Справа № 263/3024/20
Провадження № 3/263/1247/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Федоренко Тетяна Іванівна розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу від 28 травня 2020 року серії АПР18 № 423452 ОСОБА_1 25.02.2020 року о 23 год. 25 хв. була відсутня за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушила п.3 постанови Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 20.03.2019 року яким ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд та заборонено вихід з квартири з 22.00 год. до 04.00 год. Вказаними діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.160 КУПАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку.

Постанови суду від 22.04.2020 року, 15.05.2020 року, 22.05.2020 року про привід ОСОБА_1 у судове засідання через органи поліції виконані не були, суду надано рапорт про те що доставити ОСОБА_1 до суду не виявилось можливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Зі змісту ст. 268 КУпАП вбачається, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема ст. 187 цього кодексу, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик судді, цю особу може бути піддано приводу.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від ОСОБА_1 не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність на підставі наявних матеріалів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 2 статті 187 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 цього Кодексу).

Питання складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 254 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Суд в обов`язковому порядку повинен перевірити матеріали адміністративної справи, що надійшли до суду на їх відповідність вимогам закону, в тому числі статтям 254, 256 КУпАП.

Також ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, органами поліції належним чином постанови суду про її привід не виконано, суд позбавлений можливості встановити вину останньої, тому проходить до висновку, що за таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 187, 247, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 187 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя Т. І. Федоренко