Справа №-613/343/20 Провадження №-3/613/161/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Шалімова Д.В., за участю секретаря Кривошеї А.О., захисника Харченка К.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду Харківської області надійшли протоколи про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 540832 від 15 березня 2020 року та ДПР18 № 540548 від 24 березня 2020 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вказаних вище протоколів, 15 березня 2020 року о 00.13 год. на вул. Ярославського, 1 м. Охтирки ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW 530 н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість шкіри обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Крім того, 23 березня 2020 року о 23.05 год. на пл. Соборній м. Охтирки ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW 530 н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, блідість шкіри обличчя, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» водій відмовився (висновок № 55 від 23 березня 2020 року), чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти обставин зазначених в протоколах про адміністративне правопорушення, винним себе не визнав. Пояснив, що 15 березня 2020 року у нічний час на вул. Ярославського в м. Охтирці його зупинили працівники поліції. Поліцейських було двоє, жінка та чоловік, їх імен він не пам`ятає. Всі процесуальні дії виконував чоловік, а відомості в протокол вносила жінка. Під час зупинки працівники поліції повідомили, що він, нібито, перебуває в стані наркотичного сп`яніння, при цьому даний стан вони виявили у темряві без спеціального приладу, посилаючись на колір його обличчя, розширені зіниці ока та загальну поведінку. На місці зупинки транспортного засобу проходити медичне освідоцтво на стан наркотичного сп`яніння працівники поліції йому не пропонували, а відразу наполягали на проходження огляду в медичному закладі. Незважаючи на те, що він бажав пройти освідоцтво на місці зупинки, інспектор знехтувала його бажанням та склала протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Крім того, 23 березня 2020 року на пл. Соборній в м. Охтирка зламався його автомобіль марки BMW 530 н.з. НОМЕР_1 та він всіляко намагався його завести. Під час вказаних дій під`їхали працівники поліції та під час спілкування повідомили, що він поводить себе не зовсім адекватно та перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Не погодившись з твердженнями працівників поліції він разом з ним поїхав до медичного закладу, щоб пройти відповідне освідоцтво. В медичній установі він був оглянутий лікарем, останній запропонував здати йому сечу, однак в силу фізіологічних можливостей здати він її не зміг, у зв`язку з чим працівник поліції склав на нього протокол. При цьому, здати жодних інших біологічних матеріалів йому не пропонували. Зазначив, що наркотичних речовин він не вживає.

Свідок ОСОБА_2 в судовому пояснила, що 15 березня 2020 року у нічний час вона разом з ОСОБА_3 була запрошена в якості свідка під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки останній відмовився від проходження медичного освідоцтва на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі. Про дані події їй відомо зі слів працівника поліції, яка коротко своїми словами описала дії ОСОБА_1 Достоменно підтвердити перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння вона не може, оскільки події відбувались у темну пору доби, при цьому водій знаходився в салоні свого автомобіля та на вулицю не виходив. Зазначила, що під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 поводив себе адекватно та спокійно. По закінченню працівниками поліції процесуальних дій, вона поставила свій підпис в протоколі та в письмових поясненнях, які були написані не нею, а інспектором, при цьому, текст не читала, оскільки було вже пізно та вона повірила працівникам поліції. Доповнила, що в її присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження освідоцтва в медичній установі на стан алкогольного сп`яніння, про те, чи пропонували працівники поліції пройти водію освідоцтво на місці їй не відомо, оскільки вона була свідком подій не з самого початку.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 15 березня 2020 року він разом з ОСОБА_2 був запрошений працівниками поліції в якості свідка під час складення протоколу відносно ОСОБА_1 . Інспектор під час складення протоколу повідомила йому, що ОСОБА_1 , який сидів за кермом автомобіля марки BMW 530 н.з. НОМЕР_1 , знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та відмовляється від проходження передбаченого законом освідоцтва в медичній установі. Добре роздивитись водія йому не представилось за можливе, оскільки на вулиці було темно. Під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 поводив себе досить адекватно та явних ознак сп`яніння не виявляв. По закінченню складання інспектором протоколу він засвідчив його своїм підписом, однак зі змістом протоколу та змістом письмових пояснень, які замість нього були написані працівником поліції, він не ознайомився.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оглянувши диск з відеозаписом подій, суд приходить до наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до ч. 7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 8 Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Зі змісту протоколів вбачається, що 15 березня 2020 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 530 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Однак, матеріали справи не містять жодного належного доказу, який підтверджує первинну відмову водія від огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, як того вимагає положення вищезазначеної Інструкції. Крім того, матеріали справи не містять відповідного направлення інспектора на огляд ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. При цьому, як повідомив в судовому засіданні ОСОБА_1 , він не погодився з твердженнями працівників поліції щодо його перебування в стані наркотичного сп`яніння та не заперечував проти проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Однак, працівники поліції знехтували його бажанням і вимогам Інструкції, та наполягали на проходженні освідоцтва в медичній установі, після чого склали спірний протокол.

Суд критично ставиться до свідчень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскільки останнім про деталі подій, що мати місце 15 березня 2020 року, відомо зі слів працівників поліції, зокрема їм повідомили, що водій автомобіля марки BMW 530 н.з. НОМЕР_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що суперечить наданим до суду матеріалам справи. При цьому свідки не чули, як інспектор пропонувала ОСОБА_1 пройти освідоцтво на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а відмова від проходження освідоцтва в медичній установі не спростовується поясненнями самого ОСОБА_1 .

Що стосується подій, що мали місце 23 березня 2020 року, суд зазначає наступне.

Згідно п.16 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду, до якого відповідно до п.15 згаданої інструкції вноситься діагноз, який встановлюється за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями.

Як вбачається зі змісту протоколу 23 березня 2020 року о 23.05 год. на пл. Соборній м. Охтирки ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW 530 н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Незважаючи на відсутність відповідного направлення ОСОБА_1 погодився на проходження огляду в КНП Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» та лікарем було складено висновок за № 55.

З особистих пояснень ОСОБА_1 , наданих ним добровільно в судовому засіданні встановлено, що дійсно 23 березня 2020 року працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, оскільки підозрювали, що він перебував в стані наркотичного сп`яніння та засвідчили його відмову від проходження освідоцтва в медичній установі. Однак, він не заперечував проти проведення освідоцтва працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу, проте, інспектор забажав проведення освідоцтва виключно в медичній установі. Не бажаючи конфліктували, він разом з працівниками поліції поїхав до найближчої медичної установи, де був оглянутий лікарем. По закінченню огляду лікар склав відповідний акт. Зазначив, що дійсно лікар пропонував йому здати сечу, однак в силу своїх фізіологічних особливостей, здати він її не зміг, про що повідомив лікарю. Незважаючи на його прибуття в медичний заклад та огляд лікарем, працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, зазначивши, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 березня 2020 року підтверджується проходження ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 55 від 23 березня 2020 року, складеного за результатами медичного огляду ОСОБА_1 , поведінка обстежуваної особи адекватна, скарг на свій стан не має, орієнтується на місці, у часі та власній особистості, мовна здатність не порушена, шкіра та слизові оболонки звичайного кольору, рухова сфера не порушена, міміка звичайна, хода без змін, в позі Ромберга без змін, відомості про вживання наркотичних речовин заперечує.

З вищезазначеного можна зробити висновок, що ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, а навпаки, не маючи передбаченого вимогами діючої Інструкції направлення, проїхав з працівниками поліції до медичної установи, де пройшов огляд лікарем. При цьому, під час його огляду лікарем, останнім ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не встановлено.

Суд звертає увагу на те, що неспроможність ОСОБА_1 здати сечу через свої індивідуальні фізіологічні особливості, не можна розцінювати як відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Виходячи із сталої практики Європейського суду з прав людини ( рішення у справі « Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 року) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно якої « за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Суд визнає слушними доводи ОСОБА_1 про відсутність доказів, якими засвідчується факт його керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Крім того, будь-яких інших належних доказів, що підтверджують перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння до суду не надано.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.5 ПДР України, окрім протоколів про адміністративне правопорушення, крім того вина не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити в накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 9, 36, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В накладенні у відношенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя