ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/416/20 Головуючий І інстанції Букреєва І.А.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді

судової палати з розгляду кримінальних справ- Кружиліної О.А.
за участю секретаря - Михайлюка А.В.
особи, яка притягається до адміністративної відповідності - Сухенка О. ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 19 лютого 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

22 листопада 2019 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 348510 стосовно ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом, 22 листопада 2019 року о 0348 год. в м. Харкові, по проспекту Ювілейному, 63, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 321113», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, порушення рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у КЗОЗ «ХОНД» відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Московського районного суду міста Харкова від 19 лютого 2020 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Застосовано відносно ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в сумі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

Не погодившись з вказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 19 лютого 2020 року та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова судді незаконна, необґрунтована, винесена з порушенням норм КУпАП.

Вважає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення можливе лише виключно після виявлення стану сп`яніння. Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення він складений без з`ясування факту наркотичного сп`яніння.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено до проведення огляду ОСОБА_2 з метою виявлення стану сп`яніння, а тому викладені в ньому відомості суд не може приймати в якості доказу вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

За вказаних обставин вважає, що в матеріалах прави відсутні докази про керування 22 листопада 2019 року ОСОБА_2 автомобілем у стані наркотичного сп`яніння, відповідно, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , який апеляційну скаргу підтримав, просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Притягаючи ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суддя виходив з того, що факт вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, яке виразилось у невиконанні вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме у відмові від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до частини 4 статті 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судовим розглядом встановлено, що 22 листопада 2019 року о 0348 год. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 321113», д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Ювілейному, 63 в м. Харкові, з ознаками наркотичного сп`яніння та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

В наслідок чого поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 348851 від 22 листопада 2019 року за порушення пункту 2.5 ПДР України.

Відмова водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, крім протоколу, також підтверджується:

- поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були залучені поліцейськими та були свідками відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на предмет перебування в стані наркотичного сп`яніння (а.с. 3, 7-8);

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано зупинку автомобіля «ВАЗ 321113», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 без увімкнених фар. Під час спілкування з ОСОБА_2 поліцейськими виявлено у нього ознаки наркотичного сп`яніння, залучено свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та в їх присутності запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_2 від проходження огляду відмовився, свою відмову обґрунтував тим, що він працює в службі таксі, отримав замовлення та не має часу для проходження огляду.

Поліцейським роз`яснено ОСОБА_2 наслідки відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Після чого останній сказав, що хай буде стаття. В подальшому на відеозаписі зафіксовано ознайомлення ОСОБА_2 зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, якій він підписувати та отримувати копію відмовився. Пояснюючи, що поліцейські повинні винести електронну постанову та він нічого не розуміє (а.с. 8);

- даними про відсторонення водія ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 2652, частиною 1 статті 266 КУпАП. Згідно з рапорту поліцейського, автомобіль залишено на місці зупинки, що відповідає частини 3 статті 2652 КУпАП (а.с. 6).

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_2 таким правом не скористався, письмових пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення не надав, від підпису та отримання копії протоколу відмовився. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння при складанні протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, про невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв (а.с. 3).

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 348510 від 22 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_2 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам статті 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції 2.

Враховуючи вищевикладене, при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено до проведення огляду ОСОБА_2 з метою виявлення стану сп`яніння, а тому викладені в ньому відомості суд не може приймати в якості доказу вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення можливе лише виключно після виявлення стану сп`яніння є безпідставними з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено та підтверджено зібраними доказами, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

Відповідно, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не можуть прийматися судом в якості доказу вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вини спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Посилання в апеляційній скарзі, про те що відеозапис наданий поліцейськими є неналежним доказом апеляційний суд не приймає до уваги з огляду на таке.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення, який є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому апеляційний суд враховує, що поняття доказів визначено статтею 251 КУпАП.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вищевикладене, під час перегляду постанови судді Московського районного суду міста Харкова від 19 лютого 2020 року за доводами апеляційної скарги, апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не зазначено та апеляційним судом не встановлені.

З врахуванням викладених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків судді не спростовують, підстав для скасування постанови судді Московського районного суду міста Харкова від 26 лютого 2020 року не вбачає.

Разом з цим, апеляційний суд не приймає до уваги подані ОСОБА_2 доповнення до апеляційної в яких він просить застосувати строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 38 КУпАП, як підставу закриття справи виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вчинено 22 листопада 2019 року, 19 лютого 2020 року суддею накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення тобто, в межах строків, передбачених частиною 2 статті 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 245, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду міста Харкова від 19 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна