Справа № 428/3197/20
Провадження №3/428/893/2020
Постанова

іменем України

27 квітня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Кожем`яки А.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

12.04.2020 о 16 годині 45 хвилин у м. Сєвєродонецьку ОСОБА_1 перебував у громадському місці на стаціонарно обладнаній зупинці маршрутних транспортних засобів, розташованій за адресою пр-т Гвардійський, район будинку № 59, без захисної маски, чим порушив правила карантину, встановлені ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», підпунктом 1 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, та підпункту 1 пункту 1 Розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації № 285 ід 08.04.2020.

До даних висновків суд прийшов з наступних підстав.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засіданні не з`явився, про день, час та розгляд адміністративної справи був повідомленим належним чином, але про причину неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також належним чином повідомлення про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Сєвєродонецькому міському суді, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не зважаючи на неодноразові повідомлення про виклик, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що такі дії учасника процесу направлені на затягування розгляду справи, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Дані обставини дають підстави суду для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, дослідженими матеріалами справи встановлено.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до диспозиції ст. 44-3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Дане адміністративне стягнення може застосовуватися лише у випадках передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зокрема, відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з підпункту 1 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, встановлено заборону з 6 квітня 2020 року до 11 травня 2020 року перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Такими місцями, відповідно п. 12 абз. 2 ст. 13 вказаного Закону є стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів.

Аналогічні заборони застосовані і Розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації № 285 ід 08.04.2020, зокрема підпункту 1 пункту 1.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 133858 від 12.04.2020, 12.04.2020 о 16 годині 45 хвилин у м. Сєвєродонецьку ОСОБА_1 перебував у громадському місці на стаціонарно обладнаній зупинці маршрутних транспортних засобів, розташованій за адресою пр-т Гвардійський, район будинку № 59, без захисної маски, чим порушив правила карантину, встановлені ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», підпунктом 1 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, та підпункту 1 пункту 1 Розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації № 285 ід 08.04.2020.

При цьому, викладені у протоколі обставини повністю підтверджуються відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що були досліджені у судовому засіданні. Дані відеозаписи містять фіксацію обставин подій, які мали місце 12.04.2020, зокрема як працівники поліції підійшли до двох громадян, які перебували на зупинці громадського транспорту без захисник масок. Своєї провини чоловіки не спростовували, одного з чоловіків було ідентифіковано, за наданими ним документами, як ОСОБА_1 .

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є порушення вимог ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», підпунктом 1 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, та підпункту 1 пункту 1 Розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації № 285 ід 08.04.2020.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

При цьому, суд враховує особу ОСОБА_1 , виходячи з того, що останній відповідно до відомостей зазначених у протоколі не працює, від пояснень відмовився.

У зв`язку з чим при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, зокрема ОСОБА_1 не працює, вину не визнав, у вчиненому не покаявся, не є інвалідом.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , згідно зі ст. 34-35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, тобто в межах санкції ст. 44-3 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України(ЕАП); рахунок отримувача: UА0026007; код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 (суд.збір) у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова