ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 травня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Данилової О.О.,
за участю секретаря Андрієнко Л.Д.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1
на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , НОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення - 10200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,
У С Т А Н О В И В:
Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП (керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння) з накладенням штрафу у розмірі 10 200 грн. та позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а справу повернути до Управління патрульної поліції в Миколаївській області для доопрацювання та скасувати стягнення судового збору.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу у його відсутності, не переконавшись у належному повідомленні його про час та місце судового розгляду адміністративної справи та позбавивши права дати пояснення за обставинами правопорушення. До того ж працівники поліції порушили порядок складання протоколу, а саме відсутнє направлення його на огляд до медичного закладу; висновок щодо результатів медичного огляду не містить дати його складання; у повідомленні про запрошення до підрозділу патрульної служби зазначена адреса медичного закладу; відсутні данні про відсторонення його від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів правопорушення, зазначене в протоколі. Свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не були свідками подій 6-7 січня 2020 року, а допитувались через п`ять днів. До того ж один із свідків був затриманою особою, що ставить під сумнів його неупередженість. Допускає, що час зупинки його транспортного засобу та час його медичного огляду не відповідають дійсності та суперечать Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВД України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735. Вважає, що як військовослужбовець та учасник бойових дій, він звільнений від стягнення судового збору.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).
Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.
Так, пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог 2.5 Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням на тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).
Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).
Порядок проведення огляду лікарем закладу охорони здоров`я урегульовано розділом ІІІ Інструкції №1452, метою якого є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи та передбачає використання при огляді вимірювальної техніки та лабораторних досліджень з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння (пункти 4,8).
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, та за певних обставин може використовуватися кров (пункти 12,13).
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду, на підставі якого видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок).
Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється та його примірник видається оглянутій особі.
Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (пункти 14,15,17,19,20).
Судом встановлено, що 6 січня 2020 року о 23 год.40 хв. у м. Миколаєві по вул. Нікольській, 7 рухався автомобіль марки SEAT IBIZA 1.2 д.н.з. НОМЕР_3 , порушуючи правила дорожнього руху (неосвітлений номерний знак автомобіля у темну пору доби), що стало підставою зупинення транспортного засобу. Ці обставини зафіксовані відеозаписом з технічного приладу (відео файл, а.с.6).
При розмові з водієм автомобіля ОСОБА_1 поліцейськими встановлені ознаки алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини роту. ОСОБА_1 неодноразово пропонувалось пройти огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів (відеозапис з нагрудного реєстратора патрульного файли 42560 00700, 43100 00701, 5), або у відповідному закладі охорони здоров`я (відео файли 46420 00715, 48080 00716).
Після тривалих суперечок ОСОБА_1 (7 січня 00 год.30 хв.) погодився пройти огляд лише у закладі охорони здоров`я. 7 січня у 00 год. 42 хв. ОСОБА_1 було доставлено до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, де було проведено медичний огляд водія.
За результатами огляду, який було розпочато 7 січня 2020 року у 00 год. 50 хв., було складено акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакції № 34 (далі Акт № 34), в якому зазначені результати зовнішнього огляду обстежуваної особи, відмічено різкий запах алкоголю з порожнини роту та інші ознаки вживання спиртних напоїв (а.с. 40-41).
На запитання про вживання спиртних напоїв ОСОБА_1 відповів, що вживав горілку напередодні до 17 год. 6 січня 2020 року.
За результатами огляду в Акті № 34 зазначено про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (пункт 20).
Проте на вимогу ОСОБА_1 , який відмовився від дослідження іншого біологічного середовища, для проведення лабораторної діагностики (дослідження) було відібрано кров обстежуваного. Працівникам поліції повідомили, що результати лабораторних досліджень та остаточні висновки про стан обстежуваної особи будуть готові до 20 години 11 січня 2020 року.
7 січня 2020 року ОСОБА_1 видане письмове повідомлення про явку до МОНД о 20 годині 11 січня (а.с. 2).
Всі обставини проведення огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я зафіксовані на відео файлах з нагрудного реєстратора патрульного 43480 00719, 44100 00704).
Результати лабораторного дослідження за актом № 78 від 8 січня 2020 року у крові ОСОБА_1 виявлено етанол 1,34 проміле та встановлено остаточний діагноз гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, неускладнена (а.с.41).
На підставі Акту № 34 з остаточним діагнозом за результатами огляду та тестів складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 34 (далі Висновок № 34).
Висновок №34 підписано ОСОБА_1 без зауважень (а.с. 3).
Того ж числа, а саме 11 січня 2020 року о 20 год. 20 хв. складено протокол про адміністративне правопорушення № БД 297657, в якому зазначено, що 6 січня 2020 року о 23 год.40 хв. у м. Миколаєві, вул. Нікольська,7 ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки SEAT IBIZA 1.2 д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини роту. Водію у встановленому законом порядку запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Згідно з висновком МОНД №34 водій перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Протокол підписано ОСОБА_1 без зауважень, пояснення бажав дати в суді (а.с. 1).
Ці обставини зафіксовані на відео файлах з нагрудного реєстратора патрульного (а.с. 6).
Встановивши ці обставини на підставі вищезазначених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність керування 6 січня 2020 року ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням пункту 2.9. «а» Правил та адміністративним порушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП.
При цьому апеляційний суд не може погодитись з доводами апелянта про те, що працівниками поліції при складанні матеріалів допущені такі порушення, які унеможливлюють притягнення його до адміністративної відповідальності.
Так, посилання на те, що поліцейськими не було складено направлення його на огляд до медичного закладу суперечить даним відео файлу 48080 00716, яким цей факт зафіксовано (00:41). До того ж, до медичного закладу апелянта було доставлено працівниками поліції з наданням особі, яка проводила огляд, всіх необхідних документів.
Апелянт також посилається на відсутність дати складання Висновку № 34. Проте, як зазначалось вище, висновок має оформлюватись на підставі акту медичного огляду та результатів лабораторного дослідження біологічного матеріалу. Тому остаточне складання такого висновку безпосередньо після огляду обстежуваного за обставинами даної справи неможливо. Проте Висновок №34 містить відомості про точний час та особу, яка направила на огляд ОСОБА_1 , дату та точну годину огляду та інші необхідні відомості, що повністю збігаються з відео файлами з нагрудного знаку поліцейських.
До того ж бланк висновку такої окремої графи не містить.
Отже вказаний апелянтом недолік не є тим порушенням, що передбачене Інструкцією №1452, не впливає на зміст цього документу, обставини обстеження ОСОБА_1 та його результати.
Ознайомлення з Висновком №34 у медичному закладі, та складання протоколу про адміністративне правопорушення за результатами медичного обстеження у цьому місці також порушенням не являється.
Суперечить матеріалам справи і твердження апелянта про те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом. З місця зупинки його автомобіля до медичного закладу ОСОБА_1 було доставлено на патрульному автомобілі, а у медичному закладі він повідомив працівників поліції, що його відвезе приятель 44280 00705).
У протоколі про адміністративне правопорушення серія БД №297657 відсутня відмітка про відсторонення особи від керування, оскільки цей протокол складався вже 11 січня 2020 року.
Не викликає сумніву і дотримання строку проходження медичного огляду протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, що передбачено пунктом 9 розділу ІІ Інструкцій№1452, оскільки від зупинки автомобіля Шевченка (6 січня 2020 року 23 год.40 хв.) до закінчення медичного огляду (7 січня 2020 року 1 год.05 хв.) сплинуло менше двох годин.
Не можуть бути підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення від 11 січня 2020 року неналежним доказом і посилання апелянта на залучення свідків, які не були свідками події 6-7 січня 2020 року та неупередженість яких викликає сумніви.
Вимоги Інструкції №1452 та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395, не передбачають участь при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, яке полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, встановленого в результаті огляду в закладах охорони здоров`я (на відміну від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими, або в разі відмови від проходження огляду).
Отже, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх участь у складенні протоколу про адміністративне правопорушення від 11 січня 2020 року, яка законом не передбачена, правового значення не має.
Суд не може погодитись і з твердженням апелянта про порушення судом першої інстанції приписів статті 268 КУпАП щодо розгляду справи в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
За правилами цієї норми (частина 2) під час відсутності особи, яка притягується до відповідальності, справу може бути розглянуто у випадках коли є дані про своєчасне повідомлення про час та місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Водночас з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи призначався неодноразово та відкладався у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 .
Так, про судове засідання 11 лютого 2020 року ОСОБА_1 повідомлений своєчасно, але почтове відправлення повернулось до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 9,17).
В судове засідання 25 лютого 2020 року ОСОБА_1 також не з`явився, подавши того ж дня клопотання про відкладення розгляду справу у зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи ( а.с.10,11).
25 лютого 2020 року він подав заяву про ознайомлення зі справою (а.с.12).
Розгляд справи за клопотанням ОСОБА_1 відкладено на 11 березня 2010 року (а.с.13).
10 березня 2020 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи (окрім відеозаписів) (а.с.12), а 11 березня подав повторну заяву про відкладення розгляду справи, пославшись на необхідність ознайомитись з відеозаписами для можливості отримання правової допомоги (а.с.14).
Справу відкладено на 27 березня 2020 року (а.с.15).
27 березня 2020 року ОСОБА_1 знову подав клопотання про неможливість з`явитись в судове засідання 27 березня 2020 року та просив відкласти розгляд справи у зв`язку з запровадженням карантину (а.с. 18).
Отже, враховуючи вимоги статті 368 КУпАП та маючи данні про своєчасне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи (а.с.18), неодноразове (тричі) відкладення розгляду справи за його клопотаннями, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 свідчать про ухилення від явки до суду в межах строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Апеляційний суд не вбачає таких порушень місцевим судом норм процесуального, які би вплинули на висновки по суті справи, виходячи з того, що право на відкладення розгляду справи, від чого залежить можливість розгляду справи у відсутності порушника, не може бути абсолютним. Метою запровадження цього права є забезпечення особі доступу до суду - права безпосередньої участі у розгляді справи. Але не обмеження права на відкладення розгляду перешкоджатиме здійсненню правосуддя, а тому цій меті не відповідає.
Обставини, на які посилався апелянт в неодноразових заявах про відкладення розгляду справи, не є непереборними перешкодами брати безпосередню участь у розгляді справи в суді першої інстанції.
Крім того, право на доступу до суду ОСОБА_1 забезпечено поновленням строку на апеляційне оскарження постанови суду та участю у розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Не вбачає суд і підстав для звільнення апелянта від сплати судового збору, що передбачено статтею 40-1 КУпАП, оскільки відповідно до пунктів 12,13 статті 5 Закону «Про судовий збір» військовослужбовці звільняються від його сплати у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а учасники бойових дій - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Керуючись частинами 8,10 статті 294 КУпАП , апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Центральногоо районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду О.О. Данилова