Справа № 638/4505/20
Провадження № 3/638/1449/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2020 року

Суддя Дзержинського районного суду м.Харкова Аркатова К.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

14.03.2020 року близько 20:20 години ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Клочківській, 94-А, міста Харкова, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), пройшов огляд на місці подій з використанням газоаналізатору Alcotest 6820 № ARHF 0014, результат позитивний 2,25 ‰.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, вказав про те, що 14.03.2020 року ввечері їхав на належному йому автомобілі «Хюндай», рухався по вул. Клочківській м. Харкова, де на великій швидкості їхав джип, який «підрізав» його автівку, водій цього транспортного засобу запропонував зупинитись щоб з`ясувати ситуацію, що сталася. В подальшому під`їхав автомобіль патрульної поліції, співробітник якої повідомив про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на місці зупинки. Вказав про те, що проходив огляд на місці зупинки, не спростовує результату приладу, що визначав стан сп`яніння. Крім того, зазначив про те, що алкоголь цього дня або напередодні не вживав. В процесі розгляду справи змінив свою позицію вказав що після зупинки до приїзду патрульної поліції випив пляшку пива. Далі правопорушник зазначив, що не керував автомобілем, а пив каву біля супермаркету «Восторг».

Захисник правопорушника адвокат Рудик І.І. підтримав доводи свого підзахисного, просив направити даний матеріал на належне оформлення, посилаючись на відсутність підпункту правил дорожнього руху України, яка ставиться в провину його клієнту, а саме в протоколі зазначено лише порушення пункту 2.9, також в протоколі не розкрита фабула правопорушення, зазначено лише про наявність ознак сп`яніння, а не перебування у такому стані, звернув увагу на суперечності між часом зазначеним у направленні на медичний огляд та проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора. Крім того, вказав, що свідки цієї події вказали лише про факт проходження огляду на стан сп`яніння його клієнтом, та не засвідчили факт роз`яснення прав правопорушнику.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, що доданий до матеріалу, суд прийшов до наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даний пункт правил дорожнього руху України містить декілька підпунктів, однак не зазначення в протоколі самого підпункту не впливає на кваліфікацію дій правопорушника та не спростовує самого факту порушення пункту правил дорожнього руху, який в тому числі охоплює заборону керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника як на підставу повернення справи неналежне оформлення про те, що свідки, що вказані в протоколі не засвідчили факту роз`яснення прав правопорушнику суд відхиляє, оскільки така процесуальна дія не передбачена діючим КУпАП України, свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили факт зупинки ОСОБА_1 у нетверезому стані та проходження останнім огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, результати цього огляду.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 273127 від 14.03.2020 року підтверджуються зібраними у справі доказами, які досліджувалися у судовому засіданні, а саме письмовими поясненнями свідків, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, що оглянутий в судовому засіданні.

Оглянутий в судовому засіданні відеозапис з нагрудних камер працівників поліції підтвердив факт проходження ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, результати цього огляду - 2,25 ‰, при цьому правопорушнику працівниками поліції роз`яснювалися його права у відповідності до діючого законодавства України.

Крім того, вказаний відеозапис містить відомості про перебування на місці зупинки особи жіночої статі, яка зі слів ОСОБА_1 є його племінницею, яка на місці пригоди давала чіткі вказівки правопорушнику щодо його дій, та вказала та наказала останньому зазначити в протоколі про те, що він не керував автомобілем, а пив каву.

Дану обставину суд розцінює як бажання та намагання уникнути відповідальності.

Аналогічна позиція щодо не керування транспортним засобом була висловлена правопорушником у судовому засіданні, однак доказів таких обставин суду не надано та разом з неодноразовою зміною пояснень в судовому засіданні, суд вважає такі дії направленими на намагання не стати підданим адміністративному покаранню.

Щодо відсутності відеозапису моменту зупинки транспортного засобу, суд не приймає як підставу для відсутності події та складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи та сам правопорушник в судовому засіданні підтвердив факт зупинки на вимогу водія іншого транспортного засобу, який в подальшому викликав патрульну поліцію. Посилання ОСОБА_1 щодо не перебування за кермом автомобіля «Хюндай» не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовуються зібраними доказами.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Таким чином, зібрані у справі докази та оглянутий відеозапис з нагрудних камер працівників поліції підтвердили факт порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність діючим КУпАП, зокрема ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283,284,294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. на користь держави.

Відповідно до ч.1 ст.303 КУпАП, строк звернення постанов про накладення адміністративних стягнень до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя