Справа № 345/1202/20
Провадження № 33/4808/196/20
Категорія ч. 3 ст. 184 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Сухарник І. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНП: НОМЕР_1 , жительку АДРЕСА_1 , яка працює у ТзОВ «Вінісін», громадянку України,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді суду першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 березня 2020 року серії АПР18 № 536477 ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 01 березня 2020 року близько 19:00 год. на території Калуської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 7, що по вул. Богдана Хмельницького, 8-А, спільно із ОСОБА_3 вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_4 , у результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, тобто вчинив правопорушення у віці від 14 до 16 років, передбачене ст. 173 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 184 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Мотивує свої вимоги тим, що вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного дослідження усіх доказів та без надання їм належної оцінки. Посилається на те, що суддя взяв до уваги надану медичну довідку та не з`ясував обставини при яких могло мати місце тілесне ушкодження. Зауважує, що довідка містить інформацію «травма зі слів хворого», ОСОБА_4 не направлявся на додаткові обстеження голови. Зазначає, що у довідці зазначено, що він звернувся тільки 03 березня 2020 року та самовільно покинув медичний заклад, що неприпустимо при травмах такого роду. Вважає, що суддя не встановив причинно-наслідковий зв`язок між конфліктною ситуацією, яка мала місце 01 березня 2020 року між неповнолітніми та наслідками, які встановлені довідкою від 06 березня 2020 року. Наголошує, що їй не надано можливості дати пояснення по суті та обманом і залякуванням змушено підписати заяву про визнання вини. Вказує, що суддею не надано оцінки та не спростовано факту нанесення матеріальної шкоди її синові ОСОБА_4 у вигляді знищення мобільного телефону та нанесення тілесних ушкоджень у вигляді забоїв та синців. Стверджує, що свої батьківські обов`язки по вихованню та забезпеченню свого сина ОСОБА_2 виконує належним чином, задовольняє його побутові потреби, забезпечує його належним одягом, продуктами харчування, умовами проживання, забезпечує його духовний розвиток. Відзначає, що сама по собі конфліктна ситуація, яка виникла між підлітками має негативне значення для суспільних відносин, зі свого боку вона провела з сином роз`яснювальну та виховну роботу з метою недопущення в подальшому подібних випадків. Наголошує, що така ситуація не може свідчити про ухилення від виконання нею своїх батьківських обов`язків. Посилається на те, що при винесенні постанови не враховано зміст основної мети адміністративного стягнення, дані про її особу. Підсумовує, що в порушення ст. 265 КУпАП в протоколі не конкретизовано та не викладено суть правопорушення, а належних доказів на підтвердження вчинення нею правопорушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП не надано.

В судове засідання апеляційного суду з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якій роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, вказала, що здійснюватиме свій захист самостійно.

Повідомила, що жодних заяв та клопотань поштою не направляла, до канцелярії суду не подавала, на адресу електронної пошти суду не надсилала.

ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просила скасувати постанову судді, закрити провадження по справі.

Заслухавши ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову судді місцевого суду - скасувати та прийняти нову постанову.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ч. 3 ст. 184 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.

Суддя не вправі у своїй постанові за підсумками розгляду справи вказувати на ті ознаки правопорушення, в скоєнні яких особа не обвинувачується в протоколі, тобто які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції.

Як вбачається із матеріалів справи та слідує зі змісту постанови судді, винесеної за результатами її розгляду, суддею суду першої інстанції належним чином не з`ясовано обставин, які мають значення для правильного розгляду справи. При цьому, суддя належним чином не дослідив письмові докази, що є в матеріалах справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 березня 2020 року серії АПР18 536477 (а.с. 1), ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 01 березня 2020 року близько 19:00 год. на території Калуської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 7, що по вул. Богдана Хмельницького, 8-А, спільно із ОСОБА_3 вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_4 , у результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, тобто вчинив правопорушення у віці від 14 до 16 років, передбачене ст. 173 КУпАП. Цим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

До протоколу на підтвердження викладених у ньому обставин правопорушення долучено копії заяви ОСОБА_5 , пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , рапортів поліцейських, інформації, отриманої від ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , витягу з медичної карти стаціонарного хворого, довідки про надання медичної допомоги та інше.

В заяві ОСОБА_5 від 02 березня 2020 року (а.с. 3), остання повідомляє про те, що 02 березня 2020 року близько 19 год. м. Калуші на території ЗОШ № 7 ОСОБА_2 з ОСОБА_3 та з хлопцем по імені ОСОБА_11 вчинили конфлікт з її сином ОСОБА_4 , в ході якого спричинили йому тілесні ушкодження.

ОСОБА_4 в поясненнях від 02 березня 2020 року (а.с. 4) зазначає, що 01 березня 2020 року близько 19 год. разом з ОСОБА_6 знаходились неподалік школи № 7, де зустрілись із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які без будь-яких причин побили його, а пізніше ОСОБА_6

11 березня 2020 року ОСОБА_4 (а.с. 17) вказав, що 01 березня 2020 року він з другом ОСОБА_6 гуляв на площі Героїв в м. Калуш. Через деякий час зустрівся з ОСОБА_8 та ОСОБА_12 . Всі разом пішли на територію Калуської ЗОШ № 7. Там вони присіли неподалік від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. З ними ще був хлопець на ім`я ОСОБА_11 . Уточнив, що перед тим, як присісти біля вказаних хлопців, розпили з ОСОБА_6 пляшку коньяку. Коньяк принесла ОСОБА_8 . Такий випадок трапився вперше. Далі до нього підійшов ОСОБА_2 та ображав нецензурними словами, почав розмахувати руками, вдарив його два рази долонею по обличчі. Тоді ж підійшов ОСОБА_3 , так само почав обзивати його нецензурними словами і наніс йому удар кулаком в ділянку обличчя. В той момент, з ними на нього накинувся хлопець на ім`я ОСОБА_11 , який теж наносив йому удари кулаками по різних частинах тіла. Коли вони всі почали його бити, він упав на землю. Вони почали копати його ногами по голові, грудній клітці. В той момент до нього підбіг друг ОСОБА_6 , ліг на нього зверху, щоб захистити. Проте хлопці не зупинялися та продовжували наносити удари ногами. Підійшов ОСОБА_13 , почав відтягувати хлопців від нього. До ОСОБА_2 підійшла ОСОБА_8 та почала з ним розмовляти. Казала, щоб він такого не робив. Після цього конфлікт закінчився, ОСОБА_6 та його брат привели його додому до його бабусі.

ОСОБА_6 02 березня 2020 року (а.с. 5) пояснив, що 01 березня 2020 року близько 19 год. разом з ОСОБА_4 знаходились неподалік школи № 7, де зустрілись із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які без будь-яких причин почали бити ОСОБА_4 , а пізніше побили і його.

05 березня 2020 року ОСОБА_6 (а.с. 13) повідомив, що 01 березня 2020 року він разом із ОСОБА_4 та дівчатами перебував на території ЗОШ № 7 в Калуш. Там вони побачили знайомих, підійшли і сіли неподалік він них. Були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Згодом вони з дівчатами перейшли позаду школи, де розпили пляшку коньяку. Повернулися до того місця, де сиділи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , сіли недалеко від них. Тоді до них підійшов ОСОБА_2 та почав обзивати ОСОБА_4 , розмахувати руками, лаятися та вдарив останнього. Тоді ще до нього підійшов ОСОБА_3 , також почав бити ОСОБА_4 кулаками в обличчя, після чого потягнув за куртку і він впав до землі. Вказав, що в той момент приліг на ОСОБА_4 , щоб його захистити. Тоді ОСОБА_3 ударив його ногою по голові, теж саме зробив ОСОБА_2 . Після того, як провів ОСОБА_4 додому, повернувся до ЗОШ № 7, щоб поговорити з ОСОБА_14 та ОСОБА_3 . Між ними в ході розмови виник конфлікт і ОСОБА_2 наніс йому удар кулаком в ділянку обличчя декілька разів. На запитання відповів, що ОСОБА_4 не вибивав телефон з рук ОСОБА_2 .

В рапортах (а.с. 6, 8) інспектор ЮПСП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Борейко Б.М. та старший інспектор-черговий Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Савчук В.Ю. доповідають про те, що 04 березня 2020 року до них надійшло повідомлення з Калуської ЦРЛ, про те, що до них за медичною допомогою звернувся ОСОБА_4 з діагнозом - струс головного мозку, госпіталізований у нейрохірургію.

ОСОБА_3 04 березня 2020 року (а.с. 9) повідомив, що 01 березня 2020 року близько 19 год. 30 хв. він разом з другом ОСОБА_2 знаходились на території ЗОШ № 7 в м. Калуш. До них підійшли знайомі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які були в нетверезому стані. У ОСОБА_4 з кишені куртки було видно пляшку. ОСОБА_4 почав обзивати їх нецензурними словами, голосно лаявся та вибив з рук ОСОБА_2 телефон, який впав і розбився. Через це ОСОБА_2 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 , а саме вдарив його рукою в обличчя. Після цього, ОСОБА_4 знову почав обзивати їх нецензурними словами, в той момент він не зміг контролювати свої емоції та також наніс тілесні ушкодження, а саме удари рукою в ділянку обличчя. Також зауважив, що коли ОСОБА_4 знаходився в нетверезому стані та обзивався нецензурними словами, голосно лаявся, там знаходилося ще багато інших людей.

ОСОБА_7 , що є матір`ю ОСОБА_3 , 04 березня 2020 року надала такі пояснення (а.с 10). Про те, що її син вчинив конфлікт із ОСОБА_4 їй стало відомо 03 березня 2020 року. З його слів, він наніс удар ОСОБА_4 , так як останній виражався нецензурною лайкою, обзивався.

ОСОБА_1 04 березня 2020 року (а.с. 11) пояснила, що 01 березня 2020 року її син, ОСОБА_2 прийшов додому близько 23 год. В ході розмови з ним, їй стало відомо, що на території школи № 7 між ним та ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стався конфлікт, внаслідок якого її син не стримав емоцій та наніс удар ОСОБА_15 , а також три удари ОСОБА_6 , рукою в обличчя.

ОСОБА_2 04 березня 2020 року (а.с. 12) зазначив, що 01 березня 2020 року близько 19 год. 20 хв. він разом з другом ОСОБА_3 перебували на території ЗОШ № 7 в м. Калуш. Там на території він зустрів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . В ході розмови між ними виник конфлікт і ОСОБА_4 з його рук вибив телефон, за що він наніс йому тілесні ушкодження, а саме вдарив рукою в область обличчя. В той момент до нього підійшов ОСОБА_6 , який був у нетверезому стані, почав його обзивати нецензурними словами. Він не міг стримати емоції та вдарив останнього рукою в область обличчя.

ОСОБА_8 05 березня 2020 року (а.с. 14-15) пояснила, що 01 березня 2020 року вона разом з подругою ОСОБА_12 знаходились на площі Героїв у м. Калуш. Там близько 18 год. 00 хв. до них підійшли ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , від яких було чути запах алкоголю. Згодом вони пішли на територію школи № 7, там веселилися, вона побачила, що із сумки ОСОБА_6 видно пляшку коньяку. На території школи до ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_2 та почав з ним голосно розмовляти, обзивати його нецензурними словами. Вона з подругою відійшли, а коли повернулися, побачила, що ОСОБА_4 лежить на землі, а ОСОБА_2 копає його ногою по голові. Вони знову пішли геть.

ОСОБА_12 06 березня 2020 року (а.с. 16) зазначила, що 01 березня 2020 року вона разом з подругою ОСОБА_8 гуляли по площі Героїв м. Калуш. Там до них підійшли їх знайомі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Вони з ними пішли на територію ЗОШ № 7. Вона там присіли. Через деякий час до їхньої компанії підійшов ОСОБА_2 та почав чіплятися до ОСОБА_4 , з яких причин їй не відомо. ОСОБА_2 говорив образливі слова в сторону ОСОБА_4 та штовхав його, від одного з поштовхів він упав на землю. Тоді підійшов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , сів на нього зверху та наніс декілька ударів по голові або по спиті. Точно не пам`ятає. ОСОБА_6 ліг зверху на ОСОБА_4 , щоб його захистити, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в той момент копали ногами ОСОБА_4 по голові. Через деякий час ОСОБА_6 забрав ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 відійшов. Після цього конфлікт закінчився. Зауважила, що вони з хлопцями не розпивали алкогольних напоїв. Бачила у ОСОБА_6 в сумці пляшку коньяку.

ОСОБА_10 13 березня 2010 року (а.с. 21) вказав, що в той час він з другом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 та ще чотирма дівчатами зустрілися на території ЗОШ № 7 м. Калуш. Там, до ОСОБА_2 , до їхньої компанії, підійшов ОСОБА_4 , щоб привітатися. По його вигляду, було зрозуміло, що в нетверезому стані. Коли він підійшов, то ОСОБА_2 сказав, щоб він ішов геть. Тому ОСОБА_4 почав обзивати нецензурними словами ОСОБА_2 і вибив у нього з рук телефон. На це ОСОБА_2 відреагував та наніс удар ОСОБА_4 кулаком обличчя. Після цього, ОСОБА_4 розвернувся та пішов разом з своїми друзями в інше місце, недалеко від них. Через декілька хвилин ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_4 , там вони сварились. З приводу чого, між ними виникла сварка йому не відомо. ОСОБА_3 наніс чотири удари кулаком в обличчя. Після того, ОСОБА_3 повернувся. Конфлікту з ОСОБА_4 він не вчиняв, взагалі з ним не знайомий.

З витягу з медичної карти стаціонарного хворого № 2203 від 06 березня 2020 року вбачається, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 04 березня 2020 року по 06 березня 2020 року з діагнозом: Закрита ЧМТ. Струс головного мозку. Забій м. тканин голови, правої половини грудної клітки, хронічний гастрит в стадії загострення.

З довідки № 482 про надання медичної допомоги лікарями Калуської ЦРЛ, вбачається, що ОСОБА_4 03 березня 2020 року оглянуто травматологом.

В той час, вказана сукупність доказів по справі не доводить наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з наступним.

Так, диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Відповідно, обвинувачення у тій формі, що викладено в протоколі не може утворювати склад адміністративного правопорушення, в якому ОСОБА_1 обвинувачується.

Суть зазначеного правопорушення взагалі не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеному у частині статті КУпАП, за якою складено протокол.

В протоколі не зазначено конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення згідно з диспозицією ч. 3 ст. 184 КУпАП, не викладено даних про те, яке конкретно правопорушення вчинено неповнолітнім за ст. 173 КУпАП.

Так, у протоколі вказано, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , який на території Калуської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 7 спільно із ОСОБА_3 вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_4 , у результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Проте, ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність батьків або осіб, що їх замінюють, не за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років відповідного правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Відповідальність батьків або осіб, що їх замінюють, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітейпередбачено ч. 1 ст. 184 КУпАП. Будь-якого посилання на цю норму ч. 3 ст. 184 КУпАП не містить.

Відносно вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у протоколі зазначено, що він на території Калуської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 7 спільно із ОСОБА_3 вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_4 , у результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Так, диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає притягнення особи до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

В той час, заподіяння тілесних ушкоджень не утворюють об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року по справі № 288/1158/16-к зазначила, що дії, які супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства. За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства. Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Враховую, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Таким чином, дрібним хуліганством визнаються дії, що не мають ознак кримінально караного хуліганства.

Основним об`єктом хуліганства як кримінального правопорушення є громадський порядок, а його додатковим об`єктом може виступати життя та здоров`я особи.

Об`єктом адміністративного правопорушення є тільки громадський порядок та спокій громадян, дрібне хуліганство не загрожує життю та здоров`ю людей, хоча може й проявлятися в образливому ставленні до оточуючих.

Оцінюючи зміст та спрямованість протиправного діяння ОСОБА_2 згідно з протоколом, доходжу висновку, що таке було зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди з особистих спонукань. Так, в результаті дій ОСОБА_2 . ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження.

Тому, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, а саме дрібне хуліганство, за обставин, зазначених у протоколі, є помилковим.

В той час, адміністративна відповідальність батьків або осіб, котрі їх замінюють, за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, кваліфікується за іншою нормою діючого законодавства - ч. 4 ст. 184 КУпАП.

Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Аналізуючи зміст обставин, які ставляться у вину згідно з протоколом, фактичні дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що відсутні достатні дані, які б поза розумним сумнівом доводили наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

З урахуванням викладеного, доходжу висновку про відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

За таких обставин, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, - не сплачується.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло