07.05.2020 Провадження по справі № 3/940/245/20
Справа № 940/537/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

7 травня 2020 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Косович Т.П., з участю адвокатів Порхун О.П., Безуглої І.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, пенсіонера, до адміністративної відповідальності притягувався 03.09.2019 року за ст. 173 КУпАП,

за ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 12.04.2020 року близько 9 години в АДРЕСА_3 ОСОБА_1 вчинив економічне насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_2 , 1928 року народження, за якою здійснював догляд, а саме залишив її без догляду, зачинивши в будинку та позбавивши права вільного пересування та відключив стаціонарний телефон, чим порушив її спокій.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що ОСОБА_2 є його матір?ю, за якою він доглядав разом зі своєю рідною сестрою ОСОБА_3 . Він кожен день приїжджав до матері, привозив їжу, прибирав. Коли він їхав додому, то мати просила щоб він її замикав. Він її замикав, проте в хаті у матері були свої ключі і вона в будь-який час могла відімкнути хату. 12.04.2020 року коли він приїхав до матері, то в хаті уже була його сестра ОСОБА_4 зі своїм сином ОСОБА_5 . У них виник конфлікт. 13.04.2020 року за ним додому приїхала поліція та привезла його до матері. Там уже була ОСОБА_4 , її син та адвокат, які стверджували, що він зачинив матір в хаті та відключив стаціонарний телефон. Проте він цього не робив, стаціонарний телефон він не відключав, навпаки, коли той часто ламався він його лагодив щоб мати постійний зв`язок з матір?ю. З 13.04.2020 року мати проживає у ОСОБА_4 . Чому мати поїхала проживати до сестри ОСОБА_1 не знає. Ні 12.04.2020 року, ні 13.04.2020 року мати працівникам поліції не скаржилася на нього та заяви про притягнення його до відповідальності не писала.

Представник ОСОБА_1 адвокат Порхун О.П. суду пояснила, що факт економічного насильства ОСОБА_1 відносно його матері ОСОБА_2 не доведений належними доказами, сама ОСОБА_2 як потерпіла заяву до поліції не писала, її написала ОСОБА_4 14.04.2020 року, а тому просить закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, її представник адвокат Безугла І.С. суду пояснила, що ОСОБА_2 не може прибути в судове засідання для дачі особистих пояснень за станом здоров`я. ОСОБА_6 вказала, що заяву в поліцію про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності дійсно писала ОСОБА_4 зі слів матері. Всі обставини справи, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, відбувались 13.04.2020 року, а не 12.04.2020 року це помилка. Просить суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти відповідне стягнення.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що є донькою потерпілої ОСОБА_2 та відповідно сестрою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Вона разом з братом доглядає матір, кожен день ходить до неї та телефонує по декілька разів на день. Телефон завжди працював. Коли вони йшли додому, то закривали матір на замок (вона сама просила їх про це), проте запасні ключі у матері завжди були. 12.04.2020 року коли вона прийшла до матері, то там уже був брат та ОСОБА_8 і у них виник конфлікт. Чому мати поїхала проживати до сестри вона не знає.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що 12.04.2020 року вона за запрошенням матері разом із сином ОСОБА_5 прийшла до неї в гості провідати. Мати відчинила їм двері та вони сиділи спілкувалися. Коли прийшов ОСОБА_1 у них виник конфлікт. Ввечері коли вона хотіла зателефонувати матері, то стаціонарний телефон уже не відповідав. 13.04.2020 року коли вона разом із сином та адвокатом приїхала до матері, то остання стояла у веранді зачинена, телефон був відключений. Двері відчинив ОСОБА_1 коли приїхав своїм ключем. Чи були в хаті запасні ключі вона не бачила. Заяву до поліції від імені матері про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності написала вона 14.04.2020 року за проханням матері та вислала її поштою.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що коли вони з матір?ю 12.04.2020 року прийшли до баби ОСОБА_2 , вона відчинила їм двері своїм ключем. Раніше баба ні на кого не скаржилася, всі спілкувались з нею телефоном. 12.04.2020 року ввечері та 13.04.2020 року телефон у баби був відключений він знає це зі слів своєї матері ОСОБА_4 .

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника, представника потерпілої та свідків, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським було порушено вимоги ст. 251 КУпАП та не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 205567 від 24.04.2020 року у вину ОСОБА_1 ставиться те, що він 12.04.2020 року близько 9 години в АДРЕСА_3 вчинив економічне насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_2 , 1928 року народження, за якою здійснював догляд, а саме залишив її без догляду, зачинивши в будинку та позбавивши права вільного пересування та відключив стаціонарний телефон.

Проте, дослідивши матеріали справи та заслухавши всіх учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що 12.04.2020 року ОСОБА_2 сама відчинила двері ОСОБА_4 та її сину ОСОБА_10 своїм ключем, а тому не могла бути насильно зачинена в будинку без права вільного пересування, при цьому телефон її працював. Зазначаючи, що ввечері 12.04.2020 року телефон вже не відповідав - доказів його відключення саме ОСОБА_1 суду не надано. Не підтверджено належними доказами і того, що 13.04.2020 року зранку ОСОБА_2 була насильно зачинена в будинку, так як ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_7 вказують, що запасні ключі у неї завжди були, що не спростовується показами інших свідків, які вказали, що не дивились чи у ОСОБА_2 були запасні ключі.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, атому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, що згідно п.1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 173-2 ч. 1, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , провадженням закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя: Т.П.Косович

Постанова набрала законної сили «___» ___________________20___р.

Строк пред`явлення постанови до виконання до «___» ________________20___р