КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2567/2020 Головуючий в 1-й інстанції: Дідик М.В.
№ 752/5205/2020
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 21 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2020 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

04 червня 2020 року постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп. на користь держави.

Згідно з постановою ОСОБА_1 , 09 березня 2020 року, о 02 год 04 хв, керував автомобілем «Нісан» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Академіка Заболотного, 20 у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/ та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову.

Своє прохання обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції є немотивованим та необґрунтованим, та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Так, апелянт вказує, що не керував автомобілем «Нісан» д.н.з. НОМЕР_1 . В той час, коли до нього підійшли поліцейські, а саме близько 02 години 09.03.2020, вказаний транспортний засіб стояв припаркований з увімкненим світловим покажчиком аварійної зупинки.

Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як відповідальності підлягають водії транспортних засобів, які ним керували та відмовилися від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Такі дії поліцейських вважає неправомірними, такими що суперечать вимогам закону. Судом на вказані обставин не було звернуто належної уваги, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заслухавши його пояснення з проханням задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

За правилами п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 09 березня 2020 року, о 02 год 20 хв, керував автомобілем «Нісан» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Академіка Заболотного, 20 у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, такими як порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. В порушення п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, які підтвердили обставин такої відмови в своїх письмових поясненнях / а.с. 1,3/. Дані відеозапису також підтверджують вищенаведене.

Факт відмови пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 також не заперечувався під час апеляційного розгляду, а пояснювався тим, що він не керував транспортним засобом. Тому вважає вимогу поліцейських пройти огляд, незаконною.

При цьому доказів нібито незаконних дій поліцейських по відношенню до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення відмовився. Так само він не вказував ні у протоколі, ні на окремому аркуші про те, що не керував автомобілем. Будь-які докази цього апелянтом не надані й під час апеляційного розгляду. Крім того, вважаю за необхідне вказати про те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, апелянт не заперечував факту керування автомобілем. Вказував, що відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки не довіряє поліцейським та лікарям.

Тому суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З цих підстав вважаю, що постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2020 року, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_1 , доводи якої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук