ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4472/20 Номер провадження 33/814/526/20Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника Морозова В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю. на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 16 червня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Копашнево Хустського району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, священник Української Православної Церкви,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 21 травня 2020 року о 23 год. 35 хв. керував автомобілем «Ford Kuga», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Київське шосе, 70, в м. Полтава з ознаками алкогольного сп`яніння та, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник Морозов В.Ю. просять скасувати постанову судді, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

При цьому зазначають про порушення права ОСОБА_1 на захист як під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи судом першої інстанції.

Стверджують про наявність суперечностей в письмових поясненнях свідків.

Звертають увагу, що ОСОБА_1 не заперечував проти огляду на стан алкогольного сп`яніння, лише просив це зробити в присутності захисника, якого запросив на місце події, проте працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення, не дочекавшись його.

Заперечують можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України з огляду на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, який набрав чинності 01 липня 2020 року.

Зауважують, що судом не були допитані свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а ОСОБА_1 не був відсторонений від керування автомобілем.

Заслухавши пояснення порушника та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, користуватися юридичною допомогою адвоката забезпечене судом апеляційної інстанції.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду, суди мають здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КпАП України, які було вчинено до 01 липня 2020 року, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких діянь.

Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ст.247 КпАП України, в даному випадку відсутня, оскільки згідно з цим пунктом провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Тобто, в цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до статті 130 КпАП України юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені з цієї статті Кодексу, була не скасована, а навпаки посилена.

У свою чергу, стаття 8 КпАП України передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Аналогічні положення містяться у частині другій статті 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Виходячи із зазначених положень вказані особи не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за статтею 286-1 КК України, адже Законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності було передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками.

Твердження в апеляційній скарзі порушника та його захисника про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, є слушними.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наведені вимоги закону суддею не дотримані, а висновки постанови не ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

Згідно з ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суддя послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №401226 від 22 травня 2020 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22 травня 2020 року, а також відеозапис події.

При цьому, суддя належним чином не оцінив сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ст.130 КпАП України є, зокрема, ухилення водія від огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 в засіданні місцевого та апеляційного судів заперечував свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

При цьому показав, що погоджувався на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, проте через свою необізнаність в галузі права виявив бажання це зробити в присутності захисника, якого по телефону запросив на місце події.

Проте поліцейські, пославшись на брак часу, склали протокол, в якому зазначили про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Такі його показання підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився проходити огляд лише до прибуття захисника.

Більше того, показання ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 узгоджуються з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого видно, що ОСОБА_1 однозначно погоджується пройти огляд на стан сп`яніння, лише прохає поліцейських зробити це у присутності захисника. Проте патрульні поліцейські не стали чекати, а фактично змусили на відеозапис відмовитися від його проведення, пояснюючи браком свого часу.

При цьому працівники патрульної поліції, роз`яснивши ОСОБА_1 право на отримання юридичної допомоги адвоката відповідно до ст.268 КпАП України, в той же час повідомили, що відсутність захисника не впливає на процедуру оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та склали щодо нього протокол.

Враховуючи наведені докази, у судді не було підстав стверджувати про доведеність факту ухилення водія від огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння.

Навпаки, наведені обставини підтверджують доводи апеляційної скарги, а матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на спростування вищевказаних показань ОСОБА_1 про обставини події.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддею під час розгляду справи наведеним обставинам не дано належної оцінки, а тому постанова судді підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Морозова Вадима Юрійовича - задовольнити.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 16 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.