Справа № 266/4400/20
Провадженя№ 3/266/1742/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2020 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Іванець О.Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Дмухайлівка, Дніпропетровської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
До Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №071109 від 22.08.2020 року, 22.08.2020 року приблизно о 07 годині 45 хвилин у смт. Нікольське по вул. Свободи, б. 1, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ГАЗ-2705 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю із рота) від продуття алкотестеру та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.
ОСОБА_1 з`явився до суду та надав письмове пояснення, у якому зазначив що дійсно 22.08.2020 року керував вищезазначеним автомобілем і був зупинений працівниками поліції в смт. Нікольське. У зв`язку з тим, що 21.08.2020 року ОСОБА_1 вжив спиртні напої, то почував себе не добре, мав запах алкоголю з рота та почервоніння очей. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на алкоголь на місці або пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що останній відповів відмовою в присутності двох свідків. Свою провину визнав повністю, факт відмови від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння підтвердив.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його провину доведено наступним доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ № 071109 від 22.08.2020 року, також обставини викладені в протоколі підтверджуються поясненнями двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Таким чином, вищенаведеними доказами, які не містять сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, підтверджується факт відмови від проходження медичного огляду у медичному закладі в присутності двох свідків, що є порушенням п.2.5ПДР України, а як наслідок утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушнику, суд виходить із того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому повинен був усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, тому суд вважає доцільним призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік та із стягненням судового збору.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23,40-1,130,221,251,252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Іванець О. Д.