П О С Т А Н О В А

про повернення адміністративних матеріалів

25.09.2020 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь Василь Ярославович, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Працівниками УПП у Львівській області ДПП скеровано до суду матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, з підстав викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 331734 від 15.09.2020.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що такі слід повернути для належного оформлення з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 331734 від 15.09.2020 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в протоколі не зазначено порушену норму закону.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП, є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами.

Крім того, до матеріалів справи не долучено жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема відсутні свідки, разом з тим, відсутнє пояснення особи на яку складено протокол про адміністративне правопорушення- ОСОБА_1 . Не долучено документ на підставі якого встановлювалась особа.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України, та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, у тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП, передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про наявність будь-яких інших осіб.

Будь-які інші належні і допустимі докази, які б свідчили про вчинення 15.09.2020 ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017, залишеної без змін постановою Верховного Суду від 05.08.2019 (справа № 712/12830/16-а), показання працівника поліції, надані в якості свідка, повинні оцінюватись критично, якщо останній є зацікавленою особою.

За вказаних обставин, враховуючи порушення, допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» звертається увага на те, що норми КУпАП, не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, вмотивованою постановою цього суду для належного оформлення, вважаю, що, адміністративна справа не може бути розглянута судом згідно з вимогами чинного законодавства і повинна бути повернута органу, який її склав, для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 256, 268, 277, 278, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, повернути начальнику УПП у Львівській області ДПП - на доопрацювання.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. Кузь