн.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 21 січня 2020 року, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи та вирішення її у точній відповідності із законом. Так, апелянт зазначає про те, що суддею місцевого суду при ухваленні оскаржуваної постанови було неправильно застосовано норми матеріального права та грубо порушено норми процесуального права, зокрема не були досліджені докази, клопотання про дослідження яких він заявляв. Крім того, на думку скаржника висновки суду викладені у постанові не відповідають фактичним обставинам справи.

Також апелянт вказує на те, що суддею місцевого суду при ухваленні оскаржуваної постанови залишено поза увагою той факт, що умисно від сплати аліментів на утримання своєї повнолітньої доньки він не ухилявся, а заборгованість по аліментам утворилася не з його вини, а в результаті невиплати заробітної плати установою в якій він працює. Зазначені обставини, на думку апелянта, свідчать про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.2-3) та довідці-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 з якої вбачається, що станом на 13 листопада 2019 року у ОСОБА_1 утворилася заборгованість по аліментам на утримання доньки ОСОБА_2 в розмірі 53629,11 грн.(а.с.4-5). Крім того, суддя місцевого суду на підтвердження вини ОСОБА_1 дослідив та обґрунтовано послався на копію виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м.Києва від 17 жовтня 2001 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2001 року і до зміни матеріального становища сторін (а.с.7-8). Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками судді місцевого суду, викладеними в оскаржуваній постанові, про те, що невиплата ОСОБА_1 заробітної плати по місцю роботи не звільняє його від сплати аліментів на утримання доньки, та не є підставою для звільнення від відповідальності, встановленої Кодексом України про адміністративні правопорушення, за несплату аліментів, а відтак доводи апеляційної скарги про неврахування вказаної обставини суддею місцевого суду при ухваленні оскаржуваної постанови не заслуговують на увагу.

Твердження апелянта про не дослідження суддею місцевого суду доказів, які просив дослідити ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки до матеріалів справи були долучені та досліджені всі документи які зазначені в його клопотанні (а.с.50-115).

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.183-1 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова Дарницького районного суду м.Києва від 21 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м.Києва від 21 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко