ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/340/20 Справа № 211/479/20 Суддя у 1-й інстанції - Папарига В. А. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Дніпро

Суддя судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув апеляційну скаргу, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої ПП ОСОБА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою суду ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При обставинах встановлених місцевим судом ОСОБА_1 визнано винним за те, що вона 14.01.2020 року о 23.37 год. в м.Кривий Ріг по вул. Вернадського, 63, керувала транспортним засобом Мазда, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду №154 від 15.01.2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, закрити провадження за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КК України.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки справа в суді першої інстанції була розглянута за її відсутності, копію постанови суду отримала лише 20.02.2020 року.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що рішення суду є незаконним та не обгрунтованим, оскільки висновки працівників поліції та висновок про результати медичного огляду не відповідають дійсності. Апелянт зазначила, що її дійсно зупинили працівники поліції, причиною зупинки було нібито порушення нею ПДР України, проїхала на червоний сигнал світлофора. Працівники поліції під час спілкування з нею повідомили її, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вона заперечувала проти цього та на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд за допомогою приладу Драгер вона відмовилася, після чого вони поїхали до лікарні. Висновок лікаря підтвердив, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, але з даним висновком вона не згодна, оскільки він не відповідає дійсності, у зв`язку з чим в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання до апеляційного суду не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, про поважні причини свого не прибуття не повідомила, тому відповідно до ст. 294 КУпАП її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Розглянув питання про поновлення строку на оскарження постанови суду, зважаю на те, що рішення винесено без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та копію постанови нею було отримано 20 лютого 2020 року, що підтверджується її письмовою розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи, тому керуючись ч.2 ст. 294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду по суті.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними, обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, які місцевий суд безпосередньо дослідив під час розгляду справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 338132 від 15 січня 2020 року в якому працівником поліції зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, від підписання якого остання відмовилася (а.с.1);

- рапортом інспектора поліції в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Мазда, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході розмови було виявлено, що остання перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння. Водію ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти медичний огляд за допомогою приладу Драгер або у медичному закладі з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, на що остання погодилася пройти огляд у медичному закладі. Згідно висновку водій ОСОБА_1 знаходилась у стані алкогольного сп`яніння, останній було роз`яснено її права та обов`язки, повідомлено дату та час розгляду справи, та складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, копію протоколу ОСОБА_1 отримувати відмовилась (а.с.4);

- висновком щодо результатів медичного огляду №154 від 15.01.2020 року, згідно якого у водія ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння (а.с.3);

- відеозаписом з нагрудної камери відеоспостереження працівників поліції, де зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовилась пройти медичний огляд за допомогою приладу Драгер, а пройшла медичний огляд в установленому законом порядку, де відповідно висновоку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння (а.с.6).

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Вказані докази підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що в сукупності утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягає у перебуванні особи, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння.

Місцевим судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Доводи ОСОБА_1 про те, що висновок лікаря в якому зазначено, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності то апеляційний суд вважає їх необгрунтованими, оскільки даний висновок належним чином складений та завірений печаткою і підписом лікаря, а також підписаний ОСОБА_1 , а тому сумніву щодо його достовірності і належності не виникає.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на оскарження ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.М.Кононенко