Справа №403/295/20 провадження № 3/403/131/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року смт.Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

згідно відомостей, зазначених в протоколі,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса

проживання:

АДРЕСА_1 ,

громадянина України, не працюючого,

маючого посвідчення водія серії

НОМЕР_1 , видане 13.12.2019 року,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (серія ДПР18 №208043) 20.07.2020 року близько 00 год. 45 хв. по вул.Морська біля буд.№151 в с.Коблево Березанського району Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «SKODA OCTAVIA A5», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального техприладу «Drager Alcotest 7510». Результат: 1.14‰, тест №11, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні по розгляду протоколу про адміністративне правопорушення гр-н ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме в тому, що керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, не визнав. Суду пояснив, що 20.07.2020 року близько 00 год.50 хв. автомобіль під його керуванням був зупинений працівниками поліції в с.Коблево Миколаївської області. Причиною зупинки було порушення ним вимог знаку «Стоп», оскільки він лише призупинив рух автомобіля, а не зупинив його повністю. Допущене порушення він не заперечував. Погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки не вживав спиртних напоїв, перебуваючи за кермом тривалий час та здійснюючи відвезення пасажирів до бази відпочинку більше ніж за двісті кілометрів від їх місця проживання в с.Докучаєве Устинівського району. Після того як алкотестер лише після четвертої спроби його продуття показав наявність у нього в крові алкоголю з показником 1.14 проміле, він категорично заперечив даний результат та запропонував працівникам поліції проїхати разом з ним до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, на що отримав відмову. При цьому працівниками поліції було надано пояснення, що це, напевно, технічний збій в апараті та зазначено, що відносно нього буде складений протокол за порушення вимог дорожнього знаку «Стоп» та у разі сплати ним штрафу на місці сума штрафу буде зменшена наполовину. Він погодився та передав працівникам поліції 150,00 грн., так як відповідних купюр для сплати 125,00 грн. у нього не було. Після цього працівником поліції йому було надано для підпису роздруківку, яку він вважав квитанцією про сплату ним штрафу, а тому не дочитувався до її змісту. Копії роздруківки працівниками поліції йому надано не було з поясненнями, що вона «на руки» не видається. Показник алкотестеру 1.14 проміле він бачив лише на приладі. На даний час він розуміє, що фактично працівником поліції йому було надано для підпису роздруківку з алкотестеру. Також зазначив, що підписав чистий бланк протоколу про адміністративне правопорушення, наданий йому працівниками поліції, з метою його швидшого заповнення, оскільки під час перебування на КПП з метою складення протоколу, його покликав інший поліцейський, сказавши, що на нього чекають пасажири, яким необхідно відкрити машину. Пасажирами були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зі своєю дитиною. Він підписав бланк протоколу та вийшов на вулицю, де відкрив двері автомобіля та допоміг відвести дитину до туалету. В цей час посвідчення водія та документ на автомобіль перебував в працівників поліції. Приблизно через 10-15 хв. до нього підійшли працівники поліції та вручили копію протоколу, який він вважав був складений з приводу порушення ним правил проїзду знаку «Стоп». Розібрати, що було написано на отриманій ним копії протоколу візуально було важко з урахуванням умов освітлення та пори доби. Посвідчення водія працівникам поліції він надавав, але воно не вилучалось, транспортний засіб ними не затримувався та відсторонений від керування автомобілем він не був, оскільки разом з пасажирами продовжив рух до бази відпочинку. Акту огляду на стан сп`яніння він не підписував і підпис, що мається на ньому, йому не належить. Жодних свідків під час продуття ним алкотестеру та висловленої незгоди з його результатами не було. Вважає, що працівниками поліції був порушений порядок проведення його огляду на стан сп`яніння, передбачений ст.266 КУпАП, а тому такий огляд є недійсним.

При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При зясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, (далі по тексту - Правила дорожнього руху) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за порушення даних вимог, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, згідно яких самостійною ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення, є керування особою транспортним засобомв стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

За змістом пунктів 3, 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 (далі по тексту - Порядок), огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проводиться:поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) у разі відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з його результатами.

Нормативними приписами п.п.4, 5 Порядку та п.4 Розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року №1395 (далі по тексту - Інструкція №1395 від 07.11.2015 року), встановлено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються також і в протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно до пунктів 1, 6, 7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735 від 09.11.2015 року), за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції (ознак алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Під час розгляду справи судом встановлено, що на підтвердження обставини керування гр-ном ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №208043 в якості доказів були додані письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , жителів м.Миколаїв, згідно яких останні були залучені в якості свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст.130 КУпАП, та в присутності яких гр-н ОСОБА_1 пройшов огляд з використанням приладу «Draper Alcotest 6810», за результатом якого встановлено вміст алкоголю у видихуваному повітрі 1.14‰ (а.с.4, 5).

Заперечуючи проти факту знаходження вказаних свідків на місці зупинки працівниками поліції автомобіля під його керуванням, та, як наслідок, неможливість підтвердження останніми обставин проходження ним огляду на стан сп`яніння та його результатів, гр-ном ОСОБА_1 в порядку ст.268 КУпАП було заявлено письмове клопотання про їх виклик в судове засідання.

Разом з тим, обоє свідків, письмові пояснення яких були додані до протоколу, в судове засідання для підтвердження викладених в поясненнях обставин не з`явились. Судові повістки про виклик, направлені на адреси місця проживання свідків, вказані в їх письмових поясненнях та протоколі про адміністративне правопорушення, повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

При дослідженні письмових пояснень свідків судом встановлено, що останні викладені на спеціальних заздалегідь надрукованих бланках, які містять однотипну інформацію, та стосуються підтвердження свідками використання працівниками поліції в їх присутності для проходження гр-ном ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння приладу «Draper Alcotest 6810», хоча зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та доданої до нього роздруківки тесту №11 вбачається використання лейтенантом поліції Шумак М.О. для проведення огляду зовсім іншого технічного приладу, а саме: «Drager Alcotest 7510».

Виявлені судом відмінності між тим спеціальним технічним приладом, показання якого зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення - «Drager Alcotest 7510», та тим, який, виходячи зі змісту письмових пояснень свідків, був застосований працівниками поліції в їх присутності, - «Draper Alcotest 6810», з огляду на неявку свідків в судове засідання, та позбавлення внаслідок цього можливості отримати безпосередні пояснення свідків з приводу цієї обставини, викликають в суду обгрунтовані сумніви щодо достовірності й іншої, викладеної в письмових поясненнях свідків, інформації, в тому числі, їх особистої присутності під час проведення огляду на стан сп`яніння гр-на ОСОБА_1 та встановлення результатів такого огляду у вигляді показника алкоголю в його крові 1.14‰ саме з використанням зазначеного в протоколі та акті огляду технічного приладу «Drager Alcotest 7510».

З огляду на викладене, суд вважає недоведеною викладену лейтенантом поліції Шумак М.О. в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №208043 та в акті огляду на стан сп`яніння від 20.07.2020 року, обставину проведення огляду на стан сп`яніння гр-на ОСОБА_1 з використанням спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 7510» в присутності двох свідків.

Таким чином, за відсутності безпосереднього підтвердження свідками, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №208043, викладених в ньому обставин проходження гр-ном ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння шляхом проведення їх допиту в судовому засіданні, суд позбавлений можливості врахувати письмові пояснення даних свідків, як належні, допустимі та беззаперечні докази на підтвердження наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Даний висновок суду відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом в постанові від 27.06.2019 року в адміністративній справі №560/751/17, згідно якого письмові пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» до повноважень поліції належить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом ч.ч.2,3 ст.30, п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про національну поліцію» для виконання покладених на неї завдань поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно положень п.п.5, 6 Розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розрядження.

У зв`язку з надходженням від гр-на ОСОБА_1 клопотань про надання відеозапису з бодікамери лейтенанта поліції ОСОБА_6 , який містить факт правопорушення, зафіксованого в протоколі серії ДПП18 №208043, постановами суду від 28.08.2020 року та повторно від 09.09.2020 року від Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області витребовувався відповідний відеозапис події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за участі гр-на ОСОБА_1 (а.с.18-19, 33-34).

Разом з тим, згідно повідомлення тимчасово виконуючого обов`язки начальника Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції В.Булата від 25.09.2020 року за вих.№5187/68-2020, надати відеозапис вказаного правопорушення не має можливості в зв`язку з тим, що співробітники поліції, які були відряджені до зони відпочинку в с.Коблеве Березанського району, несли службу без нагрудних відеореєстраторів (а.с.51).

Таким чином, безперервного, належної якості відеозапису подій під час складення 20.07.2020 року лейтенантом поліції Шумак М.О. стосовно гр-на ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, на якому було б зафіксовано факт проходження останнім у присутності двох свідків огляду на стан сп`яніння з використанням, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду та роздруківці тесту від 20.07.2020 року технічного приладу «Drager Alcotest 7510» і результатів його проходження у виді показника алкоголю крові 1.14‰, суду надано не було.

Крім того, за змістом пунктів 1, 2 Розділу ІІ Інструкції №1395 від 07.11.2015 року, до протоколу про адміністративне правопорушення, крім письмових пояснень свідків правопорушення та акту огляду на стан сп`яніння, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Судом встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №208043 письмові пояснення гр-на ОСОБА_1 додані не були. Відповідного запису про відмову останнього їх надати вказаний протокол також не містить.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу ХІІ Інструкції №1395 від 07.11.2015 року поліцейські тимчасово вилучають посвідчення водія за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене КУпАП, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення (ст.265-1 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції до 01.07.2020 року) передбачає накладення на водія адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чином, у разі встановлення лейтенантом поліції ОСОБА_6 керування 20.07.2020 року гр-ном ОСОБА_1 автомобілем марки «SKODA OCTAVIA A5» в стані алкогольного сп`яніння, належне останньому посвідчення водія підлягало вилученню із занесенням відповідного запису до протоколу.

Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеному стосовно гр-на ОСОБА_1 , вбачається, що посвідчення водія у нього не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

В судовому засідання за клопотанням гр-на ОСОБА_1 були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Так, свідок ОСОБА_2 суду показала, що дійсно 19.07.2020 року вона разом з гр-нкою ОСОБА_3 та її сином перебували в салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який відвозив їх до бази відпочинку в с.Коблево, і жодних ознак перебування в стані сп`яніння, зокрема запаху алкоголю, вона в нього не помітила. В дорозі перебували приблизно з 22 години. Підтвердила зупинку автомобіля працівниками поліції в с.Коблево о 00 год. 50 хв. та перебування ОСОБА_1 разом з поліцейськими на пропускному пункті приблизно півгодини. Оскільки дитина захотіла в туалет, а двері машини були заблоковані, вона попрохала одного з поліцейських покликати ОСОБА_1 , який прийшовши, відкрив двері та допоміг зводити дитину до туалету. Після цього вона разом з іншими пасажирами та водієм перебували в салоні автомобіля. Пізніше до автомобіля підійшов один з поліцейських та передав ОСОБА_1 посвідчення водія, техпаспорт та протокол. Зі змісту протоколу на ньому було видно лише підписи. Від керування автомобілем гр-н ОСОБА_1 працівниками поліції не був відсторонений, оскільки після повернення йому посвідчення водія, вони продовжили рух до бази відпочинку разом з останнім, як водієм.

Свідок ОСОБА_3 суду дала показання, що гр-на ОСОБА_1 вони разом з гр-нкою ОСОБА_2 найняли для відвезення їх до моря в с.Коблево на базу відпочинку, домовившись про це за декілька днів. 19.07.2020 року приблизно з 21 год. 30 хв. вони перебували в дорозі. Під час поїздки в ОСОБА_1 не було ознак алкогольного сп`яніння (перегару) і він поводився адекватно. Вона з дитиною перебувала на задньому сидінні, коли автомобіль був зупинений працівниками поліції. Після цього ОСОБА_1 пішов з поліцейськими. Дитина захотіла в туалет. ОСОБА_7 попрохала одного з присутніх поліцейських покликати водія, щоб той відкрив заблоковані двері автомобіля. Прийшовши ОСОБА_1 відкрив двері та провів їх з дитиною до туалету. Повернувшись, вони перебували в салоні автомобіля. Через деякий час до автомобіля підійшов поліцейський та повернув ОСОБА_1 документи. Від керування автомобілем гр-н ОСОБА_1 працівниками поліції не був відсторонений і вони продовжили рух на автомобілі до бази відпочинку разом з останнім, як водієм.

Зазначені показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд вважає належними доказами на підтвердження обставин, які підлягають встановленню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони не є суперечливими та узгоджуються з іншими дослідженими судом обставинами справи, зокрема, щодо часу та місця зупинки транспортного засобу під керуванням гр-на ОСОБА_1 працівниками поліції в с.Коблево Березанського району Миколаївської області.

З огляду на викладене, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПП18 №208043 обставина передання права керування автомобілем тверезому водію не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З урахуванням викладеного, суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25).

З огляду на викладене, враховуючи відсутність наданих суду достатніх в своїй сукупності, належних та допустимих доказів на підтвердження дотримання лейтенантом поліції Шумак М.О. під час проведення огляду на стан сп`яніння гр-на ОСОБА_1 вимог ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, ч.4 Розділу Х Інструкції №1395 від 07.11.2015 року та п.6 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року щодо проведення огляду з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510» в присутності двох свідків, а також доказів на спростування повідомленої гр-ном ОСОБА_1 обставини його незгоди з результатом огляду, проведеного працівником поліції за допомогою спеціального технічного засобу, та заявлення ним клопотання про проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я, суд приходить до висновку, що проведений 20.07.2020 року огляд на стан алкогольного сп`яніння гр-на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.5 ст.266 КУпАП слід вважати недійсним, що має наслідком і недійсність протоколу, складеного за його результатом.

За досліджених судом обставин в їх сукупності, враховуючи встановлення судом недійсності проведеного стосовно гр-на ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, що має наслідком недопустимість, як доказу, протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №208043 та доданих до нього матеріалів, суд приходить до висновку про відсутність у діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких обставин, як зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення. На підставі викладеного, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 130, 245, 247, 251, 252, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів надіслати (вручити) особі, щодо якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя С.Ю.Атаманова