ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/472/20 Справа № 202/600/20 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - адвоката Бартош-Стрєльникова А.В. на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 07 січня 2020 року о 02 годині 43 хвилини по пр. Слобожанському,26-А в м. Дніпрі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Leaf, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер та результат огляду склав 1,03 % проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 адвокат Бартош-Стрєльников А.В. подав апеляційну скаргу, в який просить поновити строк для її оскарження, оскільки справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 і його захисника, та копію постанови він отримав лише 20 березня 2020 року, також просить скасувати постанову, та закрити провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що 07 січня 2020 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, та на пропозицію працівника поліції, він добровільно погодився на місці пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», але після неодноразових спроб алкотестер «Драгер» показував відсутність ознак сп`яніння, що було зафіксовано на відео з боді камери інспектора поліції, однак, інспектор наказував повторно продути у прилад Драгер, в результаті чого, на четверту спробу прилад «Драгер» показав результат 1,03% проміле, та з невідомих причин, відео з боді камери інспектора зупиняється та більше нічого не фіксує, але ОСОБА_1 виразив із ним незгоду та повідомив працівників поліції, що бажає пройти обстеження на алкогольне сп`яніння в найближчому медичному закладі, на що отримав відмову.

Посилається на те, що свідків працівники поліції відпустили відразу після проходження тесту, відео зупиняється також після проходження тесту, навіть без відображення складення протоколу, та жодні факти більше з дивних причин боді камера не фіксує.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та результат тестування приладу «Drager Alcotest» не можуть бути визнані достатніми і допустимими доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, а також не можуть бути визнані доказами в справі про адміністративне правопорушення наявні в матеріалах справи пояснення свідків, оскільки вони викладені на спеціальних бланках, які містять однотипну інформацію, та в судове засідання не викликались для надання пояснень по вказаній справі.

Зазначає, що ОСОБА_1 пропустив 2-х годинний період на огляд із поважних причин, які не залежали від його волі, так як його, з невідомих причин, утримували співробітники патрульної поліції на місці.

Вказує на те, що відсутність повного відеозапису з нагрудних відеокамер свідчить на приховування працівниками поліції дійсних обставин справи, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Також суд першої інстанції зазначив у постанові, що при розгляді справи у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 результати тесту не оспорював, але судом не наведено, з яких підстав ця обставина була встановлена.

Крім того, поза увагою суду залишилось те, що тест на алкоголь проведений приладом «Драгер Alcotest», результати якого є недопустимим доказом, тому що останнє калібрування він пройшов з пропуском встановленого строку вдвічі, оскільки строк дії свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 газоаналізатора «Alcotest 6810», виробництва Drager Safety&Co. KGaA (Germany), за допомогою якого було проведено огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , згідно із наказом Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2010 року за № 95, закінчився 10 лютого 2015 року.

Більш того, станом на сьогодні відсутній перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Держспоживстандартом, також Мінекономрозвитку не затверджувало такого переліку.

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

Також від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - адвоката Бартош-Стрєльникова А.В. до суду апеляційної інстанції надійшла заява про те, що всі факти та доводи, викладені в апеляційній скарзі, він підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, а також просить розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Вимоги апеляційної скарги захисника щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, оскільки копію постанови захисник отримав лише 20 березня 2020 року, а апеляційну скаргу подав 30 березня 2020 року, дотримавшись 10-тиденного строку її оскарження.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 152098 від 07 січня 2020 року, де наведені обставини встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу Драгер, який підписаний як самим ОСОБА_1 , так і двома свідками, відповідно до якого результат тесту на стан сп`яніння становить 1,03 % проміле, роздруківкою тесту на стан сп`яніння з аналогічним показником, з результатом якого погодився ОСОБА_1 - поставивши свій підпис, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , відповідно до яких водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, та результат тесту склав 1,03 % проміле, та іншими матеріалами справи, внаслідок чого суд дійшов вмотивованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстави ставити під сумнів зазначені докази відсутні, оскільки в апеляційній скарзі захисника відсутні доводи, які б спростовували докази на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 , пройшовши тест на встановлення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер Alcotest 6820 ARHK-0530 (а. с. 4), своїм підписом підтвердив його результат та будь-яких заперечень з цього приводу він не надавав.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості посилання на письмові пояснення свідків, які заповнені поліцейськими, не свідчать про їх недостовірність, оскільки в письмових поясненнях зазначено, що пояснення записано вірно та ними прочитано, що засвідчили свідки своїми підписами (а. с. 2).

Посилання захисникана незаконність застосування приладу «Драгер Alcotest6820» необґрунтоване, оскільки при оформленні поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху патрульна поліція керується Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законами України «Про дорожній рух» та «Про Національну поліцію», затвердженою наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, іншими нормативно- правовими актами.

Відповідно до Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, поліцейський, за наявності підстав, встановлених законодавством, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які надаються на вимогу особи, яка підлягає допиту.

Будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 , під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, предявляв таку вимогу, матеріали провадження не містять.

Згідно із ч. 2 ст. 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» сертифікат затвердження типу засобу вимірювальної техніки є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено, а відповідно до ст. 17 цього Закону законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Відповідно до матеріалів провадження у чеку із результатом тестування на алкоголь є посилання на останнє калібрування 24 жовтня 2019 року (а. с. 4).

Посилання в апеляційній скарзі на недоліки відеозапису події не приймаються до уваги, оскільки обставини події підтверджуються матеріалами провадження, також судом апеляційної інстанції витребувався носій відеозапису з нагрудної камери поліцейського вищевказаної події, яка відбулась 07 січня 2020 року за участю ОСОБА_1 , однак Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамент патрульної поліції повідомило про неможливість надання вказаного відеозапису, оскільки термін його зберігання лише 30 діб, який станом на розгляд вищевказаної апеляційної скарги вже сплив.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 пропустив 2-х годинний період для огляду в медичному закладі з поважних причин не заслуговує на увагу, оскільки будь-яких підтверджень з цього приводу ОСОБА_1 до суду не надавав, подія мала місце о 02 годині 43 хвилини, а протокол складено о 03 годині 10 хвилин, що не свідчить про пропуск строку огляду.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів не убачається, тому вказані доказі є належними та допустимими.

В матеріалах справи наявні повноваження щодо участі захисника в суді першої інстанції, підтвердження тому, що суд не вислухав захисника в ході судового розгляду - не надані, оскільки звукозапис судового засідання не проводився.

Беручи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не можна визнати обґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - адвокату Бартош-Стрєльникову А.В. строк для подання апеляційної скаргина постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - адвоката Бартош-Стрєльникова А.В. на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2020 року залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко