КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2791/2020 Суддя І інстанції - Котлярова І.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника Гончаренка М.Д., розглянувши апеляційну скаргу захисника Гончаренка М.Д. на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 29 травня 2020 року про визнання винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 29 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно з постановою судді, 24.03.2020 року, близько 21 год. 50 хв. ОСОБА_1 , у м. Вишгороді, на алеї Поташкіна, керувала транспортним засобом марки «Audi A1», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода), від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась, в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Гончаренко М.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 29 травня2020 року.

При цьому апелянт посилається на те, що працівниками поліції було порушена процедура, передбачена ст. 266 КУпАП, в частині, коли огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Тобто спочатку представники поліції повинні були запросити двох свідків та надати прилад для перевірки стану алкогольного сп`яніння, а лише потім, у разі незгоди водія, пропонувати проїхати до медичного закладу.

Окрім того, суд не взяв до уваги той факт, що ОСОБА_1 не відмовлялась проїхати до медичного закладу, а лише наголошувала, що вона поїде після того, як поспілкується з адвокатом, що не суперечить чинному закону, а навпаки то є її правом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Гончаренка М.Д. та ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Вишгородського районного суду Київської області від 29 травня 2020 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які зазначили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовилась від проходженням медичного оглядну на стан алкогольного сп`яніння, розпискою ОСОБА_4 , який забрав транспортний засіб та зобов`язався не допускати до керма ОСОБА_1 до повного її витверезіння, направленням на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння та актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, у яких зазначено про відмову ОСОБА_1 від проведення огляду, відеозаписами з місця події.

Доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП є безпідставними, оскільки з матеріалів справи убачається, що працівники поліції у присутності двох свідків запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічних засобів чи у закладі охорони здоров`я, проте на неодноразові пропозиції працівників поліції водій відмовилась від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 була відсторонена від керування транспортним засобом та автомобіль який був переданий під розписку ОСОБА_4 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не відмовлялась проїхати до медичного закладу, а лише наголошувала, що вона поїде після того, як поспілкується з адвокатом, спростовуються відеозаписами з місця події, з яких убачається, що ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції працівників поліції водій відмовилась від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння,у тому числі, у закладі охорони здоров`я, а потім взагалі відмовилася від спілкування з працівниками поліції, посилаючись на те, що не буде говорити без її адвоката.

Разом з тим матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 мала перешкоди в спілкуванні з адвокатом чи мала намір викликати адвоката на місце зупинки транспортного засобу.

Суддя апеляційного суду звертає увагу на те, що чинним процесуальним законом не передбачена обов`язкова участь адвоката (захисника) у процесі проведення медичного огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, відтак доводи захисника про те, що суддя районного суду мав врахувати право ОСОБА_1 на спілкування з адвокатом є неспроможними.

Водій ОСОБА_1 , як учасник дорожнього руху, в силу вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху України зобов`язана знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, у тому числі, й вимоги п. 2.5 ПДР України, згідно з яким водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій ОСОБА_1 не виконала вимог п. 2.5 ПДР України, тому суддя районного суду обґрунтовано притягнув її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 29 травня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Гончаренка М.Д. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська