Номер провадження 3/754/839/20
Справа №754/912/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2020 року м.Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті Києві притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

проживаючого в АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130, 124, 122-4 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу від 05.01.2020 серії ДПР18 № 367165, протоколу від 05.01.2020 серії БД 367166, протоколу від 05.01.2020 серії ДПР18 № 367167 про адміністративні правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 05.01.2020 о 00:40год. по вул. Волкова, 2 у місті Києві, керував автомобілем «Chevrolet», державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Hyundai», державний номер НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальних збитків.

Після чого будучи причетним до ДТП, ОСОБА_1 , місце пригоди залишив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та зазначив, що 05.01.2020 відпочивав в кафе «Таверна» та дійсно вживав алкогольні напої. Біля кафе «Таверна» зустрів приятеля ОСОБА_2 та попросив відігнати автомобіль «Chevrolet», державний номер НОМЕР_1 від супермаркету «Фора». ОСОБА_2 погодився та відвіз ОСОБА_1 , його автомобілі «Chevrolet», державний номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 припаркував автомобіль біля будинку та пішов додому. ОСОБА_1 зазначив, що 05.01.2020 він був в стані алкогольного сп`яніння, однак не керував автомобілем «Chevrolet», не вчиняв ДТП та не покидав місця пригоди. Однак після з`ясування обставин ДТП, визнав свою вину саме у пошкодженні автомобіля і на час розгляду адміністративного матеріалу відшкодував шкоду потерпілому.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив пояснення ОСОБА_1 та зазначив, що він дійсно 05.01.2020 о 00:40 год. керував автомобілем «Chevrolet» державний номер, НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , під час розвороту та подальшого руху будь-яких зіткнень з іншими автомобілями не почув, а тому спокійно продовжував рух до парковки біля будинку ОСОБА_1 , відстань яку необхідно було проїхати, це всього 500-700 метрів.

Також в судовому засіданні надав свої пояснення потерпілий ОСОБА_3 , з яких вбачається, що за кермом автомобіля «Chevrolet» ОСОБА_1 не знаходився, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, на час судового засідання відшкодовані всі матеріальні затрати, претензій до ОСОБА_1 не має.

Згідно із п.1.10 ПДР водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно із ст.122-4 КУпАП залишення водієм транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від 30 до 40 годин, або адміністративний арешт на строк від 10 до 15 діб.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Згідно Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 2.9А Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно із п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Разом з цим, судом встановлено, що 05.01.2020 ОСОБА_1 дійсно був в стані алкогольного сп`яніння, однак під час перебування в такому стані не керував автомобілем «Chevrolet», державний номер НОМЕР_1 . Крім того, судом установлено, що за кермом автомобілем «Chevrolet» перебував громадянин ОСОБА_2 , який не мав умислу покидати місце ДТП.

В судовому засіданні, особою, що притягується до адміністративної відповідальності та свідком ОСОБА_2 , були надані послідовні та логічні пояснення і докази, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

При складанні протоколу інспектором УПП повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при дослідженні справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Також, працівники Національної поліції повинні не забувати, що їх завданням є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст.2 Закону України «Про Національну поліцію»), а ні виконувати лише тільки функцію карального органу, необхідно працювати на довіру громадян України.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, відсутність виконання приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення і дотримуючись його завдань, вважаю за необхідне закрити справу за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, в частині передбаченого ч.1 ст. 130, 122-4 КУпАП.

Однак, вина ОСОБА_1 щодо адміністративного правопорушення відповідно до ст. 124 КУпАП повністю доведена зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №№367166 від 05.01.2020, схемою місця ДТП від 05.01.2020, поясненнями з визнанням вини щодо пошкодження автомобіля «Hyundai», державний номер НОМЕР_2 та добровільного відшкодування шкоди.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини вчинення порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає правильним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340грн).

Керуючись статтями 247 п. 1, 266, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340грн).

Закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, 122-4 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Бабко