Справа № 206/1489/20
Провадження № 3/206/758/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю секретаря с/з Бубісь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали, які надійшли від Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії АПР 18 №432657 від 08.04.2020, гр. ОСОБА_1 , 08.04.2020 о 13 год. 10 хв., за адресою: м. Дніпро, вул. Роторна, 21 на ринку перебувала без вдягнутих засобів індивідуального захисту. Чим порушила вимоги підпункту 1 пункту 2 постанови КМУ від 11.03.2020 № 211, дії останньої співробітниками поліції кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином. До того ж, остання достовірно знала, що відносно неї складено протокол, який направлений до суду. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляла. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, справу слід розглядати без її участі. Окрім, того на сайті судової влади у вільному доступі міститься інформація та оголошення, щодо стану розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного. Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 визначено, що доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Диспозицією статті 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Як убачається з протоколу серії АПР 18 №432657 від 08.04.2020, гр. ОСОБА_1 , 08.04.2020 о 13 год. 10 хв., за адресою: м. Дніпро, вул. Роторна, 21 на ринку перебувала без вдягнутих засобів індивідуального захисту. Чим порушила вимоги підпункту 1 пункту 2 постанови КМУ від 11.03.2020 № 211. Відповідно до п.п. 1 п. 2 Постанови КМУ № 211 від 11 березня 2020 року в редакції Постанови КМУ № № 255 від 02.04.2020 року (яка набрала чинності 04.04.2020р. та була чинною на дату складення протоколу про адміністративне правопорушення) заборонено з 6 квітня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно. На Урядовому порталі Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади України 04 квітня 2020 року Департаментом комунікацій Секретаріату Кабінету Міністрів України опубліковано роз`яснення до постанови КМУ від 11.03.2020 №211. Зокрема, в даному роз`ясненні міститься наступне визначення: громадське місце - частина будь-якої споруди, яка доступна або відкрита для населення, в тому числі за плату (під`їзди, підземні переходи, стадіони; парки, сквери, дитячі майданчики, стадіони, зупинки громадського транспорту, ліфти, державні установи, медичні установи та інше). Однак, як вбачається з вказаного протоколу співробітниками поліції при його складанні не було зазначено перебування гр. ОСОБА_1 в громадському місці, а лише вказано що остання перебувала за адресою: АДРЕСА_2 на ринку, а тому дії останньої не підпадають під заборону, установлену підпунктом 1 пункту 2 постанови КМУ № 255 від 02.04.2020 року. Окрім того, відповідно до фабули вказаного протоколу вбачається, що гр. ОСОБА_1 , знаходилась на ринку без вдягнутих засобів індивідуального захисту, однак співробітниками поліції в порушення вимог ст. 256 КУпАП не зазначено, яких саме засобів індивідуального захисту, визначених відповідно до п.п. 1 п. 2 Постанови КМУ № 211 від 11 березня 2020 року в редакції Постанови КМУ № № 255 від 02.04.2020 року (яка набрала чинності 04.04.2020). Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, а тому суд вважає, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 44-3 КУпАП, так як його вину співробітниками патрульної поліції не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. На підставі, викладеного, керуючись ст.ст. 44-3, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.В. Поштаренко