ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/184/20 Головуючий в 1-й інстанції - Пивоварова Ю.О.
Єдиний унікальний № 331/3984/19 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2020 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2020 року провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено в постанові, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 131719 від 01.09.2019 року ОСОБА_1 01.09.2019 року о 15 год. 30 хв. біля будинку № 1-г, розташованого по вул. Фортечній у м. Запоріжжі, керував автомобілем «Subaru Legacy Outback», д.н. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме - розвороті поза перехрестям не переконався у безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Grandis», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку, чим порушено п.10.1, п.10.4 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що суд помилково закрив провадження за ст.124 КУпАП зі спливом строків накладення адміністративного стягнення, оскільки закриття провадження з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливе лише за умови встановлення факту вчинення особою адміністративного правопорушення. У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки у справі відсутні докази на підтвердження вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, це є підставою для закриття провадження у справі згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, просить змінити постанову суду, зазначивши, що провадження закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та адвокат Мухін О.І. не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. До початку розгляду справи адвокат Мухін О.І. надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 . Справа розглядається без участі ОСОБА_1 та адвоката Мухіна О.І. по наявним в ній матеріалам в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч вказаним вимогам закону, суд в достатній мірі не з`ясував всіх обставин справи, не перевірив докази, які наявні в матеріалах справи, та не дав їм належної оцінки. Свої висновки, викладені у постанові, суд належним чином не вмотивував.

Закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, суддя районного суду послався на те, що на момент розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст.38 КУпАП.

Разом з цим, у мотивувальній частині постанови суд першої інстанції прийшов до висновку, що під час судового розгляду достовірно встановити провину водія ОСОБА_1 не вдалось ані за допомогою збору додаткових доказів, ані за допомогою залучення експерта.

Згідно з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений за те, що останній порушив п.10.1, п.10.4 Правил дорожнього руху, внаслідок чого трапилась дорожньо-транспортна пригода.

Так, диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, а саме вказує на порушення певних правил дорожнього руху учасниками дорожнього руху.

Відповідно до пункту 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.4 ПДР України передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

В своїх поясненнях, наданих суду першої інстанції ОСОБА_1 зазначив, що він керував автомобілем «Subaru Legacy Outback», д.н. НОМЕР_1 , на Набережній магістралі в м. Запоріжжі. Здійснюючи розворот ліворуч, зайняв крайню ліву смуту руху, пропустив декілька автомобілів, що рухались по крайній лівій смузі, на яку він збирався виїхати і тим самим повністю виконав вимоги п.10.1 та п.10.4 ПДР України. Дорога на цій ділянці має три смуги руху. У середній смузі на значній відстані рухався автомобіль «Mitsubishi Grandis». Крайня права смуга була вільною. Здійснивши розворот, ОСОБА_1 виїхав на вільну крайню ліву смугу руху, продовжив рух прямо, і в цей час по паралельній середній смузі руху його почав наздоганяти і випереджати автомобіль «Mitsubishi Grandis», який потім здійснив неочікуваний та небезпечний маневр на смугу руху, по якій рухався ОСОБА_1 , де і сталося зіткнення двох автомобілів. Крім того, зауважив на відсутності гальмівного шляху автомобіля «Mitsubishi Grandis» на його смузі руху, що, на думку останнього, підтверджує те, що цей автомобіль рухався у сусідній смузі.

В судовому засіданні суду першої інстанції інший учасник ДТП ОСОБА_2 пояснив, що він рухався на авто «Mitsubishi Grandis» по Прибережній Магістралі у бік Дубового Гаю у крайній лівій смузі. Під час руху бачив автомобіль «Subaru Legacy Outback», який мав намір розвернутись. Він проїхав повз місце розвороту, побачив у дзеркало заднього виду, що «Subaru Legacy Outback» поїхав та вдарив його в задню частину в районі заднього лівого колеса. Він трохи проїхав, а потім повернув кермо праворуч та зупинився. Швидкість руху у нього була не велика близько 50 км/год., попереду був світлофор. Також зазначив, що у лівій смузі руху він опинився в результаті удару. Швидкість руху іншого автомобілю була близько 10-20 км/год. Винним у настанні ДТП вважає водія автомобілю «Subaru Legacy Outback».

Постановою суду першої інстанції від 11.11.2019 року було призначено судову автотехнічну експертизу, відповідно до висновків якої в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Субару», д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 згідно з поясненнями водія ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, а згідно зі своїми поясненнями у відповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Мицубиси», д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 згідно з поясненнями водія ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, а згідно зі своїми поясненнями у відповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

Визначити технічну можливість водія автомобіля «Субару», д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 уникнути ДТП не є можливим, оскільки не надані необхідні вихідні дані, які зазначені у клопотанні експерта.

Визначити технічну можливість водія автомобіля «Мицубиси», д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 уникнути ДТП не є можливим, оскільки не надані необхідні вихідні дані, які зазначені у клопотанні експерта.

Відповідно до пояснень водія ОСОБА_2 в діях водія автомобіля «Субару», д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є невідповідності до вимог п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до пояснень водія ОСОБА_1 оцінити його дії у відповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України можливо тільки після вирішення запитання про технічну можливість уникнути ДТП.

Відповідно до пояснень водія ОСОБА_1 в діях водія автомобіля «Мицубиси», д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 є невідповідності до вимог п.п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до пояснень водія ОСОБА_2 оцінити його дії у відповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України можливо тільки після вирішення запитання про технічну можливість уникнути ДТП.

Вирішити запитання про причинний зв`язок між діями водія автомобіля «Субару», д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та даною дорожньо-транспортною пригодою можливо тільки після визначення технічної можливості водіїв уникнути ДТП.

Вирішити запитання про причинний зв`язок між діями водія автомобіля «Мицубиси», д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та даною дорожньо-транспортною пригодою можливо тільки після визначення технічної можливості водіїв уникнути ДТП.

Таким чином, згідно висновків експерта за результатами даного експертного дослідження, вирішити питання, що поставлені на вирішення експерта, не є можливим, з огляду на недостатність вихідних даних.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №131719 від 01.09.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1 та пункту 10.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, що призвело до ДТП, має доказову силу лише в сукупності з іншими доказами, які дозволяють дійти беззаперечного висновку про винуватість особи, відносно якої складено протокол.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, схему місця ДТП з фото таблицею до неї, пояснення учасників ДТП, враховуючи розташування транспортних засобів після ДТП, місце зіткнення автомобілів та їх пошкодження, висновки експертного дослідження, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що суд першої інстанції у мотивувальній частині постанови правильно зазначив, що достовірно встановити провину водія ОСОБА_1 не вдалось ані за допомогою збору додаткових доказів, ані за допомогою залучення експерта. Проте, закрив провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищевикладене, вбачається, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тому, згідно положень ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо встановлено, що в діях особи відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Отже, суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в повній мірі врахував усі обставини справи, дослідив усі подані докази, але прийшов до помилкового висновку про закриття провадження у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП, а тому вважаю необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2020 року, якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 331/3984/19