ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/500/20 Справа № 206/1273/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю: особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Королькова М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, апеляційну скаргу адвоката Королькова М.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді менеджера, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420,20 гривень.

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він о 15:20 год. 20.02.2020 року в м. Дніпро, по вул. Гаванська, б. 15, керував т.з. Honda Accord, н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат Корольков М.В. просить постанову суду скасувати, а справу, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу інкримінованого правопорушення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що рішення суду першої інстанції, на його думку, є незаконне, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складався з грубими порушеннями чинного законодавства, зафіксовано наявне, на переконання працівника поліції, порушення у виді керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, складений у відсутності двох свідків, та належних і достатніх доказів цьому у справі немає та судом в постанові не наведено.

Апелянт також вказує, що адвокат подав заяву про перенесення судового засідання, яка надійшла до суду 02.04.2020 року, але судом не було прийнято заяву до уваги. Вважає, що судом під час розгляду справи грубо порушено право ОСОБА_1 на захист та на справедливий розгляд справи.

На думку апелянта, судом першої інстанції було допущено спрощений підхід до розгляду справи та не було надано належної оцінки вищевикладеним обставинам, доречні аргументи заявника та його захисника, які були залишені поза увагою, та у оскаржуваному судовому рішенні належного обґрунтування причин, з яких вони були відхилені, не наведено. Також заявник вважає, що зібрані у матеріалах справи докази не відповідають критеріям належності і допустимості та не можуть беззаперечно свідчити про наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Корольков М.В. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній, а також послався на те, що ОСОБА_1 працює постійно водієм, та що б підтримувати себе в робочому стані, вимушений вживати енергетичні напої типу "Редбул", які не відносяться до алкогольних.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи адвоката, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши відповідні документи, заслухавши пояснення лікаря-нарколога, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції, зазначених вимог закону дотримано не було, належним чином не з`ясовано обставини щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді вказаного адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин інкримінованого правопорушення.

Вважаю за необхідне зазначити, що під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Одним із видів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що, ОСОБА_1 від огляду не відмовлявся і добровільно пройшов обстеження в медичному закладі, де зробив пояснення про вживання в цей день енергетичних напоїв.

В апеляційному суді за клопотанням адвоката Королькова М.В. була допитана лікар-нарколог ОСОБА_2 , яка пояснила, що після систематичного вживання енергетичних напоїв, на що вказує ОСОБА_1 , можлива велика вірогідність того, що стан особи ОСОБА_1 певним чином міг змінитися, що відповідно може впливати на результати медичного огляду.

Як зазначав ОСОБА_1 , він працює водієм, та при ознаках втоми він регулярно вживає енергетичні напої. Лікар-нарколог зазначив, що при регулярному вживанні енергетичних напоїв, результати медичного дослідження, можуть давати не точні дані про стан як алкогольного так і наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з фотофіксації, о 15 год. 30 хв. 20.02.2020 року, в салоні автомобіля, яким керував перед зупинкою ОСОБА_1 , видно біля нього декілька банок з під енергетичного напою "Редбул".

До алкогольних напоїв він не відноситься.

Тому вважаю, що висновок № 835 лікаря-нарколога викликає сумнів в своїй достовірності.

Крім того в матеріалах даної адміністративної справи немає відповідних доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, тобто існує обґрунтована підозра, що навіть попри наявність складеного відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній міг безперешкодно продовжити свій рух. Дані обставини не залишають сумнівів в упередженості дій співробітників поліції, якими не було належно виконано вимоги ст. 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння.

Але суд вказані обставини належно не з`ясував, не надавав відповідну оцінку поясненням ОСОБА_1 , висновку № 835, та прийшов до неправильного висновку.

Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і про відсутність складу даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється в рамках інкримінованих дій, в даному випадку здійснюється в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, тому вважаю, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно останнього, а прийняте судом рішення не можна визнати законним.

Таким чином, вважаю необхідним постанову районного суду скасувати, а провадження у даній справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Королькова М.В. в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі, - закрити, за відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.