Справа №521/2851/20
Номер провадження 3/521/2073/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2020року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з полку Управління патрульної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 122 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

15.02.2020 року, о 17.38 год., в м. Одеса, вул. площа Б.Дерев`янко, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті з вул. Ак. Філатова, рухався ліворуч зі смуги якою дозволено рух тільки прямо, де в цей час прямо рухався автомобіль «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 , чим змусив водія різко гальмувати та подати звуковий сигнал щоб уникнути зіткнення, та створив аварійну ситуацію.

ОСОБА_1 викликався у судове засідання, призначене на 10:00 год. 16.03.2020 року відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, про причини неявки суд не повідомив.

10.04.2020 року від ОСОБА_1 на електрону адресу суду надійшло клопотання згідно з яким у зв`язку з епідемією коронавірусу COVID-19 просив перенести розгляд справи, призначений на 11.00 год. 13.04.2020 року, на іншу дату.У зв`язку з наведеним, розгляд справи було відкладено на 10.00 год. 07.05.2020 року, однак у дане судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, та не повідомив про причини неявки.

07.05.2020 року надійшло клопотання згідно з яким у зв`язку з епідемією коронавірусу COVID-19 ОСОБА_1 просив перенести розгляд справи, призначений на 10.00 год. 07.05.2020 року, на іншу дату.З метою недопущення порушення прав ОСОБА_1 , розгляд справи було відкладено на 10.30 год.14.05.2020 року.

12.05.2020 року секретарем судового засідання шляхом телефонограми повідомлено ОСОБА_1 , яку ним прийнято цього ж дня, що розгляд справи відбудеться об 10.30 год. 14.05.2020 року.

14.05.2020 року в судове засідання ОСОБА_1 в чергове не з`явився, та не повідомив про причини неявки. Надав клопотання про закриття провадження по справі, посилаючись на ст. 38 КУпАП України.

Суддя констатує, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінет Міністрів України постановлено установити з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин. У подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 р. № 215 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338-р «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації», з урахуванням поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, висновків Всесвітньої організації охорони здоров`я щодо визнання розповсюдження COVID-19 у країнах світу пандемією, з метою ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру державного рівня, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення та відповідно до статті 14 та частини другої статті 78 Кодексу цивільного захисту України установлено для єдиної державної системи цивільного захисту на всій території України режим надзвичайної ситуації до 24 квітня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 291 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено до відповідних актів Кабінету Міністрів України зміни, та продовжено дію карантину до 11 травня 2020 року.

Крім того, відповідно до публікації на офіційному веб-порталі Кабінету Міністрів України карантин в Україні продовжено до 22 травня 2020 року.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Суддя вважає, що подальше перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог ст. ст. 38, 277 КУпАП, а тому відповідно до ст. 268 КУпАП дана справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, за наявними в ній матеріалами.

При цьому суддя враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відтак, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 122 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Також суддя бере до уваги, що 02.04.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» (опубліковано в газеті Верховної Ради України «Голос України» № 62(7319) від 02.04.2020 року http://www.golos.com.ua/article/329624), яким тимчасово, на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, вдосконалюються правові відносин у багатьох сферах життєдіяльності, які зазнали змін у зв`язку з поширенням коронавірусу COVID-19.

Відповідні зміни внесено до: Податкового, Митного, Цивільного кодексів, Кодексу законів України про працю, Кодексу України про адміністративні правопорушення, законів України «Про банки і банківську діяльність», «;Про споживче кредитування», «;Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та деяких інших законодавчих актів.

При цьому не проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення на період дії карантину, про що зазначає ОСОБА_1 у своїх клопотаннях про перенесення розгляду справи, вказаним Законом не передбачено, а відтак, такі доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суддею відхиляються.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП створення аварійної обстановки, а саме примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122КУпАП, стверджується зібраними у справі доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 262942 від 15.02.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснені, зі змістом протоколу ознайомлений, його копію отримав, що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи, поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення від 15.02.2020 року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи не виявлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суддя зазначає, що при прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами. Суддя, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 4 ст. 122 КУпАП, , у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КпАП України, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 680,00 (шістсот вісімдесят) грн.00 копійок

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя: Д.Я. Роїк