Єдиний унікальний номер 235/241/20
Номер провадження 33/804/90/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В., за участю секретаря судового засідання Ільяшенка С.О., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Молчанової Н.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 січня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Донецькій області, громадянина України, що не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вигляді становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік,-

В С Т А Н О В И Л А:

Судом встановлено, що 01.01.2020 року о 04 годині 25 хвилин у м. Покровськ, по вул.. Захисників України водій ОСОБА_1 , керував BMW д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), відмовився від проходження в законному порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження стосовно нього закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що суд визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення послався відеозапис, а також на пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказують, що саме ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Проте, ОСОБА_1 стверджує, що його особу не встановлювали, тому вказані свідки не можуть знати, що саме ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження медичного обстеження, відсутні відомості про вручення такого направлення ОСОБА_1 або інформація, що таке направлення останній відмовився отримувати.

На думку апелянта, суд порушив його право на захист, оскільки належним чином не повідомив ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанову суду першої інстанції, посилаючись на те, що розгляд справи стосовно ОСОБА_1 15 січня 2020 року відбулось без участі останнього, при цьому належним чином його повідомлено не було про дату, час та місце розгляду справи. Повний текс оскаржуваної постанови отримано ОСОБА_1 27 січня 2020 року.

Перш за все слід зазначити, що апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскаржувану постанову судом першої інстанції винесено 15 січня 2020 року у зв`язку з чим останнім днем принесення апеляційної скарги є, з урахуванням вихідних, 27 січня 2020 року включно, однак, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу лише 05 лютого 2020 року.

Разом з тим, в судовому засіданні під час оголошення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не був присутній, і як стверджує останній, копію оскаржуваного рішення ним отримано лише 27 січня 2020 року, дані, які спростовують зазначене, в матеріалах справи відсутні, натомість міститься копія конверту з поштовою відміткою, відповідно до якого, оскаржувану постанову ОСОБА_1 направлено тільки 21 січня 2020 року (а.с.21).

Більш того, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 28 січня 2020 року про ознайомлення з матеріалами справи, відповідно до якої, останній ознайомився з матеріалами справи 30 січня 2020 року (а.с. 13).

Аналізуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що можливість скласти обґрунтовану та вмотивовану апеляційну скаргу у ОСОБА_1 з`явилась з дня отримання повного тексту постанови від 15 січня 2020 року, тобто з 27 січня 2020 року.

На підставі викладеного, враховуючи незначний термін пропуску строку, суд вважає за можливе задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Ця норма правового акту є імперативною, не допускає жодних виключень.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху і, як наслідок, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 455748 від 01.01.2020 року, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також відеозаписом правопорушення, доданим до протоколу.

Так, згідно протоколу ДПР18 № 455748 від 01.01.2020 року, 01.01.2020 року о 04 годині 25 хвилин у м. Покровськ, по вул.. Захисників України водій ОСОБА_1 , керував BMW д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), відмовився від проходження в законному порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Шляхом перегляду відеозапису адміністративного правопорушення судом апеляційної інстанції достеменно встановлено, що ОСОБА_1 , в присутності двох понятих, особисто повідомив працівнику поліції своє прізвище, ім`я та по батькове, дату народження та місце проживання, а також вказав, що саме він керував транспортним засобом, тобто працівник поліції з`ясував анкетні дані особи, що перебувала за кермом автомобілю, та запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою тесту «Драгер» або в медичному закладі, на що правопорушник відповів відмовою, зазначивши, що не вважає себе п`яним.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на те, що свідки не можуть знати, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від огляду на стан сп`яніння є неспроможними.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка працівник поліції ОСОБА_5 , що склав протокол про адміністративне правопорушення, пояснив, що 01 січня 2020 року працівниками поліції, які в той день здійснювали патрулювання доріг в місті Покровську, зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , оскільки у працівників поліції були обґрунтовані підозри, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Далі, на місце події викликано свідка, оскільки саме його наділено повноваженнями складати протоколи про адміністративні правопорушення. Свідок ОСОБА_5 вказав, що в присутності двох свідків запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, однак, ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим складено протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, правопорушник відмовився підписувати вказаний протокол, а також отримувати його копію, про що зроблено відповідний запис у протоколі.

Допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що 01 січня 2020 року разом зі своїм другом свідком ОСОБА_6 повертався до дому після святкування Нового року. Їх зупинили працівники поліції та попросили бути понятими. Свідок вказав, що в його присутності, та в присутності його товариша, який на теперішній час перебуває за межами України, а саме у Польщі, працівники поліції запропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки шляхом продуття тесту «Драгер», однак, водій відмовився, так саме як і від проходження огляду в медичному закладі. Крім того свідок ОСОБА_4 уточнив, що він дійсно підписував протокол про адміністративне правопорушення, складений стосовно ОСОБА_1 .

Аналізуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові, у повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наведеними вище доказами, які узгоджуються між собою, в тому числі поясненнями свідків, що допитані безпосередньо в апеляційному суді за участю особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 та його захисника.

Даючи оцінку поясненням свідків, слід зазначити, що вони підтвердили саму подію адміністративного правопорушення, узгоджуються з письмовими поясненнями, які взяв до уваги суд першої інстанції, будь-яких сумнівів у їх упередженості у суду не виникло.

Апеляційний суд не може погодитись з твердженням апелянта, що він не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки справу стосовно ОСОБА_1 розглянуто 15 січня 2020 року, в той же час, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи стосовно ОСОБА_1 відбудеться 15.01.2020 року о 09-00 год. в Красноармійському міськрайонному суді.

Тобто, працівники поліції належним чином повідомили ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи стосовно останнього, тому у суду першої інстанції були всі законні та обґрунтовані підстави розглянути справу за відсутністю правопорушника.

Той факт, що ОСОБА_1 відмовився за власною ініціативою від отримання копії протоколу, не може бути визнано судом апеляційної інстанції поважною причиною відсутності у правопорушника інформації щодо дати розгляду справи стосовно нього. В даному випадку відмова ОСОБА_1 від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення апеляційним судом розцінюється як спроба особи уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП. При цьому, з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Наведена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними у постанові від 30 січня 2020 року (справа №482/9/17).

Більш того слід зазначити, що апеляційний суд у повному обсязі забезпечив реалізацію прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП, і перевірив всі докази, наявні в матеріалах справи, за участю правопорушника та його захисника, вислухав пояснення ОСОБА_1 , допитав свідків у справі за участю останнього та надав можливість ОСОБА_1 та його захиснику поставити всі необхідні, на думку останніх, питання свідкам.

Апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляції щодо відсутності в матеріалах справи направлення на проходження медичного обстеження, оскільки на аркуші справи 3 (три) таке направлення міститься. При цьому слід зауважити, що чинним законодавством не передбачено складання акту чи іншого документу на підтвердження факту вручення такого направлення особі або фіксування відмови особи від отримання такого направлення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін як законну та обґрунтовану, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 січня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 січня 2020 року без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя