Номер провадження: 33/813/592/20
Номер справи місцевого суду: 497/262/2020
Головуючий у першій інстанції Кравцова А. В.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Дубрянської Н.О.,

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності-ОСОБА_1 ,

потерпіла- ОСОБА_2 ,

представник потерпілої- ОСОБА_3 ,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Болградського районного суду Одеської області від 02 квітня 2020 року, ухвалену під головуванням судді Кравцової А.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

25 лютого 2020 року Південне міжрегіональне управління юстиції (м.Одеса) надіслало до Болградського районного суду Одеської області протокол про адміністративне правопорушення №01/ОД від 11 лютого 2020 року у відношенні державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Болградської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_1 . (далі-державний реєстратор ЦНАП Болградської РДА, державний реєстратор), відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.166-23 КУпАП.

Згідно протоколу державний реєстратор ОСОБА_1 04 жовтня 2019 року о 09:07:25 за адресою: Одеська область, м.Болград, пр.Соборний, 149, розглянула заяву ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації прав за №36254141, прийняла рішення про скасування №49005895, проте сформувала витяг в процедурі державної реєстрації 02 грудня 2019 року о 15:38:22, що є порушенням норм чинного законодавства , а саме:

- ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» (далі-Закон);

- п.п.12, 22 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 року №1127 (далі-Порядок №1127);

- п.п.20,21 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141 (далі-Порядок №1141) (а.с.1-4).

Болградський районний суд Одеської області постановою від 02 квітня 2020 року справу щодо ОСОБА_1 закрив на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП (а.с.116-117).

Обґрунтовуючи своє рішення, суд послався на те, що доказів на підтвердження вчинення державним реєстратором інкримінованого адміністративного правопорушення у вигляді бездіяльності матеріали справи не містять.

Крім того, у постанові зазначено, що:

- протокол про адміністративне правопорушення від 11 лютого 2020 року, яке є нетриваючим, отриманий судом 25 лютого 2020 року;

- три місяці з дня виявлення факту вчинення дій, які, згідно протоколу, є адміністративним правопорушенням (з 23 листопада 2019 року), сплинули не 23 лютого 2020 року, а з дня вчинення (10 жовтня 2019 року, якби умисел його вчинення і докази підтвердилися в ході судового розгляду матеріалів), тобто пройшло більш ніж чотири місяці.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 проситьпостанову суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.120-124).

Зокрема, скаргу мотивовано тим, що:

-строки, передбачені ст.38 КУпАП, не сплинули, оскільки обґрунтованість скарги про вчинення суб`єктом оскарження порушення законодавства була встановлена колегією з розгляду скарг у сфері Державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що 11 лютого 2020 року складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення;

-всупереч вимогам ст.280 КУпАП в постанові не зазначено чи винна дана особа у вчиненні правопорушення;

-порушення реєстратором приписів законодавства встановлено на підставі витребуваних комісією та наданих реєстратором відомостей, що підтверджується п.п.4,5, викладених у «мотивах рішення у розширеному викладі» висновків колегії з розгляду скарг у сфері Державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

У поданому до суду клопотанні представник апелянта просив розглянути справу у відсутність учасників процесу (а.с.141-142).

У відзиві ОСОБА_1 просила залишити скаргу без задоволення за безпідставністю її доводів та розглянути справу у її відсутність (а.с.144-150,151).

Позиція апеляційного суду

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Так, зазначивши у постанові, що у справі відсутні докази на підтвердження вчинення державним реєстратором ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення у вигляді бездіяльності, яке є нетриваючим, (тобто є підстава для закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП) та одночасно дійшовши висновку про закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП суд першої інстанції не врахував, що ці підстави є взаємовиключними та при розгляді справи про адміністративне правопорушення одночасно застосовуватись не можуть.

Апеляційний суд вважає, що правових підстав для закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1ст.247 КУпАП у суду першої інстанції не було, виходячи з такого.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Апеляційним судом встановлено, що постановою апеляційного суду Одеської області від 30 листопада 2017 року скасовано рішення Болградського районного суду Одеської області від 13 червня 2017 року.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. про визнання недійсним договору дарування задоволено.

Визнано недійсним укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 договір дарування 3/8 часток житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці, належній Болградській міській раді, посвідчений приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області 29 липня 2013 року Агбун М.І. , зареєстрований в реєстрі за №4991 (а.с.9-13).

На усне звернення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 до державного реєстратора ЦНАП Болградської РДА ОСОБА_1 у лютому 2019 року щодо можливості проведення реєстраційних дій із скасування права власності ОСОБА_5 на підставі вказаного вище рішення апеляційного суду,заявнику було роз`яснено про неможливість таких дій, оскільки рішення суду не містить висновок про скасування рішення про державну реєстрацію прав ОСОБА_5 (а.с.69-71).

12 лютого 2019 року представник ОСОБА_3 звернувся до державного реєстратора ЦНАП Болградської РДА Капсамун І .О. із письмовою заявою про надання інформації про можливість провести на підставі рішення апеляційного суду реєстраційні дії щодо скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 та поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності ОСОБА_2 та отримав аналогічну за змістом письмову відповідь про неможливість таких дій (а.с.77,78).

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 у березні 2019 року звернулась до суду з позовом до державного реєстратора ЦНАП Болградської РДА, в якому, уточнивши коло відповідачів та вимоги, просила зобов`язати приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І. вчинити певні дії.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 18 червня 2019 року, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І. про зобов`язання вчинити певні дії.

Скасовано державну реєстрацію права спільної часткової власності ОСОБА_5 на 3/8 частин житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого на підставі договору дарування №4991, виданого 29 липня 2013 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І.

03 жовтня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до державного реєстратора ЦНАП Болградської РДАОСОБА_1 із заявою про внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (далі-Державного реєстру прав) з метою скасування права власності на частину нерухомого майна у виконання рішення Болградського районного суду Одеської області від 18 липня 2019 року (а.с.45-46).

04 жовтня 2019 року за результатом розгляду зазначеної заяви державним реєстратором ОСОБА_1 прийнято рішення про скасування права власності № НОМЕР_1 , проте протягом жовтня-листопада 2019 року відповідні відомості до Державного реєстру прав не вносились, що нею пояснювалось технічною неможливістю та недосконалістю функціоналу Державного реєстру прав.

Не погоджуючись з такими поясненнями державного реєстратора, представник Чаленко І.Д. в інтересах ОСОБА_2 15 листопада 2019 року звернувся зі скаргою до Міністерства юстиції України на бездіяльність державного реєстратора ОСОБА_1 , що полягала у невиконанні рішення Болградського районного суду Одеської області від 18 липня 2019 року щодо скасування державної реєстрації права власності (а.с.6-8).

19 грудня 2019 року зазначена скарга була надіслана за належністю до Головного територіального управління юстиції в Одеській області, правонаступником якого є Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

За результатами проведеної перевірки колегія з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі-колегія) 22 січня 2020 року, крім іншого, встановила, що 02 грудня 2019 року державний реєстратор ОСОБА_1 внесла відповідні відомості до Державного реєстру прав, поновивши право власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомості та рекомендувала керівнику Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса):

- задовольнити скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 від 15 листопада 2019 року в повному обсязі;

-тимчасово заблокувати доступ державного реєстратора ЦНАП Болградської РДАОСОБА_1 до Державного реєстру прав на нерухоме майно строком 14 календарних днів з 03 по16 лютого2020 року;

-скласти щодо державного реєстратора ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1ст.166-23 КУпАП (а.с.51-54).

На підставі вказаного висновку в.о.начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дудін Т. 23 січня 2020 року видав наказ, який повністю відтворює зміст рекомендацій колегії (а.с.55).

11 лютого 2020 року уповноваженою особою (секретарем колегіїВоробйовою А.О.) складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.166-23 КУпАП, у відношенні державного реєстратора ОСОБА_1 (а.с.1-4).

25 лютого 2020 року адміністративні матеріали надійшли на розгляд до Болградського районного суду Одеської області (а.с.87) та з 26 лютого 2020 року перебували в провадженні судді Кравцової А.В. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2020 року, а.с.88).

12 березня 2020 року державний реєстраторОСОБА_1 надала суду письмові пояснення, в яких свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнала та просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с.90-92).

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду

I

Відповідно до ч.3 ст.19 Закону, в редакції чинній на час інкримінованого правопорушення, внесення запису про скасування державної реєстрації прав здійснюються у строк, що не перевищує 2 години з часу реєстрації відповідної заяви/рішення суду в Державному реєстрі прав.

Згідно з п.22 Порядку №1127 після внесення відомостей до Державного реєстру прав державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення зазначеного Реєстру з урахуванням строку державної реєстрації, за який сплачено адміністративний збір, формує витяг з нього про державну реєстрацію прав, який розміщується на веб-порталі Мін`юсту для доступу до нього заявника з метою перегляду, завантаження і друку.

Пунктом 12 Порядку № 1127 встановлено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державній реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Пунктами 20, 21 Порядку №1141 передбачені ідентифікатори пошуку відомостей у базі даних заяв про зареєстровані заяви у сфері державної реєстрації прав та ідентифікатори пошуку відомостей у Державному реєстрі прав про речові права та їх обтяження про об`єкти та суб`єктів таких прав, у тому числі, в його невід`ємній архівній складовій частині.

Частина 1 ст.166-23 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

За змістом ч.2 ст.38 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення, що відноситься до компетенції судів загальної юрисдикції, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні-не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Норми КУпАП не містять визначення поняття триваючого правопорушення.

Разом з тим, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 грудня 2018 року у справі №242/924/17 (адміністративне провадження №К/9901/38815/18) розкрив зміст триваючого правопорушення, зазначивши, що це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що правопорушення, яке інкриміноване державному реєстратору ОСОБА_1 , носить характер триваючого, стягнення за яке могло бути накладено не пізніше 22 квітня 2020 року.

Так, згідно висновку колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції правопорушення державного реєстратора ОСОБА_1 :

- розпочалось 03 жовтня 2019 року (день звернення ОСОБА_2 до державного реєстратора ЦНАП Болградської РДА ОСОБА_1 );

- завершилось 02 грудня 2019 року (день скасування державним реєстратором ОСОБА_1 3/8 частини права спільної часткової власності ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 та поновлено 3/8 частини права власності ОСОБА_4 на зазначений об`єкт нерухомості);

- виявлено 22 січня 2020 року (день складення колегією висновку).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що інкриміноване державному реєстратору ОСОБА_1 правопорушення не є триваючим; що днем його вчинення, у разі доведення вини, є 10 жовтня 2019 року; що на дату прийняття судом постанови (02 квітня 2020 року) закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП.

При цьому апеляційний суд вважає, що днем виявлення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення має вважатись не 23 січня 2020 року (день видання наказу керівником управління) чи 11 лютого 2020 року (день складання протоколу про адміністративне правопорушення), а саме 22 січня 2020 року (день складення висновку колегії, яка виявила, що 02 грудня 2019 року, за результатом проведених реєстраційних дій державним реєстратором ОСОБА_1 сформовано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).

Таким чином, постанову суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

II

Справа про адміністративне правопорушення надійшла до Одеського апеляційного суду 22 квітня 2020 року, з 23 квітня 2020 року перебувала в провадженні судді Колеснікова Г.Я. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 квітня 2020 року, а.с.136) та призначена до розгляду на 08 травня 2020 року (а.с.137).

Враховуючи те, що апеляційний суд дійшов висновку про те, що постанова Болградського районного суду Одеської області від 02 квітня 2020 року підлягає скасуванню, провадження у справі має бути закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки на час розгляду справи в апеляційному суді закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП, про що докладно наведено вище.

Апеляційний суд зазначає, що п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, формулювання абзацу 1 ч.1 ст.247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст.280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами ст.284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається, з підстав закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Доводи апелянта про направлення справи на новий розгляд до суду першої першої інстанції також не заслуговують на увагу, оскільки, виходячи із змісту ч.8 ст.294 КУпАП, такими повноваженнями законодавець суд апеляційної інстанції не наділив.

Керуючись ст.ст.280, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Болградського районного суду Одеської області від 02 квітня 2020 року скасувати.

Закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Болградської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_1 за ч.1ст.166-23 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 травня 2020 року.

Суддя Г.Я.Колесніков