Справа № 487/1715/20
Провадження № 3/487/874/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 року місто Миколаїв

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Темнікова А.О., за участю секретаря судового засідання Ігнатьєва А.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника адвоката Коренко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії; посвідка на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 від 12.10.2018 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів працює водієм таксі, за ч. 1 ст. 130КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Миколаєва з Управління патрульної поліції в Миколаївській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130КУпАП згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення БД №287483 від 18.03.2020 року.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 18.03.2020 року о 00 годині 30 хвилин у місті Миколаєві в Заводському районі по вулиці 1 Слобідська, в районі будинку 39, керував транспортним засобом «ЗАЗ 110558-44», державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: мляве реагування зіниць ока на світло, мляве мовлення, неприродна блідість шкіри обличчя. Водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в установленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що його автомобіль зупинили працівники поліції близько 21-22 години 17.03.12020 року, оскільки в нього не горіло ближнє світло. Після цього ОСОБА_3 запропонували пройти огляд, на що він погодися, але чекав, поки приїде людина, яка сяде за кермо належного йому транспортного засобу. На цю людину ОСОБА_1 очікував близько години, після чого працівники поліції оформили та видали на руки йому протокол. Протягом часу очікування патрульні декілька разів пропонували пройти огляд в медичному закладі, однак ОСОБА_1 не бажав залишати своє авто та п`яного друга на узбіччі дороги, але від проходження огляду не відмовлявся. Також ОСОБА_1 вказав, що події мали місце саме 17.03.2020 року, а не 18.03.2020 року як вказано у протоколі; транспортний засіб в нього не вилучався.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Згідно довідки Управління патрульної поліції у Миколаївській області від 18.03.2020 року, ОСОБА_1 17.09.2016 року отримав (має) посвідчення водія серії НОМЕР_4 .

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2012 року № 1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Незважаючи на не визнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю належних, допустимих та узгоджених між собою доказів, які були досліджені судом.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №287483 від 18.03.2020 року зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, у зв`язку із порушення ним п.2.5. Правил дорожнього руху. Факт достовірності викладених у протоколі відомостей та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку саме 18.03.2020 року о 00 годині 30 хвилин також підтверджено підписами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наявними в протоколі. Протокол підписано свідками без застережень.

У зв`язку із встановленням ознак наркотичного сп`яніння, працівником поліції УПП в Миколаївській області Ілляшенко В.А. 18.03.2020 року о 00 годині 30 хвилин було виписано направлення водію ОСОБА_6 на огляд до ОНД з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В направлені зафіксовано, що в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: мляве реагування зіниць ока на світло, мляве мовлення, неприродна блідість шкіри обличчя.

Згідно переглянутих у судовому засіданні відеозаписів правопорушення з нагрудного реєстратора, також підтверджено всі викладені в протоколі серії БД №287483 від 18.03.2020 року обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та зафіксовано факт відмови ОСОБА_6 від проходження огляду в медичному закладі в присутності двох свідків. З тайм-коду на відеозаписі вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції о 00 годині 19 хвилин 18.03.2020 року. Після виявлення ознак наркотичного сп`яніння поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. На першу пропозицію поліцейських пройти огляд ОСОБА_1 формально погодився, проте від дій щодо реального проходження освідування ухилився. З відеозаписів вбачається, що на всі подальші пропозиції працівників поліції щодо фактичного спрямування до медичного закладу для огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відповідав (мовою оригіналу): поеду чуть позже; сейчас не хочу; решим без Володарского по-человечески; поговорим без теста; я никуда не поеду, утром поеду; не хочу, не буду; жду звонка, мне позвонят я поеду; в данный момент я ни от чего не отказываюсь; я не понимаю о чем вы говорите; я буду ехать, ещё 15 минут. Зазначені дії ОСОБА_1 свідчать про фактичну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Протокол БД №287483 від 18.03.2020 року було складно о 01 годині 00 хвилин.

У судові засідання неодноразово викликались свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , однак до суду не з`явились, що з урахуванням наведених вище доказів, не впливає на повноту судового розгляду та не є перешкодою для розгляду справи.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 (далі - Пленум ВСУ №14 від 23.12.2005) передбачено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що правопорушник ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Надана ОСОБА_7 виписка №743 від 25.03.2020 року із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, видана Комунальним некомерційним підприємством «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради, згідно якої під час обстеження 18.03.2020 року о 14 годині 55 хвилин ОСОБА_1 був тверезий, зазначеного вище висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не спростовує. Враховуючи, що дане дослідження було проведено без дотримання встановленої законом процедури та після спливу 14 годин з моменту встановлення підстав для здійснення огляду водія, а також те, що в даному випадку склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворює саме відмова водія від проходження огляду ці документи не є належними та допустимими доказами у справі, в тому числі враховуючи те, що огляд, проведений з порушенням ст. 266 КУпАП вважається недійсним.

Щодо посилань захисника Коренко Т.В. на те, що ОСОБА_3 мала бути забезпечена можливість проти огляд на стан наркотичного сп`яніння саме на місце зупинки суд виходить з наступного.

Статтею 266 КУпАП дійсно передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 зазначеного Порядку також передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Проте, Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, яка визначає саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду, деталізує процедуру такого огляду у залежності від виду сп`яніння.

Так, розділ 2 зазначеної Інструкції визначає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

В той же час п.12 розділу 2 даної Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пункт 4 розділу 1 Інструкції визначає ознаки саме наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на відміну від п.3 розділу 1 Інструкції, який визначає ознаки алкогольного сп`яніння.

А відповідно до положень п.7 розділу 3 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, огляд такого водія поліцейським на стан сп`яніння на місці із використанням спеціальних технічних засобів не проводиться, а водій в обов`язковому порядку направляється до найближчого закладу охорони здоров`я для встановлення того, чи перебуває він в стані наркотичного сп`яніння та проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

За такого посилання сторони захисту на те, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, а якби йому на місці поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, то він би не заперечував і погодився пройти такий огляд, є неспроможними.

Твердження про не роз`яснення ОСОБА_3 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, спростовуються протоколом БД №287483 від 18.03.2020 року, підписаним ОСОБА_7 без застережень з цього приводу. Отже, працівники патрульної поліції зафіксували у встановленому законом порядку відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також роз`яснили його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та повідомили, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом суду за місцем проживання про що буде повідомлено повісткою завчасно.

Також у підписаному ОСОБА_7 протоколі БД №287483 від 18.03.2020 року наприкінці зазначено, що транспортний засіб залишено за місцем зупинки без порушення ПДР України.

Посилання на те, що вказані події мали місце 17.03.2020 року, а не 18.03.2020 року суд розцінює критично, оскілки вони спростовуться сукупністю наявних в матеріалах доказів. Сам ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що вказана подія мала місце один раз та на наступний день за аналогічних обставин його не зупиняли. Дата та час зупинки чітко зафіксовані у тайм-коді відеозапису, протоколі та направленні, у зв`язку з чим зазначення дати 17.03.2020 року в доданих до протоколах поясненнях ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а також тимчасовому дозволі на право керування транспортним засобом не свідчать про відсутність події правопорушення за участю ОСОБА_1 у час, дату та за обставин, що зазначені у протоколі.

Суттєвих порушень в оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , які б вказували на необхідність його повернення до Управління патрульної поліції Миколаївської області для дооформлення, про що було заявлено захисником правопорушника ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Згідно п. 28 Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005, судам необхідно враховувати, що КпАП України не передбачає накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією певної норми. Тому згідно зі ст. 33 цього Кодексу основні й додаткові стягнення слід застосовувати з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, у межах санкцій відповідних норм.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 34 КпАП України, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 35 КпАП України, не встановлено.

Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим із того моменту, коли він почав рухатись.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, беручи до уваги, що ОСОБА_1 є особою, яка вчинила правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, що створює потенційну загрозу для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, суд вважає що виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом в межах санкції даної статті, яке є необхідним і достатнім, та, згідно ст. 23 КпАП України, відповідає меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України, у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 23, 34, 35, 40-1, 130, 278, 280, 283, 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначити стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 (десять тисяч двісті)гривень в дохід держави (отримувач Миколаївське ГУК/Миколаївська обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача (ДКСУ): казначейство України (ЕАП), номер рахунку:UA0014001 код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок у дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача (ГУДКСУ) казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в Миколаївському апеляційному суді через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя А.О. Темнікова