Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/922/20
Провадження № 3/321/457/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2020 смт. Михайлівка

Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Кравченко Н.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , працюючого фельдшером КУ «Михайлівський центр невідкладної медичної допомоги», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2020 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 по вул. Молодіжна, в с. Вовківка, Михайлівського району, Запорізької області, керував скутером Хонда Діо д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння очей, різкий перепад настрою. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав, та пояснив, що дійсно 08 липня 2020 року о 11 год. 00 хв. по вул. Молодіжна, в с. Вовківка, Михайлівського району, Запорізької області керував скутером Хонда Діо д.н.з. НОМЕР_2 . Працівниками поліції його було зупинено так як він їхав без мотошолома, та у зв`язку із почервонінням очей запропоновано пройти медичне обстеження в медичному закладі на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння. Також пояснив, що він дійсно відмовився пройти медичне обстеження на підставі ЗУ «Про проведення медичного освідування», так як поспішав на роботу до КУ «Центр невідкладної медичної допомоги», де працює фельдшером. Також пояснив, що протягом двох годин після зупинки він пройшов освідування, яким не встановлено відповідний стан. Пояснив, що пояснення писав власноруч. Факт відмови від проходження освідування в судовому засіданні не заперечував. Пояснив, що проходженням освідування порушуються його конституційні права. Додав, що напередодні він звертався зі скаргою на дії працівників поліції та вважав, що складення даного протоколу є наслідком його звернення.

Заслухавши пояснення, оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 064484 від 08 липня 2020 року, який складений належною особою, з дотриманням вимог діючого законодавства,згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозаписом.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , 08 липня 2020 року він був запрошений працівниками поліції в якості свідка для освідування ОСОБА_1 водія скутера на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування та сказав, що знаходиться на роботі. Після чого, на нього був складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 4).

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , 08 липня 2020 року приблизно об 11-00 год., він був запрошений працівниками поліції в якості свідка, де в його присутності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає по АДРЕСА_1 , ухилявся від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Він підтверджує, що ОСОБА_1 має ознаки сп`яніння, а саме: почервоніння очей та не орієнтується в обстановці, не знав яка дата, місяць та час по факту зупинки (а.с. 5).

Згідно оглянутого в судовому засіданні відеозапису, щодо якого не надійшло зауважень, ОСОБА_1 двічі запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що отримано відмову та у кожному разі роз`яснено самостійну відповідальність за відмову від проходження медичного огляду у відповідності до п. 2.5 ПДР України.

Заперечення ОСОБА_1 в судовому засіданні у зв`язку із наявністю доказів, отриманих самостійно у медичному закладі щодо відсутності будь-якого сп`яніння не спростовують факту відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, суддя кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України ", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства » від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Докази, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, суддею не встановлені.

Так, докази про вчинення ОСОБА_1 правопорушення є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і у своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в них такої особи.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу правопорушника, наслідки вчиненого правопорушення, сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою ознак, за якими можна констатувати винуватість правопорушника доведеною, та суддя вважає за необхідне застосувати до такого правопорушника адміністративне стягнення, як це передбачено диспозицією та санкцією ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 130 КпАП України).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ч.1 ст. 8 КпАП України).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст. 9 КпАП України).

Відповідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.40-1, 283-284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, у прибуток держави (Одержувач: УК у Михайлівському р-ні, ОТГ смт. Михайлівка/21081100; МФО: 899998; Код ; № рахунку: UA0008185), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у прибуток держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Відповідно до вимог ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня повідомлення про винесення вказаної постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання складає три місяці з дати її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів через Михайлівський районний суд Запорізької області.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.О. Кравченко