Справа № 761/9946/20
Провадження № 3/761/3366/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Овсеп`ян Т.В., за участю: секретаря судового засідання Рєзанцева Б.О., прокурора Кіча О.М., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у м. Києві ДСР Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алма-Ати Республіки Казахстан, гр-на України, з вищою освітою, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду старшого офіцера відділу оцінки інформації інформаційно-аналітичного управління Департаменту організаційно-адміністративної роботи та аналітичного забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України, маючи спеціальне звання полковника, яке встановлюється особам молодшого та старшого офіцерського складу, які проходять військову службу, є військовою посадовою особою Збройних Сил України. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань та відповідно являється суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

В Державній прикордонній службі України ОСОБА_1 проходив службу відповідно до контракту та був звільнений 09.02.2018 року відповідно до наказів Голови Державної прикордонної служби України від 01.02.2018 № 86-ОС щодо припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби та від 09.02.2018 № 109-ОС щодо виключення із списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" пункту 2, пункту 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

ОСОБА_1 перед звільненням під підпис був ознайомлений з обмеженнями, пов`язаними з проходженням служби, у тому числі зобов`язався відповідно до статті 45 Закон)' України «Про запобігання корупції», у зв`язку зі звільненням з військової служби наступного року після припинення діяльності подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік..

Отже, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», був зобов`язаний в порядку статті 45 даного Закону, припинивши діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подати до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 року шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави за минулий 2018 рік.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за минулий 2018 рік (після звільнення), лише 19.02.2020 року, а отже несвоєчасно - лише через рік.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, несвоєчасно без поважних причин 19.02.2020 року подав декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність пов`язану з виконанням функцій держави, за минулий 2018 рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що був обізнаний з обов`язком подання декларації після звільнення, при цьому 14.03.2019 він заходив на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції та роздрукував бланк для заповнення декларації з метою зручності в подальшому її подання через електронний сайт НАЗК. Заповнивши декларацію в паперовому вигляді, в подальшому через сайт НАЗК подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави. Разом з тим, йому невідомо, чому вона не була подана. Також не зміг пояснити відсутність даних в реєстрі послідовності дій користувача за вказану ним дату, 14.03.2019 року, про заповнення та подання декларації. Крім того, жодного документального підтвердження чи скрн-шотів про користування сайтом НАЗК у нього не зберіглось.

Прокурор вважає доведеним несвоєчасне без поважних причин подання суб`єктом декларування ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави після звільнення, що є підставою для визнання останнього винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та просить накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, висновок прокурора, вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлене наступне.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до наказу Голови Державної прикордонної служби України від 14.11.2017 № 1175-ОС ОСОБА_1 призначено старшим офіцером відділу оцінки інформації інформаційно-аналітичного управління Департаменту організаційно-адміністративної роботи та аналітичного забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України, та був звільнений 09.02.2018 відповідно до наказів Голови Державної прикордонної служби України від 01.02.2018 № 86-ОС щодо припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби та від 09.02.2018 № 109-ОС.

ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», був зобов`язаний в порядку статті 45 даного Закону, припинивши діяльність пов`язану із виконанням функцій держави, подати до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 року шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави за минулий 2018 рік.

Відповідно до публічної частини Реєстру, ОСОБА_1 подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави за минулий 2018 рік (після звільнення), лише 19.02.2020, а отже несвоєчасно - через рік.

Доказів поважності причин неподання ОСОБА_1 у визначений законом строк декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави за 2018 рік, у судовому засіданні здобуто не було.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями, які виразилися у несвоєчасному без поважних причин поданні декларації особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, за минулий рік (після звільнення), вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , судом враховуються конкретні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що дії ОСОБА_1 не потягли за собою істотних наслідків, оскільки відомості про доходи та майновий стан з пропуском строку були в подальшому відображені у реєстрі, дані про особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, майновий стан останнього, який є пенсіонером, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-36, 284, ч.1 ст.172-6 КУпАП, ст.1, 3, 45 Закону України " Про запобігання корупції ", суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя