Справа № 610/771/20
№ 3/610/308/2020
ПОСТАНОВА
14.05.2020 року Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Храмцов ОСОБА_1 , розглянувши матеріал, що надійшов з Балаклійського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , іпн невідомий,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 390568 від 30.03.2020 року, водій ОСОБА_2 , 30.03.2020 о 00 год. 50 хв. в смт Андріївка Балаклійського району Харківської області, по вул. Першотравнева керував транспортним засобом Ford Scorpio, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. В присутності двох свідків ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину не визнав, та пояснив, що алкогольні напої він у той день не вживав, був тверезий. Просив закрити провадження у справі.
Вислухавши пояснення особи відносно якої складався адмінматеріал, перевіривши матеріали справи, вважаю необхідним провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.
Так, згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, та кореспондується в даному конкретному випадку з вимогами п. 2.5 ПДР України (в редакції постанови КМУ № 161 від 22.03.2017), згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Згідно встановленої вказаним законодавством України процедури, огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків.
При цьому, слід зазначити, що згідно Розділу 9 Інструкції, огляд водія на стан сп`яніння проводиться виключно у разі, якщо у поліцейського є достатні, об`єктивні та обґрунтовані підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у відповідності з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, а сама вимога поліцейських у будь-якому разі має бути законною і вмотивованою, тобто мати певні підстави неспростовного характеру, які б вказували на перебування особи в певному стані сп`яніння поза розумним сумнівом, а не бути надуманою, вигаданою чи перебільшеною.
З огляду на викладене, процедурі огляду на стан сп`яніння має передувати конкретна підстава, що дає право поліцейському як представнику органу державної влади вимагати від водія вчинення певних дій, передбачених законодавством України про адміністративні правопорушення, в даному випадку п.2.5 ПДР.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №390568 від 30.03.2020р. ОСОБА_2 мав таку ознаку сп`яніння як «запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння, тремтіння пальців рук та відмовився від огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.
Однак до матеріалів справи не додано жодного підтвердження наявності таких ознак у водія, яким чином поліцейські встановили та зафіксували такі ознаки. Відсутній сертифікат алкотеста, який працівники поліції пропонували продути ОСОБА_2 .
Згідно з інформації т.в.о. начальника Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області № 6883/49-68/02-2020 від 07.05.20 відеозапис адміністративного правопорушення, яке скоїв ОСОБА_2 не зберігся у зв`язку з тим, що відеозапис було перезаписано.
Згідно з ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Зокрема у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 247, 280, 284Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя