Справа № 346/466/20
Провадження № 33/4808/162/20
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн 40 коп. судового збору.

1.2. Згідно даних оскаржуваної постанови та протоколу про адмінправопорушення, 26.01.2020 року о 20:29 год. в с. Мишин, по вул. Грушевського, Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2121 Нива», номерний знак « НОМЕР_1 », та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 не з`явився, справу розглянуто за його відсутності.

1.3. Суд першої інстанції, беручи до уваги дані матеріалів справи, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

2. Доводи апеляційної скарги:

- постанова суду незаконна, підлягає скасуванню, а справа закриттю;

- обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи;

- ОСОБА_1 не керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2121 Нива», номерний знак « НОМЕР_1 », а знаходився на задньому сидінні вказаного автомобіля, і коли фактичний власник транспортного засобу ОСОБА_2 , який ним і керував, відійшов до сусіда купити меду, то ОСОБА_1 виходив з автомобіля через дверку водія, відкинувши водійське сидіння. ОСОБА_1 на вимогу поліцейських, які без дозволу заїхали на приватне подвір`я, пред`явив своє водійське посвідчення та свідоцтво на право власності на автомобіль, яке знайшов у машині ОСОБА_2 . Транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, не перебував за кермом автомобіля, який стояв на подвір`ї його садиби, тому останній, розуміючи, що дії поліцейського суперечать закону, відмовився від проходження перевірки на наявність алкоголю;

- долучений відеозапис не може бути належним доказом у справі, оскільки на ньому не зафіксовано ані пропозиції ОСОБА_1 продути «Драгер», оскільки такої дії поліцейські не вчиняли, ані свідків події, оскільки такі були відсутні;

- протокол на місці події не оформлявся, будь-які інші процесуальні документи поліцейськими не складались та не пропонувались ОСОБА_1 для підпису, тому він і не відмовлявся від підпису.

Просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апелянтом заявлено письмове клопотання щодо допиту свідків.

2.1. Щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Апелянт стверджує, що повістку про судове засідання він не отримував, оскільки не перебував за місцем свого проживання з поважних причин (похорони тітки). Копію оскаржуваної постанови, прийнятої без його участі, він отримав лише 03.03.2020, що засвідчується відміткою на конверті та штампом. Апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку відправлено на адресу суду 13.03.2020. Просить поновити пропущений з поважних причин строк.

3. Провадження в апеляційному суді.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити. Не заперечив, що відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки не був за кермом і вимога поліцейського була незаконна. Автомобілем керував його власник ОСОБА_2 , який підвіз його до подвір`я, а сам пішов придбати мед. Він сидів на задньому сидінні з лівого боку і відкинувши крісло водія вийшов. У цей час на подвір`я заїхала поліцейська машина. Поліцейський став світити йому в очі ліхтариком, зажадав документи, він показав своє посвідчення водія і дав документи на автомобіль ОСОБА_2 , які знайшов в автомобілі. Свідків, які вказані в протоколі не було. Протокол сфальсифікований.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Оскаржувана постанова винесена 18.02.2020, ОСОБА_1 стверджує, що отримав її копію 03.03.2020, апеляційну скаргу подано 13.03.2020 (згідно відстеження штрих-коду поштового відправлення, а.с. 49).

Апелянт стверджує, що не отримував повістки про виклик його до суду для розгляду справи і підпис там не його він у цей час не був вдома.

Згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та відстеження штрих-коду вказаного відправлення, підтверджено вручення 08.02.2020 ОСОБА_1 особисто відповідного поштового відправлення стосовно часу та місця розгляду справи судом щодо нього (а.с. 15).

Апеляційний суд, оцінюючи встановлені обставини та ті, на які посилається апелянт (п.п. 2.1 даної Постанови), його пояснення, та з метою забезпечення реалізації його права на доступ до суду, до правосуддя, права на захист та на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, вважає за належне визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та достатніми для його поновлення.

4.2. Апеляційну скаргу належить задовольнити з таких мотивів.

ОСОБА_1 категорично заперечив, що керував автомобілем і саме тому відмовився пройти тест, уважаючи дії поліцейських незаконними.

Поліцейські не зупиняли автомобіль, він стояв на подвір`ї ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_2 показав, що того вечора розвозив по дамах членів УТМР на своєму автомобілі «Нива». По дорозі в автомобіль сіла сусідка ОСОБА_1 . Коли вони заїхали до подвір`я ОСОБА_1 , він вийшов і пішов до однокласника придбати меду. Був відсутній біля 20 25 хв. Коли повернувся, ОСОБА_1 розповів про інцидент з поліцією.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показали, що ОСОБА_2 того вечора підвозив ОСОБА_1 додому. ОСОБА_1 за кермом не був. Коли заїхали в подвір`я ОСОБА_1 , то ОСОБА_2 пішов за медом. Через невеликий проміжок часу над`їхала поліцейська машина. Свідок ОСОБА_3 також вказала, що поліцейський чинив психологічний тиск на ОСОБА_1 , вимагав документи на машину і ОСОБА_1 їх шукав, щоб показати. Деталей не пам`ятає.

Даних, які б спростовували показання цих свідків, немає.

Тому слід дійти висновку про те, що докази керування автомобілем ОСОБА_1 відсутні. Відповідно і обов`язку пройти медичний огляд він не мав.

Тому його відмова від огляду не може тягти за собою адміністративну відповідальність, оскільки за цих обставин законних підстав вимагати від ОСОБА_1 пройти медичний огляд на вживання алкоголю у працівників поліції не було.

В діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки дія її норми поширюється на осіб, які керували транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовились пройти медичний огляд на вживання алкоголю.

Постанова суду, прийнята тільки на підставі письмових матеріалів, суперечить указаним доказам, які безпосередньо досліджені в апеляційному суді, та не може залишатися в силі.

Постанову суду слід скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання апелянта ОСОБА_1 задовольнити.

Строк на апеляційне оскарження постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2020 року поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2020 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв