ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24 вересня 2020 рокуСправа №: 695/880/20
Номер провадження 3/695/741/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю. розглянувши матеріали, які надійшли від Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої завідуючою Новодмитрівського ДНЗ «Колосочок», що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.04.2020 року, серії АПР18 №516813, ОСОБА_1 не повідомила, як керівник ДНЗ «Колосочок» Новодмитрівської сільської ради до уповноваженого підрозділу національної поліції України про випадок булінгу (цькування) учасників освітнього процесу, а саме 02.03.2020 р. вихователь закладу ОСОБА_2 вчинила психологічне насильство відносно вихованців ОСОБА_3 , 2014 р.н. та ОСОБА_4 , 2014 р.н. Про даний випадок завідуючій закладу стало відомо 10.03.2020 р.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч.5 ст.173-4 КУпАП, як неповідомлення керівником закладу освіти уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про випадки булінгу (цькування) учасника освітнього процесу.

Під час розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що коли 10.03.2020 р. батьки принесли скарги на дії вихователя ОСОБА_2 , вона зібрала нараду, про яку повідомила батьків, голову сільської ради. Під час наради вихователь вину визнала та попросила вибачення. 16.03.2020 р. ОСОБА_1 зібрала розширену виробничу нараду з приводу даного конфлікту. Вона не зверталася до поліції, оскільки вважала, що всі дії з приводу вирішення скарги нею були вчинені вірно. Вона вважала, що конфлікт було залагоджено.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказала, що за період її роботи в садочку, ОСОБА_1 була взірцевим керівником. Вона завжди проводила наради, травматизму в садочку ніколи не було. З приводу інциденту з вихователем ОСОБА_2 , була скликана нарада, на якій дані скарги розбиралися, чи повідомляла ОСОБА_1 поліцію про дані події свідок не знає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що жодних претензій до завідуючої ОСОБА_1 вона не має. Скаргу написала, щоб покарали вихователя ОСОБА_2 , а не завідуючу. Вперше нараду з приводу дій ОСОБА_2 було зібрано в сільського голови. Чи повідомляла завідуюча поліцію про даний інцидент, свідок не знає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 зазначила, що ОСОБА_1 повністю виконує свої посадові обов`язки як керівник. Свідок зазначила, що про конфлікт з вихователем ОСОБА_2 завідуюча не повідомляла поліцію, але вона постійно проводить з ОСОБА_2 бесіди, які позитивного результату не дають.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_1 , як керівник дитячого садочку вживала всіх заходів для вичерпання конфлікту з вихователем ОСОБА_2 . Були проведені бесіди з ОСОБА_2 , а потім нарада.

У судовому засіданні інспектор ОСОБА_9 пояснила суду, що вона складала протокол по факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч.5 ст.173-4 КУпАП. 25.03.2020 р. до Золотоніського ВП надійшло колективне звернення. Інспектор вивчила матеріали справи, поспілкувалася із завідуючою. Завідуюча повідомила інспектору, що їй було відомо про даний конфлікт між вихователем та батьками вихованців дитячого садочку. Інспектор зверталася також і до відділу освіти, і в сільську раду, де їй повідомили, що про інші випадки булінгу їм нічого невідомо. Лише батьки при бесіді в усній формі повідомили, що раніше зверталися до сільської ради та до завідуючої зі скаргами на вихователя ОСОБА_2 .

Суддя, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , а також свідків, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ч.5 ст.173-4 КУпАП.

Диспозиція ч.5 ст. 173-4 КУпАП передбачає відповідальність керівника закладу освіти про неповідомлення поліції про булінг учня, вихованця.

Важливими елементами складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 173-4 КУпАП є саме наявність булінгу та неповідомлення про нього поліцію.

Згідно довідки від 17.04.2020 р. №255 відділу освіти Золотоніської РДА ОСОБА_1 призначена на посаду завідувачки Новодмитрівським ДНЗ «Колосочок».

Однак, до протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не додано доказу, який би підтверджував наявність булінгу у Новодмитрівському ДНЗ «Колосочок».

Судом встановлено, що в Новодмитрівському ДНЗ «Колосочок» був конфлікт між батьками та вихователем ОСОБА_2 .

Суддя констатує, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано беззаперечних доказів, того що у закладі освіти, а саме в дитячому навчальному закладі «Колосочок» був наявний випадок булінга (цькування) учасника освітнього процесу.

Згідно постанови Золотоніського міськрайонного суду від 20.08.2020 р. в діях ОСОБА_2 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-4 КУпАП і справа провадженням закрита на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 3акону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який ... встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, зазначаючи у своїх рішеннях про те, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 173-4 КУпАП, оскільки факт наявності булінгу в навчальному закладі, в якому вона являється керівником, не знайшов свого підтвердження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 283, 284, 247 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.173-4 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана скарга до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.Ю. Степченко