Провадження № 3/325/154/2020
Справа № 325/471/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 травня 2020 року смт. Приазовське

Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Діденко Є.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 30 березня 2020 року серії БД № 379871, складеним поліцейським ОСОБА_2 , 30.03.2020 року о 13 год. 25 хв. в м. Мелітополі по пр. Б. Хмельницького, 25, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 д.н. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Мелітополь, вул. Кізіярська, 31. Від медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і його захисник Бондар П.Ю. висловили заперечення проти складеного протоколу. Так, ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що не зміг здати аналіз у закладі охорони здоров`я, а у відібранні зразків іншим чином, зокрема, аналізом крові, йому відмовили. Захисник наполягав на порушенні поліцейським порядку оформлення матеріалів при складенні протоколу.

Під час розгляду справи судом досліджені такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 30 березня 2020 року серії БД № 379871, складений о 13.31 год. і в якому вказано, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2109 д.н. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Мелітополь, вул. Кізіярська, 31. Від медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

- письмові пояснення ОСОБА_1 у протоколі, де зазначено, що він керував тверезий, не зміг здати аналіз;

- направлення на огляд водія, складене о 13.35 год. 30.03.2020 р., в якому ОСОБА_1 направлено на огляд у заклад охорони здоров`я для встановлення стану наркотичного сп`яніння, вказано про відмову від огляду;

- висновок щодо результатів медичного огляду № 480, складений о 14.00 30.03.2020 р. лікарем ОСОБА_3 , в якому вказано, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відмовився;

- відеозапис з місця події.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з таких підстав.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, стаття 130 КУпАП містить декілька різних за змістом (об`єктивною стороною) складів адміністративних правопорушень, зокрема керування у стані сп`яніння та відмова від проходження огляду для виявлення такого стану.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі зазначається, зокрема суть адміністративного правопорушення. Вказане положення означає, що суть правопорушення повинна викладатись однозначно і зрозуміло, та відповідати об`єктивній стороні певного правопорушення, за яке передбачено адміністративну відповідальність.

Проте, зі змісту протоколу виходить, що особа обвинувачується у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння і за відмову від проходження медичного огляду одночасно, що є взаємовиключним.

Також, у протоколі в порушення п. 7 розділу ІІ наказу МВС України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» від 06.11.2015 року № 1376, міститься виправлення пункту правил дорожнього руху, у порушенні якого обвинувачується особа, а саме пункт 2.5 виправлено на п. 2.9 «а», у зв`язку з чим взагалі неможливо зрозуміти, за фактом порушення якого пункту ПДР складено протокол.

Крім того, відповідно до змісту протоколу, він складений поліцейським о 13 год. 31 хв. 30.03.2020 року, проте згідно з висновком щодо результатів медичного огляду, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду о 14 год. 00 хв. 30.03.2020 року.

В судовому засіданні поліцейський ОСОБА_2 пояснив, що вказані розбіжності є результатом допущеної ним помилки під час складення протоколу.

Незважаючи на пояснення поліцейського, такі суперечності у протоколі ставлять під сумнів достовірність викладених у ньому відомостей, а неоднозначність суті правопорушення порушує право особи бути проінформованою про характер і причини висунутого проти неї обвинувачення, що гарантовано п. 3 «а» ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, згідно з пунктом 5 розділу Х наказу МВС України від 07.11.2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В порушення вказаного положення, в протоколі відсутні відомості про свідків відмови ОСОБА_1 від проведення огляду, а факт відмови зафіксований лише у висновку щодо результатів медичного огляду одноосібно лікарем ОСОБА_3 .

При перегляді відеозапису з місця події було встановлено, що на ньому не зафіксовано факт відмови особи від проходження огляду, а зафіксовано перебування ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, і його пояснення про неможливість здати аналіз запропонованим йому способом. Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 просив взяти у нього аналіз крові, на що лікар йому відмовила, не пояснюючи причин.

Натомість, згідно з пунктами 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ наказу МВС України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року № 1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Таким чином, враховуючи доводи ОСОБА_1 про неможливість здати аналіз у запропонований спосіб, уповноважений медичний працівник була зобов`язана взяти у нього аналіз крові з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, але ОСОБА_1 в цьому було відмовлено з невідомих причин.

Враховуючи наведені численні порушення при складенні протоколу, а також при проведенні огляду, і відсутність достатніх доказів відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, суд, керуючись презумпцією невинуватості, приходить до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст. 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Є.В. Діденко