Справа № 163/811/20
Провадження № 3/163/648/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю секретаря Костюк Р.М.,

представника Волинської митниці Держмитслужби Кондратюка І.П.,

захисника Шишути Ю.В.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею Держмитслужби матеріали справи за протоколом № 0276/20500/20 про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

Інспектор Волинської митниці склав протокол про те, що ОСОБА_1 , прямуючи 16.01.2020 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля "Мерседес-Бенц", номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , перемістив вказаний автомобіль з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави переміщення транспортного засобу копії реєстраційного сертифіката № 8, фактури № ZE2020015-2, які містили неправдиві відомості про дату виготовлення і першої реєстрації транспортного засобу 05.11.2015 року при дійсній даті виготовлення автомобіля 04.09.2014 року та даті першої його реєстрації 05.11.2014 року та неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості транспортного засобу.

Дії ОСОБА_1 з посиланням п.п.7, 43 ст.4, на ч.2 ст.459 МК України, ч.5 ст.65 ГК України кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України.

ОСОБА_1 на розгляд справи в суді не з`явився.

Його захисник адвокат Шишута М.А. не заперечив проти проведення засідання без участі підзахисного та висловив свою правову позицію щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.483 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Дослідженням доказів встановлено таке.

Факт увезення ОСОБА_1 на митну територію України автомобіля "Мерседес-Бенц", номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , та подання ним до митного контролю копії реєстраційного сертифіката № 8, фактури № ZE2020015-2 стверджено протоколом про порушення митних правил, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, письмовими поясненнями ОСОБА_1 і по справі не оспорюється.

Дійсна дата першої реєстрації транспортного засобу 05.11.2014 року стверджена оригіналом реєстраційного сертифіката № 8, інформацією офіційного дилера "Мерседес" в Україні ПрАТ "Автокапітал".

Згідно з ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, ви-рішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

В рішенні "Надточій проти України" Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що "положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції".

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Частина 1 ст.483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням, в тому числі, документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, … неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Аналіз вказаної норми свідчить, що таке порушення митних правил вчиняється лише з прямим умислом.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В провину ОСОБА_1 ставиться вчинення передбаченого ч.1 ст.483 МК України правопорушення за ознакою подання до митного контролю реєстраційного сертифіката № 8, фактури № ZE2020015-2, які містять неправдиві відомості про дату виготовлення та першої реєстрації транспортного засобу, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він виступав перевізником транспортного засобу як товару, що увозився в Україну і підлягав митному оформленню.

Такий факт підтверджено і довіреністю компанії "ZE DRAIF-AUTO", яка за змістом протоколу митницею під сумнів не ставиться.

Пояснення ОСОБА_1 по справі не спростовані.

Виклик керівника ТОВ "ЗЕ ДРАЙВ-АВТО", в адресу якої увозився транспортний засіб, фактично був формальним, оскільки обидва направлених митницею в адресу цієї компанії поштових повідомлення вручені не були.

В той же час митна декларація типу ІМ40ЕЕ № UA4001000/2020/900287 була оформлена працівником ТОВ "ЗЕ ДРАЙФ-АВТО" ОСОБА_2 , який вказаний в обліковій картці товариства як суб`єкта ЗЕД. В цій декларації відправником транспортного засобу вказано польську компанію "MAYACAR", яка зазначена і у фактурі № ZE2020015-2, котра митницею ставиться під сумнів.

Такі докази безсумнівно свідчать про причетність до увезення транспортного засобу ТОВ "ЗЕ ДРАЙФ-АВТО", однак повні фактичні обставини цього по справі не встановлені.

Крім цього, до протоколу приєднано два документи на іноземній мові, які, очевидно, свідчать про страхування транспортного засобу чи цивільної відповідальності в Литовській Республіці. Хоча переклад цих документів не зроблено, однак сам факт наявності у ОСОБА_1 цих документів побічно підтверджує його письмові пояснення про отримання транспортного засобу і документів на нього в Литві.

Наведене дає достатні підстави для висновку про недоведеність умисної форми вини в діях ОСОБА_1 , оскільки його обізнаність щодо неправдивості наданих йому і поданих ним до митного контролю документів не встановлена.

Крім цього, відповідальності ОСОБА_1 не підлягає і з огляду на його статус перевізника і положення ч.2 ст.460 МК України.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Оскільки по справі доведений факт подання до митного контролю копії реєстраційного сертифіката і фактури, які викликають обґрунтований сумнів в їх достовірності, вирішення долі вилученого транспортного засобу шляхом повернення в порядку ст.243 МК України для проведення митного оформлення або порушення за наявності підстав провадження в справі про порушення митних правил щодо винних осіб в порядку ст.488 МК України слід віднести до компетенції митного органу.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № 0276/20500/20 щодо ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.483 МК України закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вилучений за цим протоколом автомобіль "Мерседес-Бенц", ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , що зберігається Волинською митницею Держмитслужби, свідоцтво про його реєстрацію та товарно-супровідні документи, що містяться в матеріалах справи, передати Волинській митниці Держмитслужби для вирішення питання про долю транспортного засобу в порядку ст.243 чи ст.ст.488, 511 МК України.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій