Справа № 219/7569/20
Провадження № 3/219/2808/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С., розглянувши матеріали адміністративних справ, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Сіверськ Артемівського (нині Бахмутського) району Донецької області, громадянку України, яке не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2020 року о 19 годині 20 хвилин у місті Сіверськ Бахмутського району Донецької області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч з вулиці Залізничної на вулицю К. Білостоцького, відволіклась від керування та виїхала на зустрічну смугу, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 , порушивши вимоги підпункту «б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

25 липня 2020 року у 19 годині 20 хвилин у місті Сіверськ Бахмутського району Донецької області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч з вулиці Залізничної на вулицю К. Білостоцького, скоїла дорожньо-транспортну пригоду (далі за текстом ДТП), після чого в порушення встановлених правил залишила місце скоєння ДТП, до якої причетна.

Таким чином, ОСОБА_1 , порушивши вимоги підпункту «2» пункту 2.10 Правил дорожнього руху України, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 повідомлялась про те, що розгляд адміністративних справ відбудеться о 09 годині 00 хвилин 10 серпня 2020 року, проте, враховуючи, що матеріали справи надійшли у провадження судді 13 серпня 2020 року, викликалась до судового засідання на 10 годину 30 хвилин 25 вересня 2020 року засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою, однак до судового засідання не з`явилась. З приводу цього суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, враховуючи ігнорування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, викликів до суду, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. В контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини,є джерелом права в Україні, «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника». Крім того, слід зазначити, що відомості про дату, час та місце розгляду кожної справи розміщуються на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області, тож ОСОБА_1 , будучи обізнаною про складання відносно неї протоколів про адміністративні правопорушення, в яких зазначено, що вони скеровуються до Артемівського міськрайонного суду Донецької області, мала змогу, навіть не отримуючи поштові відправлення, ознайомитись із датою розгляду справи на сайті суду. Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчать про недобросовісність наданих їй процесуальних прав у вирішенні даного адміністративного протоколу, оскільки ОСОБА_1 жодного разу не з`явилась до суду, станом розгляду справи не цікавилась та до Артемівського міськрайонного суду Донецької області не звертався.

При складанні протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 зазначила, що провину у скоєних правопорушеннях визнає, оскільки скоїла ДТП внаслідок власної неуважності.

Так, окрім особистого визнання, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень повністю підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096355 від 25 липня 2020 року та схемою ДТП доданою до нього, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096356 від 25 липня 2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд також звертає увагу на те, що протоколи про адміністративні правопорушення та схема дорожньо-транспортної пригоди були складені в присутності ОСОБА_1 , нею підписані, жодних зауважень на час їх складання та підписання остання не висувала, так само як і письмові пояснення, надані нею після дорожньо-транспортної пригоди на окремому аркуші, які вона власноручно підписала.

Відповідно до підпункту «б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п.п. «а» п. 2.10 Правил дорожнього руху України).

Діючи у відповідності до п.п. «б» п. 2.3 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_1 мала технічну можливість попередити дану дорожньо-транспортну пригоду.

Інших обставин, які мають суттєве значення для розгляду справи, судом не встановлено.

Таким чином суд вважає, що у справі досить доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП, для повного, усебічного і об`єктивного розгляду справи, які вказують про винність ОСОБА_1 .

Визнаючи ОСОБА_1 винною у скоєнні даних правопорушень, обираючи їй вид та міру адміністративного стягнення, суд враховує дані про її особу, ступінь громадської безпеки скоєного, наявність обставини, що пом`якшує вину, до якої відноситься щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, враховуючи її майновий стан, вважає, що з метою її виховання у дусі додержання законів України, а також попередження скоєння нею нових правопорушень, до ОСОБА_1 з урахуванням положень статті 36 КУпАП, відповідно до якої у разі, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, слід застосувати стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст.ст. 33, 36, 122-4, 124, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, та призначити їй стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. С.Конопленко