справа № 415/2877/20
провадження № 3/415/726/20

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.20 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лисичанська Луганської області, військовослужбовця за контрактом, не є особою з інвалідністю, не одруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

21 квітня 2020 року, близько 20 години 00 хвилин, після вечірньої перевірки, під час службової наради, солдат ОСОБА_1 , який являється військовослужбовцем за контрактом ВЧ НОМЕР_2 , яка розташована у м. Лисичанськ, отримав від тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділу технічного забезпечення АСУ військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_2 наказ - прибути 22 квітня 2020 року о 08 годині 00 хвилин на ранкове шикування, з дотриманням норм Наказу Міністерства оборони України № 606 «Про затвердження Правил носіння військової форми одягу та знаків розрізнення військовослужбовцями Збройних Сил України та ліцеїстами військових ліцеїв», у встановленій формі одягу (піксель) та зі знаками розрізнення військовослужбовця.
22 квітня 2020 року, під час ранкового шикування, солдат ОСОБА_1 в строю особового складу відділу технічного забезпечення стояв у невстановленій формі (тактичний американський костюм камуфльований) без ознаків розрізнення, тобто умисно не виконав наказ тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділу технічного забезпечення АСУ військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_2 .
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку з проходженням військової служби за контрактом та виконанням завдання за призначенням у складі сил та засобів ООС на території Луганської області. Провину визнав. Зобов`язався в подальшому подібного не вчиняти.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді: крім визнання своєї провини правопорушником, яка викладена в письмовій заяві, так і у письмових поясненнях, наданих ним після вчинення адміністративного правопорушення, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі:

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких, 21 квітня 2020 року, близько 20 годині 00 хвилин, після вечірньої перевірки службової наради він отримав від начальника відділу ОСОБА_2 наказ прибути 22 квітня 2020 року о 08 годині на ранкове шикування з дотриманням норм Наказу МОУ № 606, а саме у встановленій формі одягу (піксель) та зі знаками розрізнення військовослужбовця. Наказ начальника був доведений у доступній формі. Наступного дня, під час ранкового шикування він стояв у строю не у встановленій формі одягу без ознак розрізнення. Тобто умисно не виконав наказ начальника ОСОБА_2 , хоча мав можливість виконати (а.с.6);
-службовою карткою ВЧ НОМЕР_2 оператора розвідника солдата ОСОБА_1 (а.с.15-16);
-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 24.04.2020;
-письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 24.04.2020;
-письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 24.04.2020.
Статус військовослужбовця, підтверджується дослідженим в судовому засіданні, військовим квитком серії НОМЕР_3 , виданого 27 жовтня 2018 року Лисичанським МВК Луганської області (а.с.10-13).
Відповідно до дослідженої в судовому засіданні службової характеристики оператора розвідника відділення адміністрування відділу технічного забезпечення АСУ військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 , за час виконання службових обов`язків, останній зарекомендував себе з негативної сторони. В професійному відношенні підготовлений задовільно. Фактично не працює за посадою, займається забезпеченням життєдіяльності підрозділу. Статут ЗСУ, нормативно - правові документи знає погано, у зв`язку з цим постійно потребує уваги безпосереднього начальника. В колективі не користується авторитетом. Формально спілкується тільки з командиром свого підрозділу. Інших начальників ігнорує. Деякі накази відмовляється виконувати з невідомих причин. Фізично розвинений відмінно. Постійно підтримує фізичну, спортивну форму. Задовільно знає техніку та озброєння підрозділу. Для підтримання особистої зброї в порядку потребує нагадувань з боку командира підрозділів. Виконував бойові завдання на лінії бойового зіткнення. Впродовж 2020 року отримав 2 дисциплінарних стягнення «догана» та одне «сувора догана». Стягнення на даний час не знято (а.с.14).
Згідно вимог ч. 5 ст. 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно - правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст.172-10 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки останній, являючись військовослужбовцем відмовився від виконання законних вимог начальника в умовах особливого періоду. Інших доказів, які б ставили під сумнів кваліфікацію дій правопорушника, суду надано не було.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд керується ст. 23 КУпАП, відповідно до якої, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.
При призначенні стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 являється військовослужбовцем, не є особою з інвалідністю, не одружений, в письмовій заяві свою провину визнав, згідно протоколу про адміністративне правопорушення раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

Обставини, що, згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, є визнання вини правопорушником.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 35 КУпАП, суд не вбачає.
На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника - військовослужбовця ОСОБА_1 , враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність правопорушника та відсутність обставин, що її обтяжують, беручи до уваги негативну характеристику останнього, характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу передбаченого санкцією ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, що, на думку суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.
Підстав для призначення правопорушнику стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, суд не вбачає.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст. 33, ст. 172-10, ст. 221, ст. 284, ст. 289, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 145 (сто сорок п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд Луганської області.

Суддя: М.М. Старікова