Дата документу Справа № 323/125/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________________________________________
Провадження № 33/807/301/20 Головуючий в 1 інст. Мінаєв М.М.
Єдиний унікальний № 323/125/20 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Сахно О.В., розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 квітня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 квітня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою судді, 17.01.2020 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії ОБ № 062881 від 15.01.2020 р. щодо громадянина ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаним протоколом встановлено, що 06.01.2020 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 був виявлений на 521-му кілометрі автодороги Запоріжжя-Маріуполь як такий, що керував автомобілем ВАЗ-2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він не погоджується з постановою судді та вважає її незаконною та необґрунтованою. Апелянт вказує, що оригінал протоколу містить дописки та відрізняється від копії. Крім того, зазначені в протоколі акт/висновок/Оріхівської ЦРЛ №3 в матеріалах справи відсутні. Також в протоколі не зазначено жодної ознаки сп`яніння та не додано жодного фото або відеозапису керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Відсутні і пояснення до протоколу ОСОБА_1 , посилання на які є в протоколі. В той же час зазначає, що в порушення ч.2 ст.254 КУпАП протокол складено через 9 днів після виявлення правопорушення та встановлення особи, яка вчинила правопорушення. Враховуючи наявні численні порушення при складанні протоколу слід вважати його недопустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Також вказує, що, час проведення огляду, зазначений у Висновку від 06.01.2020 не відповідає часу, вказаному у протоколі від 15.01.2020, а тому висновок складено з порушенням Інструкції. Крім того, на висновку відсутній підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду. В матеріалах справи відсутнє направлення на огляд. Суд першої інстанції проігнорував клопотання захисника про відкладення судового засідання. Вважає, що суд першої інстанції не сприяв з`ясуванню усіх обставин справи про адміністративне правопорушення, від яких залежить її правильне вирішення та не вжив усіх заходів, щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її у точній відповідності із законом.

На підставі викладеного просять скасувати постанову суду від 06.04.2020 та закрити провадження у справі за відсутністю в складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника-адвоката, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Суддя місцевого суд в порушення вимог ст.283 КУпАП в постанові не зазначив опис обставин, установлених під час розгляду справи, лише констатував зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суддею суду першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

В постанові судді місцевого суду зазначено, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у формі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, Висновком №3 від 06.01.2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним лікарем Оріхівської БЛІЛ Рубан Ю.О. , відповідно до якого рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 станом на момент перевірки (о 05 год. 15 хв. 06.01.2020) становив 1,23‰.

Вказані висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вони спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, та є передчасними.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 062881 від 15.01.2020, 06.01.2020 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 був виявлений на 521-му кілометрі автодороги Запоріжжя-Маріуполь як такий, що керував автомобілем ВАЗ-2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

В той же час, суд першої інстанції під час розгляду справи встановив, що в протоколі допущено описку в зазначені точного часу вчинення адміністративного правопорушення, враховуючи матеріали справи встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 06.01.2020 о 04-00 год. Вказаний факт дійсно підтверджується матеріалами справи, а також поясненнями самого ОСОБА_1 .

Натомість апелянт зазначає, що огляд на виявлення стану сп`яніння проведено з порушенням, оскільки до того як у нього відібрали зразки крові о 05-15 год. для встановлення стану сп`яніння, йому на місці події надано першу медичну допомогу в кареті швидкої допомоги та введено ін`єкції для знеболювання.

Відповідно до п.8 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Таким чином, хоча медичний огляд ОСОБА_1 і проведено у відповідності до вказаної Інструкції, однак такий результат огляду не можна визнати достовірним, оскільки після дорожньо-транспортної події, в результаті якої ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження йому було введено знеболюючі, які могли вплинути на результат дослідження на стан сп`яніння.

Також заслуговують на увагу доводи апелянта щодо порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього. Так, протокол серії ОБ №062863 складено 15.01.2020, в якому зазначено, що 06.01.2020 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 був виявлений на 521-му кілометрі автодороги Запоріжжя-Маріуполь як такий, що керував автомобілем ВАЗ-2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стосовно ОСОБА_1 , складено лікарем Оріхівської БЛІЛ Рубан Ю.О. , о 05 год. 15 хв. 06.01.2020, що підтверджується Висновком №3 від 06.01.2020.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що протокол серії ОБ №062863 від 15.01.2020 складено з порушенням ч.2 ст.254 КУпАП.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення - процесуальний документ, який є підставою для розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення. Протокол є підставою для складання постанови. При оскарженні постанови протокол необхідний для того, щоб відновити обставини вчиненого правопорушення, цей документ є одним з найважливіших доказів по справі.

Суддя місцевого суду не звернув уваги на вказані порушення, не дав відповідної оцінки матеріалам справи та прийшов передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддею вимоги зазначеної правової норми про всебічність, повноту та об`єктивність дослідження всіх обставин справи у їх сукупності не дотримані.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Окрім того, суддя першої інстанції під час розгляду адміністративної справи не встановив фактичних обставин, що утворюють склад адміністративного правопорушення та не виклав їх в мотивувальній частині постанови як формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Текст постанови суду містить лише посилання на протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак під час розгляду вказаного протоколу суд першої інстанції не звернув уваги на недоліки протоколу і доданих до нього матеріалів про які наголошував ОСОБА_1 та його захисник.

В силу ч.2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Доводи апеляційної скарги з приводу безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованими, і такими, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої не надав належної та об`єктивної оцінки.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин справи, є законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскарженої постанови у зв`язку з недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас