Справа № 441/2215/19 Провадження №33/802/253/20 Головуючий у 1 інстанції:Гамула Б. С.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 03 березня 2020 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 08 грудня 2019 року близько 12 год. на вул. Перемишльська, у м. Городок Львівської області, він керував автомобілем, марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності. ОСОБА_1 cтверджує, що був готовий пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», однак працівники поліції запропонували проїхати у медичний заклад. Оскільки в останніх був відсутній прилад «Драгер», а він поспішав у своїх особистих справах, поліцейські сприйняли його поведінку як категоричну відмову від проходження огляду. Вказує, що навіть у присутності свідків не заперечував проти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, однак працівники поліції не могли надати відповідний прилад. Після цього щодо нього був складений протокол про адміністративне правопорушення та вручено його копію, а через 60 хв. прибув інший екіпаж поліцейських з приладом для перевірки стану сп`яніння. У зв`язку із тим, що протокол уже був складений, ОСОБА_1 відмовився пройти відповідний огляд. Зазначає, що у місцевому суді також клопотав про допит двох свідків, вказаних у протоколі, однак останні судом першої інстанції допитані не були. З огляду на наведене просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляцію у повному обсязі, просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 08.12.2019 серії БД №322779 08 грудня 2019 року близько 12 год. на вул. Перемишльська, у м. Городок Львівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (а.с.2).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи апелянта не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 власноручно, зауваження до протоколу відсутні (а.с.2).

Крім того, у даному протоколі ОСОБА_1 зазначив: «вчора випив 100 г горілки, на медекспертизу їхати відмовляюся, з протоколом згідний» (а.с.2).

Отже, таким чином ОСОБА_1 фактично визнав вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння також стверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3) та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), в якому ОСОБА_1 власноручно вказав, що від проходження огляду відмовляється.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складався у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які скріпили його своїми підписами (а.с.2).

Отже, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення водієм пункту п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, правильними.

Нових доказів суду апеляційної інстанції особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, надано не було.

Апеляційний суд вважає, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 03 березня 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов