Справа № 405/1420/20
ПОСТАНОВА
25 травня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі: головуючої судді Лук`янової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,
за ч. 3 ст. 126, ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ОСОБА_2 , будучи обізнаним про існування встановленого відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, 03.03.2020 о 17:37 год. по вул. В.Пермській, 53 в м.Кропивницькому керував транспортним засобом марки «MERCEDES BENZ C200», номерний знак НОМЕР_1 , незважаючи на встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 06.02.2018, провадження 40217345, державний виконавець Фортечного ВДВС м.Кропивницького Покладова Т ОСОБА_3 . ОСОБА_4 зв`язку з чим поліцейським у відношенні ОСОБА_2 03.03.2020 складено протокол про адміністративне правопорушення серії № ДПР18 №333929 за порушення п.2.1 «а» Правил дорожнього руху та ст.15 Закону України «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_2 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 03.03.2020 о 17 годині 37 хвилин в м.Кропивницькому по вул. В.Пермська, 53 керував транспортним засобом марки «MERCEDES BENZ C200», номерний знак НОМЕР_1 , зупинений працівниками поліції згідно ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Під час спілкування з водієм у поліцейських виникла підозра, що водій ОСОБА_2 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, на що вказували характерні ознаки, зокрема, порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагували на світло. В присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пройти огляд на стан наркотичного у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_2 відмовився. У зв`язку з чим поліцейським у відношенні ОСОБА_2 03.03.2020 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №333928 за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.2 ст. 130 КУпАП.
Постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 25.05.2020 матеріали справ про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст. 126 КУпАП №405/1430/20 (3/405/337/20) та за ч.2 ст.130 КУпАП № 405/1420/20 (№ 3/405/327/20) об`єднані в одне провадження, визначивши об`єднаній справі номер 405/1420/20 та номер провадження 3/405/327/20.
Відповідно до ст.268 ч.1 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з ч.10 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до ч.17 ст.6 цього Закону особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які, зокрема, беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, - АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 з судовими повістками повертаються до суду не врученими адресату з відміткою пошти «відсутній адресат», «за закінченням строку зберігання». При цьому, протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 підписав без жодних заперечень та зауважень, підтвердивши тим дані щодо себе.
Відповідно до інформації, наданої відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 24.03.2020, місцем проживання ОСОБА_2 зазначено АДРЕСА_3 . Однак, листи з судовими повістками, надіслані за даною адресою, повертаються до суду не врученими адресату з відміткою пошти «відсутній адресат», «за закінченням строку зберігання».
Про причини своєї неявки ОСОБА_2 суд не повідомив, клопотання від останнього про перенесення розгляду справи до суду не надходили.
Поряд з цим, судом відзначається, що ОСОБА_2 був належним чином обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення саме Ленінським районним судом м. Кіровограда за вказаними вище протоколами, про що свідчить підпис останнього у зазначених протоколах. Однак, до суду із запитом про рух даної справи про адміністративне правопорушення та її судовий розгляд ОСОБА_2 не звертався.
Крім того, судом відзначається, що інформація про день, час та місце розгляду даної справи завжди завчасно розміщувалась на офіційному сайті «Судова влада України» в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду», інформація якого є відкритою та загальнодоступною.
Судом відзначається, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.
Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, добросовісність застосування якого входить до обов`язків судді, визначених статтею 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
При цьому, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Враховуючи положення зазначених вище норм та беручи до уваги, що КУпАП не містить вимоги щодо обов`язкової участі в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ч. 3 ст. 126 КУпАП та ч.2 ст.130 КУпАП, на підставі чого суд прийшов до висновку про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії № ДПР18 №333929 від 03.03.2020, яким підтверджується, що саме 03.03.2020 о 17 год. 37 хв. в м. Кропивницькому по вул. В.Пермська, 53 мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_2 (а.п. 1);
- постановою ст. державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Фортечного відділу ДВС м.Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області від 06.02.2018 серії ВП №40217345, відповідно до якої у відношенні ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.п. 2);
- відеозаписами, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, позначеному написом «А. / ОСОБА_2 », оглянутому в судовому засіданні, якими підтверджується керування 03.03.2020 о 17 год. 37 хв. водієм ОСОБА_2 транспортним засобом марки «MERCEDES BENZ C200», номерний знак НОМЕР_1 , та підтвердження останнім про обізнаність, що у відношенні нього ДВС встановлено обмеження у праві керування транспортними засобами (а.п. 6);
Вказані докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП та винність ОСОБА_2 в його вчиненні.
Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ст.15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Однак, водієм ОСОБА_2 вказані вимоги Правил дорожнього руху було порушено, останній не прав при собі посвідчення водія та керував транспортним засобом, знаючи, що у відношенні нього державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Частиною 3 статті 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Враховуючи викладене, суд вбачає в діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Також, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії № ДПР18 №333928 від 03.03.2020, яким підтверджується, що саме 03.03.2020 о 17 год. 37 хв. в м. Кропивницькому по вул. В.Пермська, 53 мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_2 (а.п. 1);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в яких останні, кожен окремо, підтвердили, що 03.03.2020 в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.п. 2, 3);
- відеозаписами, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, позначеному написом «А. / ОСОБА_2 », оглянутому в судовому засіданні, якими підтверджується керування 03.03.2020 о 17 год. 37 хв. водієм ОСОБА_2 транспортним засобом марки «MERCEDES BENZ C200», номерний знак НОМЕР_1 , та відмова ОСОБА_2 у присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.п. 6);
Вказані докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП та винність ОСОБА_2 в його вчиненні.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..
Однак, водієм ОСОБА_2 вказані вимоги Правил дорожнього руху було порушено, не виконано вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
Крім того, виходячи із вище наведених та досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення серії № ДПР18 №333928, було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння, що передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.
Частиною 2 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Враховуючи викладене, суд вбачає в діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, яка протягом року повторно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є грубим порушенням Правил дорожнього руху, адже становить підвищену суспільну небезпеку, потенційно створює загрозу життю, здоров`ю та майну як порушника, так і інших осіб, оточуючим об`єктам державного або приватного майна.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).
Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Вчинення дій, передбачених ч.3 ст. 126 КУпАП, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Вчинення дій, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Враховуючи викладене, при накладенні стягнення відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який протягом року повторно вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 та ч.3 ст.126 КУпАП; відсутність обставин, що обтяжують, та обставин, що пом`якшують відповідальність, за вчинення адміністративного правопорушення, враховуючи положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі санкції статті, встановленому за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме: у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, без позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи те, що на момент постановлення даного судового рішення останній постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 17.12.2019 вже позбавлений права керування транспортними засобами і на момент вчинення інкримінованого правопорушення такого права не мав, та відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 126 ч.3, 130 ч. 2, 283, 284, 287 КУпАП, суд -
визнати винним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп., без позбавлення права керування транспортними засобами.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України).
Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олена Вікторівна Лук`янова