ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/270/20
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 20.11.2019 року о 00.05 за адресою: м. Харків, вул. Теплична, 1 ОСОБА_1 керував автомобілем «Рено Логан» державний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: підвищена жвавість, порушення мови, поведінка, що тне відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КЗОЗ «ХОНД» ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що йому була відома лише резолютивна частина оскаржуваної постанови, а її повний текст було отримано лише 21.01.2020 року ( а.с. 51).

В апеляційній скарзі її автор вказує, що не заперечує факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, але за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння протокол відносно нього не складався.

Вважає, що суд першої інстанції допустив суперечливих висновків де вказав, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 та 2.9 «А» Правил дорожнього руху України.

Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, в якому зазначено час правопорушення 00:00 20.11.2019 року, а протокол про адміністративне правопорушення складено о 01:00.

Посилається на письмові пояснення свідків, які зазначили, що ОСОБА_1 відмовився о 00:30 від проходження огляду на стан сп`яніння. Вважає, що складене працівниками поліції направлення на огляд в закладі охорони здоров`я суперечить протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у направленні зазначено, що його доставили у медичний заклад, а протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що відмовився від огляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого пропуску є поважними, та відмовити в задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного .

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним суд вважає, що судом першої інстанції було дотримано вимоги вказаних правових норм.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством ( ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до частини положень ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні вимог апелянта апеляційний виходить з того, що в судовому засіданні ОСОБА_1 не спростовував, що дійсно відмовився від огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, мотивуючи цю відмову тим, що він не перебував у такому стані.

Відповідно змісту оглянутого у судовому засіданні відеозапису, долученого до матеріалів справи встановлено, що працівники поліції встановили факт причетності водія ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди, а саме наїзд на загорожу, та при спілкуванні з ним встановили у нього ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння, та в присутності свідків запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, результат якого встановив, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Після чого, йому повторно запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, від чого він відмовився.

Ознаками наркотичного сп`яніння відповідно до п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 є: порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці.

Частинами 2 та 3 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги посилання на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №368225 від 20.11.2019 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки таких порушень апеляційним судом встановлено не було.

Твердження, що в направлені до медичного закладу зазначено, що ОСОБА_1 був доставлений, що на думку апелянта суперечить змісту протоколу про адміністративне правопорушення апеляційний суд оцінює критично, оскільки як вбачається з аркуша справи 3, інспектор поліції Зотіков Д.В. склав направлення ОСОБА_1 до КНП ХОР ОНД, відповідно до цього направлення вбачається, що медичного огляду ОСОБА_1 проведено не було, оскільки в графі «результати огляду» відсутня інформація щодо цього (а.с. 3).

Також безпідставними є посилання ОСОБА_1 на письмові пояснення свідків, в яких нібито вказано, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такі доводи спростовуються змістом пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння (а.с.4,5).

Що стосується посилань апелянта на суперечливі висновки суду першої інстанції та встановлення порушення ним п. п. 2.5 та 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки судом першої інстанції в оскаржуваній постанові було встановлено, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було вірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції надав повну та належну оцінку, та прийняв законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року у відношенні ОСОБА_1 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити - без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 13.01.2020 року у відношенні ОСОБА_1 залишити - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова набрала законної сили 12.05.2020 року.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик