Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2482/19 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В.
Категорія ч.1 ст. 183-1 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 жовтня 2019 року за ст.183-1 ч.1 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання - АДРЕСА_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_2 , місце роботи - ТОВ "Промінь", голова, РНОКПП - НОМЕР_1 , має на утриманні трьох неповнолітніх дітей

в с т а н о в и в:

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст183-1 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком на 120 годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384грн. 20коп.

Згідно постанови суду, з протоколу про адміністративне правопорушення від 09.07.2019 року слідує, що ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання дітей : сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, заборгованість станом на 01.07.2019 року в сумі 7200 грн., за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі особа, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови, скасувати останню та закрити провадження у справі.

В обгрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження стверджує, що копію оскаржуваної постанови, яку суд після розгляду справи направив на адресу немов би його фактичне місце проживання в АДРЕСА_1, особисто не отримав, оскільки в той період часу проживав за місцем своєї реєстрації, а саме у АДРЕСА_2 , здійснюючи догляд за матір`ю - інвалідом. Про наявність відносно нього оскаржуваної постанови дізнався від уповноваженого органу з питань пробації, куди запросили з метою звернення постанови до виконання. Тому постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності від 02.10.2019 року особисто одержав суді 28.02.2020 року лише за своїм зверненням, що підтверджено записом відповідального працівника суду на зворотній стороні постанови.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи відносно ОСОБА_1 , останній не був присутнім під час прийняття постанови суду від 02.10.2020 року за ч.1 ст.183-1 КУпАП (а.с.17-18). При цьому хоча в матеріалах справи і міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.23), згідно якого ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови суду, але вказане повідомлення не містить чітко зазначеної дати отримання останнім вказаного поштового відправлення. Враховуючи, що всі сумніви повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також те, що згідно заяви про отримання копії постанови у справі (а.с.27), ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови 28.02.2020 року, вважаю за можливе з метою забезпечення його права на апеляційне оскарження постанови щодо нього про визнання його винним у вчиненні правопорушення, поновити останньому строк на апеляційне оскарження постанови суду від 02.10.2019.

В обгрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 стверджує, що визначену суму коштів як у 2019 році, так і до і після цього сплачував особисто стягувачу аліментів, про що свідчить письмова та нотаріально посвідчена розписка ОСОБА_4 від 28.02.2020 року. Проте про факт отримання коштів по сплаті аліментів стягувачем не було повідомлено державну виконавчу службу, що потягло помилкове складання щодо нього протоколу, а затим і накладення судом адміністративного стягнення. Тобто, станом на час складання держвиконавцем адміністративного протоколу 09.07.2019 року, заборгованості, сукупний розмір якої перевищував би суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, а саме у розмірі 7200 грн., за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 183-1 КуАП, фактично не було. Ці ж обставини фактично підтверджуються даними довідки Новоград - Волинського міськрайонного відділу ДВС №21821 від 26.02.2020 року, згідно якої у нього, як платника аліментів, станом на лютий місяць 2020 року відсутня заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_4 . Відтак в його, апелянта, діях відсутній склад адміністративного правопорушення, визначений ч.1 ст. 183-1 КупАП.

Також ОСОБА_1 зазначає, що докази про відсутність заборгованості по сплаті аліментів суду першої інстанції не надав, оскільки не зміг прийняти участь у судовому засіданні по причині надання необхідної допомоги своїй матері ОСОБА_5 , яка являється інвалідом першої групи та потребує стороннього догляду. На підтвердження цих обставин до апеляційної скарги додає довідку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чайка» від 27.02.2020 року, копію посвідчення серії НОМЕР_2 , копію довідки MCЕK серії МСЕ №040855 . Також, іншою причиною не можливості прийняти участь у судовому засіданні зазначає наявність у нього трьох малолітніх дітей від іншою шлюбу, які знаходяться на його утриманні та догляді, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, які долучаються до скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з викладених в ній мотивів, просив задовольнити.

Заслухавши пояснення та доводи апелянта, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга останнього підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАПзавдання провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому за змістом ст.252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, в тому числі приймаючи рішення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не маючи можливості врахувати в повному обсязі його доводи та заперечення, судом першої інстанції рішення по справі приймалося фактично на підставі наявних в матеріалах справи доказів: копії виконавчого листа №285/2949/15-ц від 21.09.2015 року; протоколу про адміністративне правопорушення №47 від 09.07.2019 року, розрахунку заборгованості №33333 від 11.07.2019 року, постанови від 03.11.2015 року про відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, на підтвердження доводів апеляційної скарги про відсутність заборгованості по аліментахи ОСОБА_1 долучив нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_4 від 28.02.2020 року про те, що на протязі січня-липня 2019 року щомісячно ОСОБА_1 їй особисто сплачувалися аліменти на утримання синів у відповідних сумах, на підставі чого апеляційним судом було перевірено обставини інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 183-1 КУпАП передбачено склад правопорушення, який полягає у несплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З протоколу про адміністративне правопорушення №17 від 09.07.2019 року судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, заборгованість станом на 01.07.2019 року в сумі 7200 грн.

Разом з тим, згідно наведеної вище нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_4 від 28.02.2020 року (а.с.78) ОСОБА_1 дійсно сплачував аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно протягом січня - липня 2019 року на загальну суму 8400грн., та на утримання сина ОСОБА_3 щомісячно протягом серпня 2019 року - лютого 2020 року на загальну суму 1200грн.

При цьому ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що він завжди сплачував аліменти саме колишній дружині, яка вже в свою чергу відповідним чином повідомляла державного виконавця про здійснені ним виплати. Чому вона не повідомила про сплату аліментів за січень-липень 2019 року, йому невідомо, його як боржника державний виконавець про наявність заборгованості не повідомляв. При цьому ОСОБА_1 додатково пояснив, що заяву від колишньої дружини зміг отримати вже після розгляду судом його справи, оскільки раніше не виходило оформити зазначену заяву нотаріально.

З огляду на наведені обставини, матеріали провадження та положення ч.1 ст. 183-1 КУпАП апеляційний суд приходить до висновку про те, що не дивлячись на наявність примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів та відсутність у державного виконавця на час складання протоколу про адміністративне правопорушення даних про відсутність заборгованості по сплаті аліментів, доводи державного виконавця та висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 з січня по липень 2019 року не сплачував аліменти на утримання дітей, спростовані наданими ним документами, тобто висновки про наявності в його діях (бездіяльності) складу даного правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

З огляду на наведені обставини апеляційний суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КупАП, а тому у відповідності до положень ст.. 294 КУпАП оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню, а провадження в страві - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КупАП за відсутностю складу правопорушення.

Керуючись ст.ст.285, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 жовтня 2019 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 ч.1 КУпАП, скасувати та провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. ст.183-1 ч.КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: