П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" жовтня 2020 р. Справа № 596/1394/20

Провадження № 3/596/612/2020

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Федорів О.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , жительку АДРЕСА_1 , працює старшим в`язальником БОРНЕЦЕ, за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 545580 від 28.07.2020 року, ОСОБА_1 28.07.2020 року, близько 22:20 год. за місцем свого проживання, вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме чинила психологічний тиск, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнала та суду пояснила, що не вчиняла даного адміністративного правопорушення. Дійсно 28 липня 2020 року по місцю її проживання стався конфлікт між нею, її чоловіком та сестрою чоловіка. Чоловік її схопив за шию, при цьому вона декілька разів висловилась нецезурною лайкою, чоловік також висловлювався на її адресу нецензурними словами. Крім того останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. Це вона здійснила дзвінок на «102» та викликала поліцію.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив обставини, на які вказує ОСОБА_1 . Суду пояснив, що він був свідком конфлікту, що мав місце 28.07.2020 року між його донькою ОСОБА_1 та його зятем ОСОБА_2 . Його донька ніякого психологічного тиску до ОСОБА_2 не чинила.

Як слідує із змісту письмових пояснень ОСОБА_2 від 28.07.2020 року, останній підтверджує факт сварки між ним та дружиною, під час якої вони обзивали один одного нецензурними словами.

Ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як встановлено, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 545580 від 28.07.2020 року, ОСОБА_1 28.07.2020 року, близько 22:20 год. за місцем свого проживання, вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме чинила психологічний тиск.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У відповідній графі зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення вказано, що шкоду потерпілому не заподіяно, однак такі дані не узгоджується із диспозицією ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає завдання або можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи.

Суду не надано жодного доказу того, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Якщо уповноваженим органом не доведено підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Як встановлено, в матеріалах справи відсутні докази, що діями ОСОБА_1 були порушені будь-які права її чоловіка, чи була заподіяна шкода його психічному здоров`ю, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173-2 КУпАП.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного приходжу до висновку про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 173-2, 247, 283, 284КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП України закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд.

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк