ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1540/20

провадження у справі 3/0285/956/20

12 травня 2020 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Заполовська Т.Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер, РНОКПП невідомий,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 14 квітня 2020 року близько 19-14 год. по вул. Шевченка, 54 у м. Новограді-Волинському перебував у приміщенні продуктового магазину «Добриня» без захисної маски чи респіратора, чим порушив правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що він перебував у приміщенні магазину без маски, оскільки вона в нього була відсутня і охоронник магазину не надав йому таку маску. Йому навіть не запропонували купити її. Виготовити самостійно таку маску не мав змоги. Тому просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення чи повернути протокол на доопрацювання. Також заявив клопотання про притягнення до адміністративної за ст. 44-3 КУпАП та кримінальної відповідальності за ст. 146 КК України юридичної особи магазину «Добриня».

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, відеозапис події, суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» фінансування профілактичних і протиепідемічних заходів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, а у випадках, передбачених законом, - за рахунок коштів підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, а також коштів фізичних осіб.

Постановою КМУ «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 16.03.2020 року (в редакції, чинній на момент події) в пункті 2 заборонено до 24 квітня 2020 року: з 6 квітня 2020 перебування в громадських місцях без одягнених засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, в тому числі виготовлених самостійно.

Одночасно у п. 8 дозволено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає прийом відвідувачів, в тому числі підприємств громадського харчування (ресторанів, кафе і т.п.), торгово-розважальних центрів, інших установ розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного та побутового обслуговування населення , крім: торгівлі продуктами харчування, паливом, деталями для транспортних засобів і сільськогосподарської техніки, засобами гігієни, лікарськими засобами та медичними виробами, технічними та іншими засобами реабілітації, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням та посадковим матеріалом, добовим молодняком птиці, засобами зв`язку та телекомунікацій, в тому числі мобільними телефонами, смартфонами, планшетами, ноутбуками та іншими товарами, відтворюють і передають інформацію, за умови забезпечення персоналу (включаючи захист особи і очей) і відвідувачів засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, в тому числі виготовленими самостійно, перебування в приміщенні не більше одного відвідувача на 10 кв. метрів торгової площі, а також дотримання інших санітарних і протиепідемічних заходів;

Аналізуючи зазначені норми права, суддя приходить до переконання, що обов`язок забезпечення як персоналу, так і відвідувачів, засобами індивідуального захисту законодавець покладає саме на суб`єктів господарювання.

ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягав на тому факті, що йому працівниками магазину «Добриня» не були надані засоби індивідуального захисту і без маски він перебував лише тому, що вона у нього була відсутня.

Аналогічні пояснення останній надав і працівникам поліції безпосередньо на місці події у письмовій заяві від 14.04.2020 року, вказане не спростовується долученим до матеріалів справи відеозаписом події, тому суддя приймає зазначені обставини як достовірні.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Разом з тим клопотання ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної за ст. 44-3 КУпАП та кримінальної відповідальності за ст. 146 КК України юридичної особи магазину «Добриня» не ґрунтуються на положеннях КУпАП, виходять за межі компетенції судді місцевого суду та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44-3, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.Г. Заполовська