П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.04.2020 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова- Кузь В. Я., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, працюючого адміністратором ПП "Реліквія", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст.122 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 06 березня 2020 року о 20 год. 25 хв. на перебуваючи на Луганській у м. Львові, керував автомобілем "Мерседес" д.н.з. НОМЕР_1 . Рухаючись автомобілем по вулиці Луганській в сторону вулиці Стрийської, перед зміною напрямку руху при перестроюванні в крайню праву смугу не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, здійснив маневр , чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля "Сузукі" д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутньому напрямку, в крайній правій смузі та водій якого був змушений різко змінити напрям руху керованого ним та загальмувати. Тобто водій ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР України.

Правопорушник ОСОБА_1 в судові засідання, які призначалися на 27 березня 2020 року 15 та 30 квівтня 2020 не прибув, подав клопотання про закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що він рухався в крайньому правому ряді на шляхопроводі вул Луганська- Стрийська (під мостом), коли водій т/з "Сузукі" порушуючи ПДР, рухаючись із другорядної дороги, не надав йому переваги у русі, і таким чином створив аварійну ситуацію.

Водночас, він з метою уникнення зіткнення змушений був різко зайняти ліву смугу руху, де продовживши рух та випередивши т/з "Сузукі" повернувся в крайню праву смугу, якою рухався попередньо, при цьому жодних порушень правил ПДР при випередженні, допущено не було.

Зазначає, що після цього водій ОСОБА_2 розпочав небезпечні маневрування, випередив т/з "Мерседес" з лівого боку, різко зупинився, а на дорогу з автомобіля вискочили дві невідомі особи чоловічої статі.

Внаслідок цього він змушений був загальмувати, щоб уникнути ДТП. Після цього невідомі особи підбігли до нього, почали погрожувати йому та завдавати тілесних ушкоджень, наявність яких підтверджується постановою про призначення судово-медичної експертизи від 13.03.2020 р. та висновком експерта ЛОБСМЕ №377 від 13.03.2020 року.

Відтак, просить закрити провадження у справі за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши наявні в матеріалах документи та докази, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.4 КУпАП.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 194336 від 06.03.2020 року, та доданими до нього матеріалами, зокрема диском із відеозаписом, що переглянутий судом і з якого вбачаєтьлся рух автомобілів, один з яких під керуванням адмінправопорушника.

Як вбачається із відеозапису, керований ОСОБА_1 автомобіль здійснив маневр, не надавши переваги автомобілю, що рухався праворуч від нього, пересік перед ним проїзну частину дороги, заставивши гальмувати.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Встановлено, що ОСОБА_1 рухався у лівій крайній частині смуги , здійснив маневр праворуч не переконавшись, що такі дії будуть безпечними, що й підтверджується відеофайлами із відеореєстратора машини потерпілого ОСОБА_2 , яким суд надає віри, оскільки викладені в протоколі фактичні обставини справи узгоджуються із змістом відеозапису та поясненнями , що долучені до матеріалів справи.

Відтак, відхиляються та не приймаються заперечення адмінправопорушника щодо відсутності події і складу у його діях інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки такі заперечення спростовуються зазначеними вище належними та допустимими доказами у справі.

Що стосується пояснень ОСОБА_1 в частині отримання ним тілесних ушкоджень, то такі до уваги не беруться, оскільки не повязані з рухом автомобілів, а крім того, правова оцінка їм буде надана в кримінальному провадженні, наявність якого підтверджує сам адмінправопорушник.

За даних обставин, вважаю, доведеним що внаслідок вказаних вище дій ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КпАП України, дії останньої правильно кваліфіковано, оскільки ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обставновки, а саме примусили водія т/з "Сузукі" різко змінити швидкість, вжити заходів для гальмування для забезпечення особистої безпеки та безпеки пасажирів, що перебували в його автомобілі.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання за інкриміноване адмінправопорушення, вважаю, що стягнення слід визначити з урахуванням особи винного, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 ( шість) місяців, що суд вважає достатнім для виховання адмінпорушника та запобігання порушення ним ПДР України в майбутньому.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст.4 ч.2 п.5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується в розмірі 0,2% розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 268, 283, 284 КпАП України-

П О СТ А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 ( шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ ЦПК України цей строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя В. Кузь