СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/64/20
Провадження №3/547/29/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року смт Семенівка, Полтавська область

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області В.Ф.Харченко, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління Держпраці у Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , директор Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення від 20.01.2020, 17.01.2020 (з моменту виялення) в ході інспекційного відвідування виявлено, що ОСОБА_2 будучи директором Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України фактично допустив працівника ОСОБА_3 до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

В ході інспекційного відвідування надані договори про надання послуг (цивільно-правового характеру), заключні з громадянином ОСОБА_3 , а саме:

- договір про надання послуг 6/н від 28.12.2012 термін дiї з 28.12.2012 по 31.12.2013;

- договір про надання послуг б/н від 28.12.2013 термін дiї з 28.12.2013 по 31.12.2014 ;

- договір про надання послуг б/н від 01.01.2015 термін дiї з 01.01.2015 по 31.12.2015;

- договір про надання послуг 6/н від 01.04.2016 термін дiї з 01.04.2016 по 31.12.2016 ;

- договір про надання послуг б/н від 01.04.2017 термін дiї з 01.04.20 17 по 31.12.2017;

- договір про надання послуг б/н від 01.04.2018 термін дії з 01.04.2018 по 01.12.2018 .

Договір про надання послуг вiд 01.01.2015 містить наступні умови:

- п. 2.1.2 - надавати допомогу керівництву господарства, якому було продано насіння в організації робіт по вирощуванню насіння та здійснювати контроль за дотриманням технології виконання робіт;

- п. 2.1.4 систематично, не рідше одного разу в місяць за розпорядженням Замовника обстежувати особисто посіви, після чого складати Акт обстеження з описом основних показників стану посівів та наданих рекомендацій по подальшому виконанню технологічних операцій;

- п. 2.1.6 - брати безпосередньо участь в роботах по підготовці насіння до реалізації (очистка, затарювання, завезення на склад Замовника), здійснювати контроль за обробкою насіння на насіннєвому заводі;

- п. 2.1.7 - здійснювати науковий нагляд за вирощуванням станційних гібридів цукрових буряків, багаторічних трав i проса на експериментальних полях в різних господарствах України;

- п. 2.2 - сумлінно своєчасно i точно виконувати обов`язки, зазначені у п. 2.1 Договору та yci розпорядження Замовника, що стосуються предмету Договору i дотриманням правил техніки безпеки;

- п. 3.4 - витрати на поїздки, пов`язані з виконанням даного договору, здійсненні за погодженням з Замовником та підтвердженні документально, оплачувати шляхом збільшення суми винагороди.

Iнші договори про надання послуг мають аналогічний зміст.

В 2013 році згідно актів наданих послуг з наукового супроводу вирощyвання гібридів цукрових буряків громадянину ОСОБА_3 була нарахована винагорода за виконану роботу в розмірі 28160,00 грн. З даної допомоги був утриманий податок з доходів найманих працівників ( 15 %) в розмірі 4224,00 грн. За 2013 рік ОСОБА_3 отримано винагороди за виконану роботу в розмірі 23936,00 грн.

В 2014 році згідно актів наданих послуг з наукового супроводу вирощування гібридів цукрових буряків громадянину ОСОБА_3 була нарахована винагорода за виконану роботу в розмірі 40860,17 грн. 3 даної допомоги був утриманий податок з доходів найманих працівників ( 15 %) в розмірі 6129,02 грн. та військовий збір (1.5 %) 210,24 грн.

За 2014 рік ОСОБА_3 отримано винагороди за виконану роботу в розмірі 34520,91 грн.

В 2015 році згідно актів наданих послуг з наукового супроводу вирощування гібридів цукрових буряків громадянину ОСОБА_3 була нарахована винагорода за виконану роботу в розмірі 43003,76 грн. З даної допомоги був утриманий податок з доходів найманих працівників (15 %) в розмірі 6450,58 грн. та військовий збiр (1,5 %) в розмірі 645,06 грн. За 2015 рік ОСОБА_3 отримано винагороди за виконану роботу в розмірі 35908,12 грн.

В 2016 році згідно актів наданих послуг з наукового супроводу вирощyвання гібридів цукрових буряків громадянину ОСОБА_3 була нарахована винагорода за виконану роботу в розмірі 32031,00 грн. З даної допомоги був утриманий податок з доходів найманих працівників ( 18 %) в розмірі 2765,58 грн. та військовий збір (1.5 %) в розмірі 480,51 грн. За 2016 рік ОСОБА_3 отримано винагороди за виконану роботу в розмірі 25784,91 грн..

В 2017 році згідно актів наданих послуг з наукового супроводу вирощування гібридів цукрових буряків громадянину ОСОБА_3 була нарахована винагорода за виконану роботу в розмірі 32031,00 грн. З даної допомоги був утриманий податок з доходів найманих працівників (18 %) в розмірі 2765,58 грн. та військовий збір (1.5 %) в розмірі 480,51 грн. За 2017 рік ОСОБА_3 отримано винагороди за виконану роботу в розмірі 25784,9 грн.

В 2018 році згідно актів наданих послуг з наукового супроводу вирощування гібридів цукрових буряків громадянину ОСОБА_3 була нарахована винагорода за виконану роботу в розмірі 33750,00 грн. З даної допомоги був утриманий податок з доходів найманих працівників ( 18 %) в розмірі 6075,00 грн. та військовий збір (1.5 %) в розмірі 506,25 грн. За 2018 рік ОСОБА_3 отримано винагороди за виконану роботу в розмірі 27168,75 грн.

Викладене вище свідчить, що дана робота має постійний характер, передбачає процес організації трудової діяльності та координацію її виконання з керівництвом Веселоподільської дослідно-селекційної станції, а отже має ознаки трудових правовідносин.

Крім, того вище перелічені умови договорів про надання послуг свідчать, що ОСОБА_3 за дорученням керівництва, надавав послуги іншим суб`єктам господарської діяльності. За визначенням Податкового кодексу України такий процес є аутстафінг. Згідно ст. 39 Закону України «Про зайнятість населення» суб`єкти господарювання-роботодавці, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, направляють працівників за умови, якщо це передбачено колективним договором такого роботодавця, та за наявності згоди первинної профспілкової організації i зобов`язані:

1) укласти договір з роботодавцем про застосування праці працівника;

2) виплачувати працівникові заробітну плату в розмірі, не нижчому, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом, та заробітної плати, яку отримує працівник у роботодавця за виконання такої ж роботи;

3) забезпечувати працівнику час роботи та відпочинку на умовах, визначених для працівників роботодавця, що передбачено умовами колективного договору та правилами внутрішнього трудового розпорядку;

4) нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на користь працівника.

Отже відносини між аутстафером i працівником оформляються у вигляді трудових договорів.

Основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу i виконує її на власний ризик.

Враховуючи викладене вище, за період з 28.12.2012. по 01.12.2018 відносини за договорами про надання послуг (договорами цивільно-правового характеру), укладеними з громадянином ОСОБА_3 , фактично є трудовими, а сторони договорів про надання послуг є роботодавцем та найманим працівником.

Зазначеними діями ОСОБА_2 , як директором Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 41 КУпАП фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), за яке він підлягає адміністративній відповідальності про що вказано у протоколі про адмінстратвиен правопорушення.

ОСОБА_2 з викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення не погодився, вказав, що ОСОБА_4 Пастух є кандидатом сільськогосподарських наук, який надавав дослідно-селекційній станції окремі послуги за відповідними цивільно-правовими договорами. ОСОБА_5 не перебував у штаті станції, не підпорядковується її правилам внутрішнього трудового розпорядку. Його послуги носять результат, який вказано у відповідних договорах підряду, вони не є трудовими обов`язками або трудовими функціями. М.О.Пастух не живе у Семенівському районі Полтавської області, а проживає у Черкаському районі Черкаської області. Його приїзди до Семенівської ДСС є періодичними. М.О.Пастух не має постійного місця роботи. Раніше нетривалий період часу, у 2010 році, ОСОБА_5 був працівником Інституту цукрових буряків Української академії аграрних наук (м. Київ).

М.О.Пастух надавав ДСС послуги з наукового супроводу вирощування і селекції рослин.

Дослідна станція вже отримала акт відповідної перевірки і рішення про накладення штрафу, яке оскаржує до адміністративного суду.

Станція неодноразово перевірялася органом податкової служби, який не встановлював будь-яких порушень стосовно ОСОБА_6 .

Відповідно до ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина третя статті 41 КУпАП, яка поставлена у провину ОСОБА_7 , та відповідні положення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачає адміністративну відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Так у протоколі вказано, що ОСОБА_5 за доручення керівництва надавав іншим суб`єктам господарської діяльності послуги, які за визначенням Податкового кодексу України (далі ПК) є аутстафінгом.

Офіційного визначення терміну "аутстафінг" наразі немає. В загальному розумінні це так звана оренда персоналу. У ПК та у Законі України "Про зайнятість населення" містяться визначення послуг та діяльності з надання персоналу.

Так, п.п. 14.1.183 п. 14.1 ст. 14 ПК передбачає, що послуга з надання персоналу - господарська або цивільно-правова угода, відповідно до якої особа, що надає послугу (резидент або нерезидент), направляє у розпорядження іншої особи (резидента або нерезидента) одну або декількох фізичних осіб для виконання визначених цією угодою функцій. Угода про надання персоналу може передбачати укладання зазначеними фізичними особами трудової угоди або трудового контракту із особою, у розпорядження якої вони направлені. Інші умови надання персоналу (у тому числі винагорода особи, що надає послугу) визначаються угодою сторін.

Ч. 1 ст. 39 Закону України "Про зайнятість населення" передбачає, що діяльність суб`єктів господарювання - роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця на умовах трудових договорів, здійснюється на підставі дозволу, виданого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції. Порядок видачі дозволу на наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Натомість упорядником протоколу про адміністративне правопорушення не надано доказів щонайменше того, що ОСОБА_5 перебуває у трудових відносинах з будь-яким суб`єктом господарювання (роботодавцем), який би направив його на роботу до Веселоподільської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України.

Відтак відповідна частина протоколу про адміністративне правопорушення є некоректною.

Відповідно до ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Визначення цивільно-правового договору передбачено статтею 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до якої - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За цивільно-правовим договором відносини регламентуються не трудовим законодавством, а виключно цивільним.

Аналіз вищезазначених норм закону, а також частини першої статті 837 ЦК України дозволяє дійти висновку, що головна відмінність договорів полягає у предметі.

У цивільно-правовому договорі роботодавця цікавить результат, отриманий внаслідок проведених робіт. Предметом трудових договорів є сам процес трудової діяльності працівника (посадові обов`язки, початок та закінчення робочого дня, тривалість перерви, надання щорічної відпустки, тощо).

Заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадових обов`язків). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій (стаття 94 КЗпП України, стаття 2 Закону України «Про оплату праці»).

Вказане розмежування цивільно-правового та трудового договорів вказане у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 № 541/459/17.

Також Верховний Суд у постанові від 08.05.2018 № 27/21595/16-ц вказав, що предметом трудового договору є праця, тоді як предметом цивільно-правового договору виконання стороною визначеного обсягу робіт.

У ст.626 ЦК визначено загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.

Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст.208 ЦК. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і в разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Відповідно до ст.837 ЦК, за договором підряду, одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч.1 ст.843 ЦК).

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення копії договорів про надання послуг не регулюють процесу праці ОСОБА_6 , не визначають його трудову функцію, професію, посаду, підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку, заробітну плату, тощо, вказують на кінцевий результат його послуг: надання допомоги з вирощування рослин, не рідше разу на місяць оглядати посіви, консультувати працівників підприємства, здійснювати науковий супровід і нагляд за вирощуванням культур. Оплата послуг здійснюється за результатом складення відповідних актів приймання-передачі наданих послуг тощо.

Ураховуючи встановлені у справі обставини, роблю висновок, що упорядником протоколу про адміністративне правопорушення не доведено вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 41 КУпАП стосовно надання послуг цивільно-правового характеру ОСОБА_6 .

За змістом ст. 247, 284 КУпАП розпочате провадження підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Також слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

За викладених у протоколі обставин вчинення останнього із можливих протиправних дій завершене 01.12.2018, а, відтак, і протокол не могло бути складено більш як через три місяці після цієї дати.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 256, 268, 278 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Полтавського апеляційного суду через Семенівський районний суд Полтавської області особою, яку не притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя В.Ф.Харченко