1 із 4 Справа № 303/2351/20
Провадження №3/303/1168/20
ПОСТАНОВА

14 травня 2020 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., розглянувши за участю: прокурора Прохорова С.А., та правопорушника ОСОБА_1 , матеріали, які надійшли з Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної Поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Міжгірського району Закарпатської області та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, попереднє місце роботи та посада (старший сержант поліції Мукачівського районного відділу Управління поліції охорони в Закарпатській області), громадянина України,

- за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

УСТАНОВИЛА:

08 травня 2020 року до Мукачівського міськрайоннного суду стосовно ОСОБА_1 надійшов протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за №28 від 28 квітня 2020 року.

ОСОБА_1 обіймаючи посаду поліцейського групи з фізичної безпеки Мукачівського МРВ УПО в Закарпатській області по 15 травня 2019 року, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та який є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», несвоєчасно, без поважних причин, 26 липня 2019 року опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію (перед звільненням) як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до наказу УПО в Закарпатській області від 14 травня 2019 року №61 о/с ОСОБА_1 , на підставі частини1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію», звільнений зі служби в поліції з 15 травня 2019 року. Того ж дня останній ознайомився із вказаним наказом та рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`эктами декларування, про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільнення зі служби/роботи та вимогами щодо необхідності подання електронної декларації за період не охоплений раніше поданими деклараціями, а також отримав у ВКЗ УПО в закарпатській області трудову книжку серії НОМЕР_1 210589 та військовий квиток НОМЕР_2 , про що свідчить проставлений останнім підпис.

ОСОБА_1 отримавши 15 травня 2019 року трудову книжку, на протязі 20 робочих днів, а саме до 00 год. 00 хв. 11 червня 2019 року зобов`язаний був подати електронну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

2 із 4

Відповідно до інформації з офіційного веб-сайту НАЗК, ОСОБА_1 , опублікував на Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацією перед звільненням тільки 26 липня 2019 року.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 00 год. 00 хв. 26 липня 2019 року, тобто граничний термін до якого необхідно було подати декларацію.

Адміністративним правопорушенням згідно частини 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Такі дії передбачають накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У суді правопорушник повідомив, що вичинив правопорушення вперше, ствердив, що дійсно ним з запізненням було подано декларацію про доходи у зв`язку з технічними проблемами, які виникали під час змін електронної адреси.

У зв`язку з чим, правопорушник просив врахувати, що наразі не є державним службовцем за теперішнім місцем роботи він характеризується позитивно. Просив на підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнити від адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Прокурор Прохоров С.А. у судовому засіданні ствердив, що вважає вину ОСОБА_1 доведеною в повному обсязі, тому він підлягає відповідальності за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, слід зазначити наступне.

Суд зобов`язаний, відповідно до вимог статей 245,251,252,280 Кодексу України про адміністративні правопорушення повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване вмотивоване рішення.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Наданими доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відноситься до категорії осіб, які відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Відповідно до наказу УПО в Закарпатській області від 14 травня 2019 року №61 о/с старший сержант поліції Машіко В.В. , на підставі частини1 статті 77 Закону України «Про

3 із 4

національну поліцію», звільнений зі служби в поліції з 15 травня 2019 року. Того ж дня останній ознайомився із вказаним наказом та рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування, про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільнення зі служби/роботи та вимогами щодо необхідності подання електронної декларації за період не охоплений раніше поданими деклараціями, а також отримав у ВКЗ УПП в закарпатській області трудову книжку серії АФ №210589 та військовий квиток НОМЕР_2 , про що свідчить проставлений останнім підпис.

Слід зазначити, що при звільненні за ініціативою працівника суб`єкт декларування має подати декларацію у день фактичного звільнення. Якщо звільнення відбувається за ініціативою роботодавця, така декларація подається суб`єктом декларування протягом 20 днів з моменту, коли працівника було звільнено.

Відповідно до інформації з офіційного веб-сайту НАЗК, ОСОБА_1 опублікував на Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацією перед звільненням тільки 26 липня 2019 року.

Також, слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.

Згідно зі статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень статей 10,11 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Щодо юридичної відповідальності особи слід зазначити, що у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Також, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи».

4 із 4

Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення, всупереч вимогам пункту 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» вчинив дії, які містять ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а також особу правопорушника, те, що останній позитивно характеризується, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, у відношенні останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У відповідності до статті 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 172-6, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України) визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Розрахунковий рахунок для сплати штрафу №UA0007155, отримувач коштів: Мукачівське УК/Мукачів. р-н/21081100,код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37958089, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100, назва платежу «Адміністративні штрафи та інші санкції».

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України) судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп., який зарахувати : ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу судовий збір; пункт ставок судового збору 5.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя О.І.Маргитич