Справа № 487/1950/20
Провадження № 3/487/947/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Кузьменко В.В., за участю секретаря судових засідань Акімової Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює на посаді директора ПрАТ «Миколаївська аграрна компанія», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

30.03.2020 року головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок інших галузей економіки та окремих платників управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Миколаївській області Бугаєнком М.Г., при проведенні перевірки ПрАТ «Миколаївська аграрна компанія» встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 директор ПрАТ «Миколаївська аграрна компанія» () вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП, ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, а саме:

1) п.189.1 ст.189, п.п.192.1.1 п.192.1 ст.192, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України в частині заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за квітень 2017 року, обчислені з вартості повернутої контрагентом ПСП «РАМУС» пшениці, зберігання якої на складах ПрАТ «Миколаївська аграрна компанія» в рамках договору відповідального зберігання від 27.05.2016 року № 39-02/05-16 документально не підтверджено, на загальну суму ПДВ 157887 грн., в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість всього у сумі 157887 грн., в тому числі за травень 2017 року на суму ПДВ 157887 грн.;

2) п.189.1 ст.189, абз. г) п.198.5 ст.198, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України в частині не нарахування податкових зобов`язань на вартість придбаного дизпалива, використання якого в господарській діяльності не доведено на загальну суму ПДВ 64588 грн., в т.ч. за серпень 2018 року на суму 20067 грн., липень 2018 року на суму 10416 грн., червень 2019 року на суму 30081 грн., липень 2019 року на суму 4024 грн. та в частині завищення суми податкового кредиту, обчисленої з вартості послуг реальність придбання та фактичність використання яких у межах господарської діяльності підприємством не доведено та не підтверджено відповідними документами по взаємовідносинам з ТОВ «Пан Комбайн», ТОВ «Синергія Агро», ПП «Агроновація» на загальну суму ПДВ 595050 грн., в т.ч. по періодах: червень 2018 року на суму 49444 грн., серпень 2018 року на суму 42594 грн., червень 2019 року на суму 49480 грн., липень 2019 року на суму 257712 грн., серпень 2019 року на суму 195819 грн., в результаті чого завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість на загальну суму 659638 грн., у т.ч. по періодам: за грудень 2019 року на суму 659638 грн.;

3) п.201.1, п.201.7, п.201.10 ПК України, в результаті чого встановлено не реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в періоді, що перевірявся на загальну суму ПДВ 64587,98 грн., в т.ч.: червень 2018 року на суму 20066,92 грн., серпень 2018 року на суму 10416,43 грн., червень 2019 року на суму 30080,63 грн., липень 2019 року на суму 4024,00 грн.;

4) п.п.212.1.15 п.212.1 ст.212, п.п.212.3.4 п.212.3 ст.212, п.215.1 ст.215, з урахуванням вимог пп 14.1.212 п.14.1 ст.14, в результаті чого встановлено факт здійснення діяльності з реалізації пального на загальну суму 387527,92 грн. (з урахуванням ПДВ), без реєстрації платником акцизного податку.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та не надав клопотання про відкладення розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В силу ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Протокол №76 складеному 30.03.2020 року не містить підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутні відомості про вручення ОСОБА_1 копії даного протоколу.

Також, в порушення ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів доданих до протоколу вбачається, що ОСОБА_1 викликався до Головного управління ДПС у Миколаївській області, проте дані про вручення такого повідомлення відсутні.

Таким чином протокол складений головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок інших галузей економіки та окремих платників управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Миколаївській області Бугаєнком М.Г. із порушенням вимог КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП настає у випадку відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Проте, в судовому засіданні не було здобуто достатньою доказів, щодо порушення ОСОБА_1 встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі, а відповідно не може бути предметом судового розгляду.

Суд, будучі органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Таким чином, з огляду на наведене, протокол про адміністративне правопорушення №76 від 30.03.2020 року у такому вигляді не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ст.62 ч.3 Конституції України тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

З наведених мотивів та враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, справа підлягає закриттю за відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Заводського районного суду

м. Миколаєва В.В.Кузьменко