Справа № 503/1320/20
Провадження №3/503/667/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює машиністом на ТЧ-2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 154 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 28.05.2020 року в смт. Слобідка Кодимського району Одеської області порушив правила тримання собаки породи «Хаскі», що призвело до завдання шкоди майну ОСОБА_2 , а саме подушення 6 курей, своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 154 КУпАП.

Розглянувши матеріали адміністративної справи приходжу до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 38 КУпАП визначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

У відповідності до положень п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження по адміністративній справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Таким чином, дана норма не передбачає обов`язку суду визначати питання винності чи невинності особи, у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення, оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Згідно узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 року, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 38 КУпАП вина особи не встановлюється. Вказаний висновок обґрунтовано тим, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття їх в одній постанові свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами ст. 284 КУпАП, рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Водночас із цим п.7 ст. 247 КУпАП визначені обставини, які виключають та припиняють провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку визначати питання винуватості чи невинуватості особи після закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строк накладення адміністративного стягнення закінчився, суд позбавлений можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1 , а тому провадження по справі підлягає закриттю .

Керуючись ст. ст. 7, 38, 247, 265, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.2 ст. 154 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко