Справа № 755/5555/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" травня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого настоятелем храму Воскресіння Христового, проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,

встановила:

згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР №350461 від 05 квітня 2020 року, ОСОБА_2 о 8 год 40 хв по вул. Микільсько-Слобідській, 5, в м. Києві проводив релігійне зібрання, чим порушив р. 2, п. 7 постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав вини у вчиненні адміністративного правопорушення та зазначив, що дійсно здійснював ранкове богослужіння в цей день. Двері в собор були відкриті, оскільки напередодні проводили дезінфекцію. Підійшли працівники поліції та стали закривати двері, оскільки храми не повинні працювати. Вони не вимагали припинити богослужіння, так як про це вказано в рапорті. В храмі на той час перебувало декілька людей, які дотримувались правил дистанціювання.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суддя дійшла такого висновку.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно абз. 16 ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб`карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 2 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211» внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», згідно яких назва постанови викладена в редакції: Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2».

Відповідно до підп. 7 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211 (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) заборонено до 24 квітня 2020 рокупроведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, за умови забезпечення учасників засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Згідно ст. 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він проводив релігійне зібрання та порушив постанову Кабінету Міністрів України.

Відповідно до даних про конструктивні характеристики, які містяться на сайті https://kyivsobor.ugcc.org.ua/istoriya-soboru/, висота собору - 50 м; площа - 3206,1 м?, а місткість - 1500 чол.

Із доданих фотознімків вбачається, що під час богослужіння у соборі знаходиться 6 осіб, які розташовані один від одного на відстані більше, ніж 1,5 м та одягнені в засоби індивідуального захисту.

17 березня 2020 року видано розпорядження Київської Архиєпархії щодо душпастирських викликів під час пандемії коронавірусу COVID-19. У ньому наголошено на необхідності виконання розпорядження цивільних органів влади та дотримання санітарних норм. Людей у зоні ризику (старшого віку, батьків з малими дітьми, осіб з ознаками респіраторних інфекцій, тих, хто недавно повернувся з-за кордону і хто з ними проживає) просять залишатися вдома, щоб не наражати себе та інших на небезпеку зараження. При цьому надано канонічну диспензу (звільнення) усім вірним Київської архиєпархії від обов`язку фізичної присутності на Божественній Літургії у неділі і свята, а залишено обов`язок брати участь у Божественній Літургії , яка транслюється сучасними засобами комунікації або принаймні однієї години спільної чи особистої молитви та читання Святого Письма .

У документі наголошено на необхідності дотримуватись припису компетентних державних органів щодо присутності на богослужінні не більше десяти осіб на відстані не менше 1,5 м один від одного.

Крім того, вже 24 березня глава Української Греко-Католицької Церкви Блаженніший Святослав у порадах єпископам церкви для сформування критеріїв щодо поведінки священників у час карантину зазначив, що треба заохочувати вірних якнайбільше користати із трансляцій церковних служб. Страсні й великодні служби цього року в усій Католицькій Церкві служаться без участі вірних - заради безпеки, щоб зменшити контакт між людьми і не поширювати вірусів. Богослужіння, однак, належить правити в катедральних соборах і парафіяльних церквах, щоб створити людям можливість брати в них участь за посередництвом соціальних мереж в прямому ефірі. Важливо, щоб ці служби зберігалися у відеоформаті, щоб вірні, які не можуть молитися в певній годині, мали змогу зробити це пізніше.

Отже з проаналізованих документів вбачається послідовна позиція глави УГКЦ щодо необхідності додержання встановлених санітарних норм, яка була доведена до відома всій греко-католицькій спільноті.

З пояснень наданих в судовому засіданні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності спростовуються твердження викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, щодо порушення Постанови Кабінету Міністрів.

Що стосується фото доданого до протоколу, то суддя не бере його до уваги, оскільки з вказаного фото не зрозуміло якого числа зроблено фото, яким технічним пристроєм, безпосередньо місце фотозйомки та хто саме зображений на фото.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Кобець проти України»(«Kobetsv. Ukraine») no. 16437/04ECHR14 лютого 2008 року у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 44-3, 245, 247, 251, 256, 280, 283-285 КУпАП, Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»,Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суддя

постановила:

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбаченест. 44-3 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: В.Б. Левко