Борівський районний суд Харківської області

справа: № 614/380/20
провадження: 3/614/138/20
категорія:

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2020 суддя Борівського районного суду Харківської області Гуляєва Ганна Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській обл. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с-ща Синьогорський м АДРЕСА_1 Росія, не працює, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст.44-3 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

06.05.2020 від Балаклійського районного суду Харківської області до Борівського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 029219 від 01.04.2020 відносно ОСОБА_2 за ст. 44-3 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_2 01.04.2020 близько 12.00 год. здійснювала торгівлю живими курми на АДРЕСА_3 , чим порушила правила щодо карантину людей, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

ОСОБА_2 в суді вину не визнала та пояснила, що перебуває у тяжкому матеріальному становищі через хворобу, що підтверджується наданою нею копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, згідно якої, остання має діагноз бронхіальна астма. ОСОБА_2 придбала собі курей, проте через брак коштів на їх утримання, вимушена була їх продати, за що на неї і було складено адміністративний протокол.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245,280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Основною і обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного правопорушення та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду по суті справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Як зазначено в п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспоциції ст.44-3 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно- протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Судом встановлено, що 01.04.2020 відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №029219 від 01.04.2020 за ст.44-3 КУпАП за те, що ОСОБА_2 01.04.2020 близько 12.00 год. здійснювала торгівлю живими курми на АДРЕСА_3 , чим порушила правила щодо карантину людей, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Норма статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

У протоколі про адміністративне правопорушення, що надійшов до суду, не викладено суть правопорушення у відповідності до диспозиції ст.44-3 КУпАП, яка чітко визначає, що повинно бути встановлено порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Тобто, норми статті 44-3 КУпАП відсилають до інших законодавчих чи нормативних актів, або ж рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Відповідно, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено, які конкретно правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, в даному випадку повинні були бути застосовані (з викладенням їх змісту), і які положення таких правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, були порушені.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено лише посилання на Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб», проте не зазначено які саме норми вказаного Закону було порушено ОСОБА_2 .

За таких обставин зміст протоколу не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, при цьому суд не вправі виходити за межі своєї компетенції щодо зміни змісту протоколу стосовно фактичних обставин справи та конкретних дій, які були вчинені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2 та доданих до нього матеріалів не зрозуміло, які саме правила були порушені.

Ст. 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З протоколу про адміністративне правопорушення серіїх АПР18 № 029219 вбачається, що ОСОБА_2 в поясненнях до протоколу зазначила, що з протоколом згодна і засвідчила вказаний факт власноручним підписом.

Проте, з правової позиції Верховного Суду від 22.07.2019 по справі № 757/2757/16-а вбачається, що підпис особи в протоколі та, навіть, сплата особою штрафу не свідчить про згоду особи з тим, що вона вчинила адміністративне правопорушення.

Крім того, актуальна практика Європейського Суду з прав людини та Верховного Суду спирається на такі загально-правові категорії як "непорушність прав", "якість та точність закону", "стабільність та остаточність судових рішень", "законні очікування" тощо. Названі поняття можна узагальнити принципом правової (юридичної) визначеності, який відіграє надважливе значення у формуванні та функціонуванні системи права демократичної держави. Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.44-3 КУпАП, а тому, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.247,283,284,294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с-ща Синьогорський м АДРЕСА_4 Біла АДРЕСА_1 Росія, не працює, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 - закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Борівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Борівського

районного суду: Гуляєва Г. М.