КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1347/2020 Головуючий в 1-й інстанції: Жук М.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 21 травня 2020 року апеляційну скаргу захисника Чубко Ю.М. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ння, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

03 лютого 2020 року постановою судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/ та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп. на користь держави.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 22.12.2019 року, приблизно о 03 год. 00 хв. у м. Києві по пр-ту Героїв Сталінграда, 14-Ж, керував автомобілем Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/ та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Чубко Ю.М. просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог як матеріального, так і процесуального законодавства, судом не вжито заходів для повного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно притягнув ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки останній не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, захисник вказує, що ОСОБА_1 спочатку попросив поліцейських надати йому сертифікат відповідності та повірки спеціального технічного засобу, за допомогою якого йому пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Натомість йому було надано відповідні документи на інших прилад. Маючи сумнів у достовірності результатів такого огляду, від його проходження відмовився. Натомість йому не було запропоновано пройти такий огляд у відповідному медичному закладі та поліцейськими не здійснено будь-яких заходів для доставки ОСОБА_1 до лікувального закладу.

Таким чином апелянт вважає, що поліцейськими було грубо порушено вимоги п. 7 Розділу І, п. 8,9,12 розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 /далі - Інструкція/, та відповідно порядок направлення на огляд, вказаний в ст. 266 КУпАП.

Крім того, дані відеозапису з боді-камери суперечить даним протоколу про адміністративне правопорушення в частині різниці між часом фактичної відмови від огляду на стан сп`яніння та вказаним у протоколі.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Чубко Ю.М., заслухавши її пояснення та пояснення ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Відповідно до даних матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису з боді-камери, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 За правилами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно керував транспортним засобом, коли його зупинили поліцейські. Під час спілкування з ними, у останніх виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся. Вважає, що поліцейські пропонували пройти огляд лише за допомогою приладу Драгер, але ними не було надано сертифікатів. Пройти огляд у медичному закладі йому не пропонували.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 22.12.2019 року, приблизно о 03 год. 00 хв. у м. Києві по пр-ту Героїв Сталінграда, 14-Ж, керував автомобілем Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, порушивши п. 2.5 ПДР України.

Дані відеозапису з боді-камери поліцейського повністю спростовують доводи апеляційної скарги захисника про нібито порушення порядку направлення особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, ОСОБА_1 поліцейськими запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, при цьому йому було надано сертифікати про які останній просив. Натомість ОСОБА_1 не дивлячись на надані документи заперечив, що вони не належать до цього приладу. В подальшому йому запропоновано пройти огляд у лікаря, на що останній також відмовився. Поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими була конфліктна, він постійно повторював, що запізнюється на зустріч, а тому не може проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

З вказаного відеозапису вбачається й наявність двох свідків, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Письмові пояснення свідків також підтверджують факт такої відмови ОСОБА_1 .

Крім того, різниця у часі, яка зазначена на відеозаписі та вказана у протоколі не є підставою для визнання будь-якого з зазначених доказів недопустимим. Вважаю, що встановлені судом першої інстанції обставини правопорушення, в тому числі й час скоєного, відповідають дійсним обставинам справи.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Чубко Ю.М. залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук