Номер провадження: 33/813/461/20
Номер справи місцевого суду: 947/3157/20
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Пойнер В.Є., представника потерпілого Назарова О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 28.02.2020 року, відносно:

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта вища, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- якою закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Відповідно до постанови суду, з протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 329335 від 31.01.2020 року складеного відносно ОСОБА_2 вбачається, що 11.11.2019 року в 12 год. 50 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen, д/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Білоруська в м.Одесі, перешкоджав обгону шляхом підвищення швидкості руху та зміною напрямку руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Mersedes-Benz, д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який здійснював обгін. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Суд 1-ої інстанції провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , за ст. 124 КУпАП України закрив, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 зазначив, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з наступними обставинами:

- суд 1-ої інстанції неналежно з`ясував обставини вчинення правопорушення, а саме при розгляді адміністративних матеріалів взагалі не дав оцінку наявним доказам, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого т. 124 КупАП;

- судом не враховано те, що закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КупАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП;

- закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення без встановлення вини особи у вчиненні правопорушення, суперечить вимогам ст.ст. 33, 38 КУпАП, оскільки закон передбачає накладення стягнення лише у разі доведеності вини особи у скоєнні правопорушення, тому суд при розгляді справи не виконав вимоги Закону, не встановив наявність (відсутність) вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим позбавив потерпілого по справі, права вимагати відшкодування майнової шкоди винною особою.

За таких обставин, з урахуванням заяви про уточнення вимог, потерпілий ОСОБА_1 просив скасувати оскаржувану постанову суду та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду призначене на 08.05.2020 року ОСОБА_2 не з`явився, судова повістка, направлена за адресою його проживання повернулась до апеляційного суду. Відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 за відсутності ОСОБА_2 .

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник потерпілого ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги, та просив її задовольнити.

Заслухавши представника потерпілого ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу пливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Разом з тим, ст. 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд 1-ої інстанції вказаних вимог закону не дотримався та прийшов до передчасного висновку про закриття провадження по справі на підставі ст.38 КУпАП без встановлення фактичних обставин вчинення правопорушення та висновку про наявність в діях особи, яка притягується до відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, з правового аналізу положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Висновок апеляційного суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, підтверджується:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №329335 від 31.01.2020 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2 порушив п.п.14.3 ПДР, на складення протоколу відносно нього не з`явився (а.с.1);

- копією заяви ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення від 17.01.2020 року;

- копією постанови Київського райсуду м. Одеси від 26.12.2019 року про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 4-5);

- копією схеми місця ДТП від 11.11.2019 року, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів після вчинення ДТП (а.с.7);

- письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 від 11.11.2019 року в яких ним викладені обставини ДТП (а.с.9);

- письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 від 11.11.2019 року в яких ним викладені обставини ДТП (а.с.10);

- відеозаписом з реєстратора, встановлено на автомобілі «Мерседес», дослідженим у суді апеляційної інстанції (а.с.14).

Аналізуючи письмові пояснення учасників ДТП, суд апеляційної інстанції, вважає, що вони поза розумним сумнівом у співвідношенні з іншими письмовими доказами, відеозаписом моменту ДТП, а також наявними пошкодженнями транспортних засобів, підтверджують наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з приписами п.п. 14.3 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року», Водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями.

Той факт, що водій автомобілю «Volkswagen» не дотримався зазначених вимог Правил дорожнього руху, підтверджується розташуванням транспортних засобів на схемі місця ДТП.

Пунктами 1.3., 1.4. Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції не забезпечив повноту, всебічність і об`єктивність судового розгляду та дійшов висновку, який суперечить фактичним обставинам справи та приписам Правил дорожнього руху, тому судове рішення не може вважатись обґрунтованим і законним.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів за наступних обставин.

Так, 11.11.2019 року в 12 год. 50 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen, д/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Білоруська в м. Одесі, перешкоджав обгону шляхом підвищення швидкості руху та зміною напрямку руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Mersedes-Benz, д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який здійснював обгін. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_2 порушив п.п. 14.3 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року».

У відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення, відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Приписом п. 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Так, посилаючись на п. 7 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд вважає, що наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень, щодо визнання особи винною у вчиненні правопорушення у разі закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, правовий аналіз абз. 1 ст. 247 КУпАП, на думку апеляційного суду, дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що поєднання закриття провадження по справі з визнанням винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже, за правилами ст. 284 КУпАП, рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

При цьому, апеляційний суд за результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не приймає рішення про закриття провадження за п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутність події і складу адміністративного правопорушення, тому фактично встановлює наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з тим, оскільки на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції закінчились строки накладення стягнення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову суду 1-ої інстанції від 12.01.2017 року скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ст.ст. 7, 33, 38, 247, 251, 280, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 28.02.2020 року, відносно ОСОБА_2 про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку із спливом строків накладення стягнення, встановлених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца