ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/463/20 Справа № 705/2463/20 Головуючий по першій інстанції Білик О.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 399393 від 22.06.2020, ОСОБА_1 22.06.2020 року о 20 год. 30 хв. в с.Полянецьке, вул.Дружби, 2, керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився з застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9.а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2020 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить, 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2020 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення та скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

В апеляційній скарзі посилається на те, що прийняте рішення суду є упередженим та необ`єктивним, так-як судом не взято до уваги фактичних обставин справи та свідчення свідків, які були понятими при здійсненні працівниками правоохоронних органів заходів по освідуванню його на предмет сп`яніння.

Зазначає, що він не погодився з результатом огляду на стан сп`яніння. Свідки, які записані в протоколі про адміністративне правопорушення, при його складанні присутніми не були, тоді як суд першої інстанції відмовив у їх виклику. Який також відмовив у виклику працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення.

Вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений за допомогою приладу «Драгер Аlcotest 6810», результати якого не можуть бути визнанні допустимим доказом, так-як він не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та є несертифікованим приладом, що відповідно до вимог Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1413/27858 та положень ч.2 ст.266 КУпАП унеможливлювало використання цього приладу працівниками поліції.

Звертає увагу, що при винесені оскаржуваної постанови місцевим судом не враховано дані, які характеризують особу, матеріальних стан ті інші обставини, які слід врахувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Одночасно апелянт зазначає, що стаття 130 КУпАП на даний час не передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а тому адміністративна справа підлягає закриттю, враховуючи ч.1 ст.5 КК України, Правові висновки щодо застосування статей 4, 5 КК України, які містяться у Постановах ВСУ від 14.11.2013 щодо ОСОБА_2 та від 21.11.2013 щодо ОСОБА_3 , ст.458 КПК України.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги з зазначених в ній підстав та скасування оскаржуваної постанови, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 399393 від 22.06.2020, про те, що ОСОБА_1 22.06.2020 року о 20 год. 30 хв. в с.Полянецьке, вул.Дружби, 2, керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився з застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9.а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- роздруківки з приладу «Драгер» від 22.06.2020, згідно якої результат тесту: 0,48 ‰;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме, запах алкоголю з порожнини рота та який проведено за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 № 3616, в присутності двох свідків, результат огляду на стан сп`яніння - позитивний 0,48 ‰;

- пояснень від 22.06.2020, отриманих від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно яких, гр. ОСОБА_1 пройшов у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, результат тесту - 0,48 ‰.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Не підлягають до задоволення доводи апелянта про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений за допомогою приладу «Драгер Аlcotest 6810», результати якого не можуть бути визнанні допустимим доказом, так-як він не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та є несертифікованим приладом, що відповідно до вимог Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1413/27858 та положень ч.2 ст.266 КУпАП унеможливлювало використання цього приладу працівниками поліції, оскільки апелянтом на підтвердження даних доводів не надано будь-яких належних та допустимих доказів.

Неприйнятними є доводи апелянта про те, що свідки, які записані в протоколі про адміністративне правопорушення, при його складанні присутніми не були, тоді як суд першої інстанції відмовив у їх виклику, оскільки відповідно до вимог ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Тобто згідно даної норми, виклик свідків є правом суду, а не його обов`язком, тоді як із наявних у матеріалах справи пояснень свідків вбачається, що вони містять всю необхідну для суду інформацію, яка підлягала встановленню по даній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також посилається на те, що стаття 130 КУпАП на даний час не передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а тому адміністративна справа підлягає закриттю, враховуючи ч.1 ст.5 КК України, Правові висновки щодо застосування статей 4, 5 КК України, які містяться у Постановах ВСУ від 14.11.2013 щодо ОСОБА_2 та від 21.11.2013 щодо ОСОБА_3 , ст.458 КПК України.

В свою чергу вважаю за необхідне зазначити, що до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, та відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння, виключено з ч.1 ст.130 КУпАП та закріплено у ст.286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст.130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст.286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак відбулася декриміналізація цих дій.

Однак, відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої ст.58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність. В цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до ст.130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі ст.130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

За таких обставин доводи апелянта є неспроможними, та не підлягають до задоволення.

Дослідивши вказані докази та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, та достовірності, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів, а тому його доводи з приводу того, що при винесені оскаржуваної постанови місцевим судом не враховано дані, які характеризують особу, матеріальних стан ті інші обставини, які слід врахувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП не підлягають до задоволення.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2020 щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення та скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба