Справа № 464/728/20 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 33/811/678/20 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121, ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 12 березня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 12 березня 2020 року

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 121, ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420, 40 грн судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він, 03.02.2020 о 00.10 год. на вул. Пимоненка, 19 у м. Львові, керував автомобілем марки «BMW 728», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пунктів 2.5 ПДР.

Окрім цього, ОСОБА_1 , який повторно протягом року вчинив порушення, передбачене частиною 4 ст. 121 КУпАП, 03.02.2020 о 00.10 год. на вул. Пимоненка, 19 у м. Львові, керував автомобілем марки «BMW 728», номерний знак НОМЕР_1 , на задніх розсіювачах світлових приладів якого нанесено тонування, що зменшує їх прозорість, на правому передньому покажчику повороту відсутній розсіювач, задні шини мають місцеві пошкодження (порізи), відсутній малюнок протектора, чим порушив вимоги пунктів 31.4.3 ґ, 31.4.5б ПДР.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді в частині визнання його винним за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі. Також, ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді, оскільки в день проголошення постанови, йому не було надано копії постанови. Про зміст рішення він дізнався лише 15.05.2020, коли звернувся за правовою допомогою. Раніше цього зробити не зміг через карантин.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слухання справи відбулося формально. Суддя не з`ясував обставини вчинення ним правопорушення, а також інші обставини, які мають значення при накладенні адміністративного стягнення. Звертає увагу, що працівниками поліції був порушений порядок огляду водія на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом його вини. Стверджує, що він не відмовлявся пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, а, навпаки, виявив бажання пройти такий огляд. Вказує на суперечність у поданих до суду документах та обставинах, які суд досліджував та встановив під час розгляду, зокрема у протоколі та поясненнях свідків. Звертає увагу, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд у закладі охорони здоров`я.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив постанову судді щодо нього скасувати. Також ОСОБА_1 підтвердив те, що він не перебував в стані будь-якого сп`яніння і не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, постанову судді змінити.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735(далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Зазначені вимоги нормативних актів поліцейськими дотримані не були.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суддя місцевого суду покликався у судовому рішенні на протокол про адміністративне правопорушення; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Однак при цьому суд першої інстанції не дав оцінки наведеним доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності для прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, а наведені в судовому рішенні докази не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, з долученого до матеріалів відеозапису події 03 лютого 2020 року вбачається, що поліцейський вказує, що в ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння та зазначає, що відповідно до чинного законодавства України є два варіанти: особа їде до медичного закладу для проходження огляду або відмовляється. Натомість, як вбачається із відеозапису ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду.

Крім того, з наявного в матеріалах справи копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 082409, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив: «вважаю, що інспектори протокол неправомірно, на експертизу їхати не відмовлявся» (а.с. 2).

Отже поліцейськими не було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду й відповідно не дотримані вимоги ст. 266 КУпАП щодо порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а також вимоги зазначеної вище Інструкції.

В протоколі про адміністративне правопорушення інспектором зазначено ознаки наркотичного спяніння: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Разом з тим, з наявного в матеріалах справи відео такі ознаки, як неприродна блідість обличчя та тремтіння пальців рук не встановлені.

У справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, суддя вірно встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Стягнення за дане правопорушення на ОСОБА_1 накладено не було, оскільки суддя наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до вимог ст. 36 КУпАП в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, в даному випадку за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Вчинене ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП мало місце 03 лютого 2020 року. На момент розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчилися передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову судді змінити, справу закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Керуючись п. п. 1, 7 ст.247, ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 12 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах