Справа №461/3288/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мисько Х.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм тролейбуса в ЛКП «Львівелектротранс», який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 13 квітня 2020 року о 20 годині 55 хвилин у м. Львові по вул. Крушельницької, 17керуючи тролейбусом Електрон № 117, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб HYUNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що стверджується матеріалами справи. Відповідно до письмових пояснень останній факт правопорушення не заперечив.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, що притягається до відповідальності, який не з`явився за викликом суду, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належно та вчасно.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.4 Правил визначено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Крім цього, ч. 1 п. 1.5 Правил передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 13 квітня 2020 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди від 13 квітня 2020 року, поясненнями ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 .

Враховуючи обставини що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти стягнення у виді штрафу.

Окрім цього, у відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути 420 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 248, 249, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя , -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення 340,0 (триста сорок) гривень штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Х.М. Мисько