Справа № 685/1265/20
Провадження № 3/685/777/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

21 жовтня 2020 року.

Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Бурлак Г.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Теофіпольського відділення поліції Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, приватного підприємця,

За ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №692626, 27.09.2020 року о 07 год. 45 хв. ОСОБА_1 у магазині павільйоні на ринку в смт. Теофіполь допустив порушення пп.2 п. 8 постанови ГДСЛУ та пп. 11 п. 14 постанови КМУ № 641, а саме перебування відвідувачів більше встановленої норми з порушенням соціальної дистанції, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 зазначив, що великого скупчення відвідувачів у магазині не було, всі покупці були одягнені в маски, а соціальної дистанції між покупцями він не виміряв.

Правилами ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Виходячи із сталої практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

При цьому, у рішеннях «Ірландія проти Споллученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Корбут проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків..

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, судом встановлено, що 27.09.2020 року відносно ОСОБА_1 складено протоколо про адміністративне правопорушення серії АПР18 №692626, згідно якого він допустив порушення пп.2 п. 8 постанови ГДСЛУ та пп. 11 п. 14 постанови КМУ № 641, а саме перебування відвідувачів більше встановленої норми з порушенням соціальної дистанції. Однак, в протоколі не зазначено кількість покупців, які перебували в приміщені, не вказано розміру торгівельної площі магазину павільйону на ринку в смт. Теофіполь. Що унеможливлює визначення встановленої пп. 11 п. 14 постанови КМУ № 641 допустимої кількості відвідувачів на 10 м? торгівельної площі.

Крім того, згідно дослідженого відеофайлу, з диску фіксації правопорушення, встановлено, що працівники поліції соціальної дистанції між відвідувачами не вимірювали.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності по ст.44-3 КУпАП, оскільки суду не надано доказів його вини у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП, то дії, визначені в протоколі серії АПР18 № 692626 від 27.09.2020 року не утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.. 245, 251, 252, 280, ст. 44-3 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення через Теофіпольський районний судд

Суддя