Справа № 461/572/20 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/547/20 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю ОСОБА_3. та представника Галицької митниці ДМС Дунаса М.О, розглянувши апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Веселівського А.І. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 02 квітня 2020 року відносно ОСОБА_3

встановив:

Цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.472 МК України закрито у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Вилучений товар згідно протоколу про порушення митних правил №4040/20900/19 від 23.10.2019 року повернуто ОСОБА_3 або уповноваженій ним особі після здійснення митного оформлення.

Згідно з протоколу про порушення митних правил №4040/20900/19 від 23.10.2019 року, близько 08 год. 00 хв. гр. України ОСОБА_3 прямував з Республіки Польща в Україну, в якості водія, рейсовим автобусом марки «VAN HOOL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що слідував по маршруту «Гданськ - Херсон», через митний кордон України в п/п «Краківець-Корчова» Львівської митниці ДФС.

У ході проведення письмового декларування ОСОБА_3 заявив про наявність у нього товарів, а саме: зубних щіток та рукавиць. Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №231» Львівської митниці ДФС, в ході проведення заходів з протидії незаконному переміщенню товарів через митний кордон України та ухиленню від сплати митних платежів згідно наказу ДФС №716 від 09.10.2019 року, під час митного огляду автобуса в боксі поглибленого догляду в коробках, що знаходилися в салоні зазначеного автобусу без ознак приховування виявлено незадекларований за встановленою формою товар: Тискоміри т.м. „Microlife" - 25 шт., Інгалятор т.м. „Microlife" - 1шт., Інгалятори т.м. „OMRON" - 16 шт., Іригатори т.м. „WATERPIK" - 9 шт., Ірригатор т.м. „Oral-B Braun" - 6 шт., Термометри безконтактні т.м. „Microlife" - 9 шт., Нитка зубна т.м. „ORAL - B" - 72 шт.

Під час надання письмових пояснень ОСОБА_3 зазначив, що взяв товар в Польщі у невідомої особи з метою перевезення їх до міста Львова. Документів, що підтверджують вартість товару ОСОБА_3 до митного оформлення не надав.

У відповідності до ст.257 МКУ, декларування здiйснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дiй) точних вiдомостей про товари, мету їх перемiщення через митний кордон України, а також вiдомостей, необхiдних для здiйснення їх митного контролю та митного оформлення.

Таким чином, ОСОБА_3 переміщував через митний кордон України вищевказаний товар шляхом недекларування, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування та кількість), а відтак, його дії кваліфіковано за ст.472 МК України.

Представник митного органу подав апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним за ст.472 МК України та накласти стягнення у відповідності до санкції статті 472 МК України зі стягненням витрат по справі..

На підтримку своїх апеляційних вимог представник митного органу вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог законодавства, без повного та об`єктивного розгляду справи, оскільки судом не було взято до уваги подану ОСОБА_3 митну декларацію від 23.10.2019 року та його письмові пояснення від 23.10.2019 року, де вказав, що вчинив правопорушення щоб не сплачувати податків, судом першої інстанції неправильно надано оцінку доказів у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , який заперечив проти апеляційної скарги, представника митного органу, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/572/20 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 472 МК України встановлена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 , шляхом вчинення дій обрання смуги руху «червоний коридор», заявив митному органу, що переміщує товари, в обсягах, що підлягають письмовому декларуванню, підлягають оподаткуванню митними платежами, чи підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України. При цьому переміщуваний товар ОСОБА_3 не приховував та заявив контролюючим органам про його переміщення. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався, оскільки знаходився в салоні автобуса.

Під час судового розгляду працівниками митниці не спростовані покази ОСОБА_3 щодо усного декларування перевозимого ним товару, отже у випадку усного декларування товарів, декларування шляхом вчинення дій, працівник митниці повинен був надати особі можливість заповнити письмову митну декларацію, а також мав право вимагати її подання, що в даній справі зроблено не було.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено умислу ОСОБА_3 на вчинення порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України.

З викладеного постанову місцевого суду щодо ОСОБА_3 слід залишити в силі, як законну, а апеляційну скаргу представника митниці слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.467 МК України -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Веселівського А.І. задоволити.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 02 квітня 2020 року відносно ОСОБА_3 за ст.472 МК України залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Веселівського А.І. - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.