Справа № 459/605/20 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 33/811/643/20 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

21 травня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., вирішуючи питання про поновлення ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження постанови судді Червоноградського міського суду Львівської області від 31 березня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.91-5 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.91-5 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3 400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови судді Червоноградського міського суду Львівської області від 31 березня 2020 року.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 , покликаючись на Закон України від 30 березня 2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних гарантій та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)», зазначає, що у встановлений законом строк він не зміг подати апеляційну скаргу у зв`язку із оголошеним карантином.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в заяві доводи, апеляційний суд вважає, що у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З аналізу норми вказаної статті вбачається, що обчислення строку апеляційного оскарження постанови судді закон пов`язує з днем прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова судді Червоноградського міського суду Львівської області прийнята у судовому засіданні 31 березня 2020 року без участі ОСОБА_1 , який про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.65). Цього ж дня копію постанови було скеровано на адресу ОСОБА_1 , яку він отримав 10 квітня 2020 року, що підтверджується повідомленням про отримання поштового відправлення (а.с.72).

Натомість з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся поштовим зв`язком лише 07 травня 2020 року, тобто зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження.

На переконання апеляційного суду, правопорушник ОСОБА_1 не навів обґрунтованих мотивів, з яких він не міг звернутися з апеляційною скаргою протягом десятиденного строку як з моменту прийняття оскаржуваної постанови, так і з моменту отримання копії судового рішення.

Порушуючи питання про поновлення строків на оскарження постанови судді, ОСОБА_1 послався на ЦПК України та Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)». Однак, ці посилання є неспроможними, так, як ЦПК України та вказаний Закон не регулюють правовідносини, які встановлені КУпАП.

Ураховуючи те, що матеріали справи не містять даних про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не наведено таких причин і в заяві, в поновленні строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку апеляційного оскарження постанови судді Червоноградського міського суду Львівської області від 31 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.91-5 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк