Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1331/20
провадження № 3/650/947/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року в смт. Велика Олександрівка Великоолександрівський районний суд Херсонської області: в складі: головуючого судді Сікора О.О., за участю: секретаря Коваленко Ю.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

07 жовтня 2020 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 392234 від 08 серпня 2020 року, який складений про те, що ОСОБА_1 08 серпня 2020 року о 23.00 год. на автодорозі с. Борозенське смт. Велика Олександрівка керував мопедом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку продивися із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

На судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, проти притягнення його до адміністративної відповідальності заперечив. Пояснив, що він їхав по польовій дорозі коли його зупинили працівники поліції, які запропонували продути йому алкотестер на що він погодився та його продув, однак він не визнав результати драгера, а до лікарні їхати відмовився. При цьому свідки були відсутні, що вбачається з пояснень свідків, які є суперечливими.

Заслухавши осіб, які були присутні при розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин другої та третьої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 3, 4, 6 Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року (далі Інструкції), направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів, із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків.

З матеріалів наданих органами поліції вбачається, що співробітником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не дотримано встановленої законом процедури щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 130 КУпАП.

Так, п. 4 Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року, та п. 10 Інструкції Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду встановлено, що при здійсненні огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів спочатку складається Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (форма та зміст якого затверджені у Додатку № 2) у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд і лише після цього, у разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення такого огляду складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

В матеріалах справи наявна роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» з якої вбачається, що огляд водія проведено та отримано результати про вміст у його крові алкоголю, який дорівнює 1,55 проміле, при тому, що в протоколі в графі «суть адміністративного правопорушення» не зазначено результат, який було отримано за допомогою спеціального технічного засобу, а також його не зазначено в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що свідчить про істотні порушення наведених вимог закону.

Крім того, відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , який також зазначений у Протоколі, вбачається, що він спостерігав як ОСОБА_1 від продуття на алкотестері та проходження медичного огляду на наркотичне сп`яніння відмовився.

А відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , який також зазначений у Протоколі, вбачається, що він спостерігав як ОСОБА_1 погодився та пройшов тест, який показав 1,55 проміле, який він визнав. Також зазначив про те, що водій відмовився від підпису в протоколі.

Таким чином в свідченнях свідків наявні істотні розбіжності, які об`єктивно пояснити неможливо, при тому, що останні одночасно були присутні при тих самих обставинах.

Так, свідок ОСОБА_2 зазначає про те, що водій відмовився продуття алкотестеру, при тому, що в матеріалах справи наявний тест, а також він не вказав про відмову від підпису протоколу, при тому, що у протоколі мається відповідний запис. Щодо зазначених обставин покази свідка повністю суперечать показам свідка ОСОБА_3 .

Такі обставини викликають сумніви щодо того, що свідки дійсно були присутні при здійсненні щодо ОСОБА_1 процедури проходження огляду на стан сп`яніння, що в свою чергу має суттєве значення і підлягає перевірці судом.

Отже слід констатувати, що факт дотримання процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки щодо ОСОБА_1 не доведено поза розумним сумнівом, а значить огляд особи на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням вимог встановлених статтею 266 КУпАП, а отже його результати вважаються недійсними у порядку частини п`ятої статті 266 КУпАП.

Крім того, поліцейським не надано доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП протягом року за для можливості кваліфікації його дій за частиною другою вказаної статті.

Диспозиція частини другої статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

В свою чергу диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за частиною другою статті 130 КУпАП однак в матеріалах справи відсутній як доказ документ у вигляді засвідченої належним чином постанови відповідно до якої вказану особу протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. Так само не вказано про таке правопорушення у зазначеному протоколі.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так само, чинним КУпАП не передбачено повноважень суду для зміни кваліфікації дій особи, адже це суперечитиме наведеним засадам здійснення правосуддя.

Крім того, зважаючи на застосований до особи порядок свідки закликаються до участі у справі з тим, щоб гарантувати дотримання поліцейським встановленої законом процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, а отже зафіксувати ключові обставини, які мають істотне значення та відповідно підлягають доказуванню.

Таким чином, слід дійти висновку, що особа може бути притягнута до відповідальності за інкримінованою статтею виключно у випадку, якщо вона пройшла огляд на стан сп`яніння або відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я після вжиття щодо неї відповідних дій у визначеній послідовності та в присутності свідків.

Натомість з показів свідка ОСОБА_2 вбачається, що в його присутності не відбувалася відмова ОСОБА_1 від підписання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, а відтак слід виснувати, що при оформленні вказаної відмови поліцейським було порушено вимоги частини другої статті 256 КУпАП, пункту 2 розділу ІІ Інструкції № 1395, а також частини другої статті 266 КУпАП, пункту 4 розділу Х Інструкції № 1395, пункту 4 Порядку № 1103, пункту 6 розділу ІІ Інструкції № 1452, а відтак вказаний протокол, будучи у відповідності до частини першої статті 251 КУпАП доказом, є недопустимим доказом, а отже ним не підтверджується дотримання порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Фактично, за встановлених обставин справи, єдиними доказами відмови водія від підпису протоколу є відмітка в ньому зроблена поліцейським та покази свідка ОСОБА_3 , що само по собі, без підтвердження свідком ОСОБА_2 , не може бути достатнім доказом даного факту і щодо чого вже неодноразово висловлювався Верховний Суд, зокрема, у постанові від 29 квітня 2020 року, № 161/5372/17.

Вказані недоліки, судом не можуть бути виправлені з метою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, які встановлені під час розгляду справи, оскільки суд при розгляді будь-якої справи повинен зберігати неупередженість і забезпечувати змагальність процесу, що в свою чергу виключає можливість здійснення будь-яких дій з боку суду спрямованих на збирання доказів, ініціювання їх дослідження, уточнення або зміну формулювання правопорушення.

Такі дії суду призведуть до порушення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Вказані висновки викладені Європейським судом справедливості у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), які у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до застосування.

Суд змушений в котре звернути увагу правоохоронних органів на те, що в своїх численних рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що дотримання органами державної влади або уповноваженими службовими особами встановленої законом процедури притягнення особи до юридичної відповідальності є невід`ємним елементом права особи на справедливий суд констатований у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже будь-яке відхилення від встановленого порядку є порушенням та не може гарантувати застосування до особи справедливих правових заходів закладених в нормах чинного законодавства.

Отже, зважаючи на те, що склад адміністративного правопорушення, який полягав у керуванні особою у стані алкогольного сп`яніння, при судовому розгляді не знайшов свого підтвердження, з огляду на те, що фактично протокол про адміністративне правопорушення складено за результатом проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння визнаного судом недійсним, а повторність в діях особи не доведена, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247 ч.1, п.1, 251, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 392234 від 08 серпня 2020 року - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги особою, щодо якої її винесено 03 листопада 2020 року.

Постанову може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено до Херсонського апеляційного суду через місцевий суд протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя: _______________ О.О. Сікора