Справа №295/5561/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу Каланчацького ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, тимчасово не працюючу, зареєстровану за адресою АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою АДРЕСА_2 , і.к. НОМЕР_1 , -

ВСТАНОВИВ :

13.04.2020 о 14:00 год в Каланчацькій районній лікарні, визначеній місцем обсервації, громадянка ОСОБА_1 , яка перетнула межу АР Крим, відмовилася від обов`язкової обсервації та покинула місце перебування, чим порушила постанову КМУ від 29.03.2020 №241.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Судова повістка направлена на адресу останньої відповідно до розписки, повернулася з відміткою «про вручення адресу особисто». Однак незважаючи на викладене, у судове засідання не з`явилася, будь-яких заяв та клопотань не подавала, до суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності не зверталася.

Стаття 268 КУпАП передбачає, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Стаття 44-3 КУпАП, по якій ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, в даному переліку відсутня.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадження у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 у судові засідання неповажними і розцінює її неявку як затягування строків розгляду справи, у зв`язку з цим суд розглядає справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стаття 44-3 КУпАП не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства. Отже, диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, його статті, частини, пункти, вимоги яких порушені, є обов`язковою.

Зокрема, таким актом є постанова КМУ № 241 від 29.03.2020 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (зі змінами та доповненнями), яка передбачає що на всій території України діє карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року.

Вказаною постановою заборонено: з 06 квітня 2020 року самовільно залишати місця обсервації (ізоляції).

Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Стаття 20 вказаного Закону містить вимоги про те, що особи, які хворіють на інфекційні хвороби чи є бактеріоносіями, зобов`язані: вживати рекомендованих медичними працівниками заходів для запобігання поширенню інфекційних хвороб; виконувати вимоги та рекомендації медичних працівників щодо порядку та умов лікування, додержуватися режиму роботи закладів охорони здоров`я та наукових установ, у яких вони лікуються; проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження.

Постановою Головного державного санітарного лікаря України МОЗ №2 від 21 березня 2020 року "Про запобігання подальшого занесення на територію України випадків коронавірусної хвороби COVID-19" передбачено впровадження використання форми інформованої згоди особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення Серія АПР18 № 719253 від 13.04.2020 року в якому зазначено про обставини за яких ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ст.44-3 КУпАП за підписом останньої; поясненнями ОСОБА_1 , в яких вона підтвердила факт перетину адміністративного кордону АР Крим, після чого знаходилася один день на обсервації, але за власним бажанням відмовилася від подальшого проходження обсервації протягом 14 днів, посилаючись на не належні умови утримання.

Своїми діями, що виразилися у порушенні правил щодо карантину людей ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-4 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особливу суспільну небезпеку, пов`язану з розповсюдженням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, особу яка притягується до адміністративної відповідальності та її відношення до вчиненого, яке полягає у безвідповідальному відношенні до правил карантину, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.24, ст.40-1 , ст.44-3, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 420, 40 (чотириста двадцять сорок) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя: С.М. Костенко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.