ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Вороненко Т.М., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Березанського районного суду Миколаївської області від 14 лютого 2020 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

встановив :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 295238 від 16 листопада 2019 року, ОСОБА_1 16 листопада 2019 року о 15.00 год. на автодорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», 65 км., Березанський район, керував автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів).На місці зупинки, водій ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора DRAGER, в установленому законом порядку, в присутності двох свідків, результат огляду був позитивний та склав 2.10 ‰, , водій ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Березанського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік .

Не погоджуючись з постановою судузахисник Вороненко Т.М., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з' ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Зазначає, що ОСОБА_1 наполягав на проведенні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Вказує, що відповідно до змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, який надійшов до суду і міститься у матеріалах справи та з яким ОСОБА_1 до теперішнього час так і не ознайомився, час вчинення ОСОБА_1 порушення значиться 18 год. 30 хв., а час складення протоколу за наслідками виявлення порушення значиться 19.00 год.

Стверджує, що у наявних у матеріалах справи письмових пояснень свідків ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) значиться, що вони були свідками того, як ОСОБА_1 ніби - то знаходився в стані сп`яніння, але вони це не можуть стверджувати так як вони не є фахівцями в медичній галузі і не є лікарями, тому стверджувати, що ОСОБА_1 знаходився в стані сп`яніння не можуть. Крім того, свідки до жодного разу до суду не з`явились, хоча було заявлено клопотання про їх виклик.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався та в повному обсязі з`ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 295238 від 16 листопада 2019 року, ОСОБА_1 16 листопада 2019 року о 15.00 год. на автодорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», 65 км., Березанський район, керував автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). На місці зупинки, водій ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора DRAGER, в установленому законом порядку, в присутності двох свідків, результат огляду був позитивний та склав 2.10 ‰, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. З показами приладу водій погодився, про що свідчить його підпис на роздруківки результатів тесту приладу «Драгер». Протокол ОСОБА_1 підписав власноруч, зауважень та пояснень в протоколі не виклав, з протоколом і порушенням погодився.

Вказана обставина знайшла своє підтвердження при дослідженні судом письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, 16.11.2019 року вони були запрошені у якості свідків для проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 . За результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер, показання приладу становили 2.10 ‰., водій ОСОБА_1 факт вживання алкоголю не заперечував, у водія було чутно різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Крім того, зміст протоколу узгоджується з даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів "Драгер"Aram 2297, проведеного у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 , ознаками різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , (з підписами вказаних свідків) та з власноручним підписом ОСОБА_1 яким засвідчено його згоду з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння. Роздруківкою приладу «Драгер» 6810, ARАМ 2297, тест № 1367, результат якого склав 2.10 ‰. з власноручним підписом ОСОБА_1 яким засвідчено його згоду з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння.

Вирішуючи питання щодо доводів апелянта про те що, пояснення свідків не можуть бути прийняті судом до уваги, то вони є неспроможними з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів провадження зазначені свідки були запрошені для проведення огляду на стан сп`яніння та у письмових поясненнях вказаних осіб фактично зафіксована результат огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер, що не заперечує і сам апелянт, а тому жодних інших фактів ніж проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння наявні пояснення свідків не містять та не підтверджують.

Доводи апеляційної скарги, про те що працівниками патрульної поліції порушено порядок огляду на стан сп`яніння та те що, ОСОБА_1 наполягав на проведенні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції з якого вбачається, що працівниками патрульної поліції, було зупинено транспортний засіб, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , у водія були явні об`єктивні ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки він не міг триматись на ногах, в нього була порушена координація рухів та млява мова. З відеозапису також видно, що водій ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння результат якого склав 2,10 ‰. З результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер ОСОБА_1 погодився, факт вживання алкогольних напоїв не заперечував, в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння їхати відмовився. Працівники патрульної поліції зафіксували у встановленому законом порядку результати огляду, а також роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та наслідки складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, який буде скеровано до суду для прийняття рішення про позбавлення особи права керування транспортними засобами.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки в ньому невірно вказаний час вчинення правопорушення та час складання протоколу, не заслуговують на увагу, оскільки викладені в протоколі обставини відповідають матеріалам провадження.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в ході розгляду провадження в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом апеляційному суду не надано.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, постановив законне та обґрунтоване рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Тому підстав для скасування постанови Березанського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Вороненко Т.М., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Березанського районного суду Миколаївської області від 14 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.