Справа № 761/7196/20
Провадження № 3/761/2650/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Голуб О.А.

з участю прокурора - Дяченко В.П.

особи, стосовно якої складено протокол, - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Золотоноша Черкаської області, обіймаючої посаду старшого інспектора відділу організації пожежної та техногенної безпеки в Київському метрополітені центру забезпечення діяльності ДСНС України у м. Києві, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 90, складеного 03.03.2020 Подгорним О.О. - оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду старшого інспектора відділу організації пожежної та техногенної безпеки в Київському метрополітені центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у м. Києві, маючи спеціальне звання старшого лейтенанта служби цивільного захисту, відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», як на особу начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, несвоєчасно без поважних причин, 05 квітня 2019 року подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частина 1 статті 172-6 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 91, складеного 03.03.2020 Подгорним О.О. - оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду старшого інспектора відділу організації пожежної та техногенної безпеки в Київському метрополітені центру забезпечення діяльності Головного управління ДСНС України у м. Києві, маючи спеціальне звання старшого лейтенанта служби цивільного захисту, відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», як на особу начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, несвоєчасно без поважних причин, 31 січня 2020 року подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частина 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 дала пояснення, згідно з якими, вона з 04.12.2018 перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Щорічну декларацію за 2018 рік вона подала лише 05.04.2019, оскільки в неї була поштова скринька з російського домену та, коли вона створила нову з українського домену, то певний час не могла зайти до власного кабінету на сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, щоб подати декларацію. Крім того, в період її спроб зайти на сайт, вийшов із ладу комп`ютер, який деякий час перебував у ремонті. Після усунення всіх причин, нею було подано відразу було подано щорічну декларацію за 2018 рік. Чому відсутня на сайті НАЗК її щорічна декларація за 2017 рік, яку вона подала вчасно, їй не відомо та пояснити з даного приводу нічого не може. Просила закрити провадження стосовно неї за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вона не мала умислу на вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Свідок ОСОБА_3 в суді дав пояснення, які аналогічні за своїм змістом поясненням ОСОБА_4 , крім того, уточнив, що він з ОСОБА_1 відправляли листи на сайт НАЗК, намагаючись з`ясувати причини, з яких неможливо зайти до особистого кабінету ОСОБА_1 для подачі нею щорічної декларації.

Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в межах санкції цієї статті, оскільки вина останньої повністю підтверджується зібраними матеріалам справи, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення. Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , пояснення свідка ОСОБА_3 , думку прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за даною нормою закону передбачена за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Приписами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вказане випливає з аналізу ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати).

Зважаючи на те, що в диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Таким чином, враховуючи те, що дії, які охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП повинні носити умисний характер, для притягнення особи до відповідальності за цією нормою закону має бути встановлено і доведено, що особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, знала про обов`язок подати декларацію, передбачену ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», про строк її подання, проте з будь-яких мотивів вирішила не подавати декларацію і умисно не подала її.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , вони не містять жодних об`єктивних даних про форму вини останньої, про наявність умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та не містять жодних доказів на підтвердження такого умислу.

Той факт, що ОСОБА_1 30.03.2017 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, про що зазначено у протоколах про адміністративне правопорушення, не може бути доказом умислу останньої на уникнення фінансового контролю доходів за 2017 та 2018 роки.

При цьому, матеріалами справи не спростовано твердження ОСОБА_1 , що вона з поважних причин не могла вчасно подати щорічну декларацію за 2018 рік через зміну адреси електронної пошти та поломку комп`ютера, а також твердження про те, що щорічну декларацію за 2017 рік нею було подано.

Статтею 62 Конституцією України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З урахуванням наведеного, суд вважає недоведеним, що в діях ОСОБА_1 наявна суб`єктивна сторона (вина у формі умислу) адміністративного правопорушення та негативні наслідки таких дій, а отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до правил п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи за наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З огляду на наведене провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 172-6; 247; 283; 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови або у разі її перегляду Київським апеляційним судом з дня винесення постанови Київським апеляційним судом.

Суддя