ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2020 Справа №607/12252/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., за участю захисника Синюка А.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, жителя

АДРЕСА_1 , співвласника ТОВ «Клуб-А»

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 712748 від 14.07.2020 року, 12.07.2020 року о 00 год. 43 хв. співвласник молодіжного розважального комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 допустив роботу закладу після 23 год., чим порушив правила карантину, встановлені пп. 16 п. 3 вимоги постанови КМУ від 20.05.2020 року.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причину неявки. Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи у його відсутності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Синюк А.С. у судовому засіданні просить провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить на наступного висновку.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.44-3КУпАП полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

За змістом вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги постанови Кабінету міністрів України № 392 від 20.05.2020 року, тобто правила передбачені іншим актом законодавства.

В силу ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 712748 не зазначено свідків, які були очевидцями подій, зазначених у ньому.

Поряд з тим, у матеріалах справи містяться письмові пояснення від 12.07.2020 року ОСОБА_2 , однак встановити прізвище особи та встановити суть пояснень неможливо, оскільки дані пояснення виконанні рукописним способом, нерозбірливо, зміст яких неможливо прочитати.

Щодо досліджених судом відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції слід зазначити наступне. Вказані відеоматеріали не містять дати та часу їх здійснення, а сама лише відео фіксація приміщення закладу, у якому ввімкнене світло, відповідно не свідчить про роботу молодіжного розважального комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 після 23 год.

Долучені до матеріалів справи три рапорти інспектора-чергового Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській обл. Настин В.В. від 12.07.2020 року не підтверджують обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки стосуються іншої події конфлікту громадянина ОСОБА_3 з охоронцями молодіжного розважального комплексу «Riverside» в проміжку часу від 03 год. 31 хв. 03 год. 38 хв. 12.07.2020 року.

Із відомостей з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що співвласниками ТОВ «Клуб-А» є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Згідно долученого захисником Синюком А.С. до матеріалів справи наказу ТОВ «Клуб-А» від 18.02.2020 року, ОСОБА_5 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «Клуб-А».

Проте, до матеріалів справи не долучено документів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 є посадовою особою, на яку покладені службові обов`язки по дотриманню вимог законодавства щодо графіку та режиму роботи молодіжного розважального комплексу «Riverside».

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції».

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин судом установлено, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення докази вини ОСОБА_1 у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 44-3, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня отримання такої постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області .

Головуючий суддяК. М. Грицай