490/1411/20 від07.05.2020
н/п 3/490/1346/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
Справа №490/1411/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2020 року м.Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.Миколаєва Медюк С.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Чорноморської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 Митного Кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2019 року до Миколаївської митниці ДФС звернувся громадянин України ОСОБА_1 з заявою за вх. №1284/0/138-19 ДЗН щодо порушення ним строків тимчасового ввезення на митну територію України а/м «DACIA DOKKER», 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , у зв`язку з проведенням програмування блока управління двигуном, ініціалізації та усунення короткого замикання електричної мережі зазначеного авто в строк з 10.09.2019 року по 10.11.2019 року.

Під час проведення перевірки за базами даних АСМО «Інспектор» ДФС України встановлено, що а/м «DACIA DOKKER», кузов № НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , 2018 року випуску, було ввезено громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України 14.07.2019 року через митний пост «Краковець», пункт пропуску «Краківець Корчова» в зоні діяльності Львівської митниці ДФС в митному режимі «тимчасове ввезення» строком до 60 діб.

При цьому ОСОБА_1 14.07.2019 року власноруч було заповнено митну декларацію «зобов`язання про зворотне вивезення № UА 209020/2019/74477», в якій його під особистий підпис було попереджено про необхідність вивезення а/м «DACIA DOKKER», кузов № НОМЕР_1 , за межі митної території України в строк до 12.09.2019 року та настання адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченою ст.481 МК України, в разі порушення цього зобов`язання.

11.11.2019 року декларантом ТОВ «Логос фортуна брокер» ОСОБА_2 оформлено митну декларацію типу «ІМ 40 ЕЕ» про намір проведення в подальшому митного оформлення в митному режимі «імпорт» а/м «DACIA DOKKER», кузов № НОМЕР_1 , придбаного громадянкою України ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) у громадянина України ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на підставі «договору купівлі/продажу транспортного засобу» від 08.09.2019 року б/н за ціною еквівалентною 6500 Евро, що за курсом НБУ, станом на 11.11.2019 року складає 175729,98 грн..

Разом з тим, станом на 03.12.2019 року, в будь-якому іншому митному режимі, вказаний транспортний засіб не оформлено, митні платежі при оформленні вказаного транспортного засобу в митному режимі «імпорт» не сплачувались.

Таким чином, станом на 11.11.2019 року, громадянин України ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення, на митну територію України транспортного засобу особистого користування - а/м «DACIA DOKKER», 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , більше ніж на тридцять діб та не вивіз вказаний транспортний засіб за межі митної території України в строк, встановлений митним органом України.

На підставі вказаних обставин, у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил від 03.12.2019 року №0186/50400/19 за ч.6 ст.481 МК України.

В судове засідання представник Миколаївської митниці ДФС не з`явився, надав заяву, в якій просить провести розгляд справи за його відсутності у зв`язку з запровадженими заходами щодо нерозповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. В заяві обставини викладені в протоколі підтримав та просив накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 07.05.2020 року, повторно не з`явився, повідомлявся належним, надав до суду заяву, в якій просить повторно перенести слухання справи у зв`язку з поганим самопочуттям однак, належних медичних документів на підтвердження стану свого здоров`я повторно не надав. Крім цього, до заяви про відкладення судового засідання ОСОБА_1 надав копію довіреності на ім`я ОСОБА_4 на представлення його інтересі однак, останній також в судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив. Додатково слід зазначити, що перелік документів на підтвердження повноважень законного представника, представника та захисника закріплено в ст.ст.270-271 КУпАП, який в даній справі не було дотримано.

Суд розцінює таку позицію ОСОБА_1 , як обраний спосіб захисту з метою затягування строків та ухилення від відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тони), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст.380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог Митного кодексу України, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Таким чином, встановлено, що громадянином України ОСОБА_1 14.07.2019 року було ввезено на митну територію України транспортний засіб марки а/м «DACIA DOKKER», кузов № НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , 2018 року випуску, строком до 60 діб, однак у передбачений термін не вивіз транспортний засіб з митної території України.

Крім того, в матеріалах справи відсутні документи щодо продовження терміну доставки транспортного засобу марки «DACIA DOKKER», кузов № НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , 2018 року випуску, внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, чи внаслідок протиправних дій третіх осіб, накладення арешту або вилучення зазначеного транспортного засобу.

В матеріалах справи наявна копія наряду-замовлення №ВЦ-0000077 від 10.09.2019 року, виданого ТОВ «ВАТ-ЦЕНТР», про ремонт вказаного транспортного засобу в період часу з 10.09.2019 року по 10.11.2019 року.

В поясненнях наданих до протоколу ОСОБА_1 зазначає, що не зміг вчасно вивести т/з через його поломку та послався на вказаний наряд замовлення про ремонт транспортного засобу протягом двох місяців.

Відповідно до ч.7 ст.380 МК України, у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування.

Тобто, ОСОБА_1 посилається на вказані обставини, як на обставини непереборної сили, які зупиняють перебіг строку тимчасового ввезення за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування.

Однак, про такі обставини ОСОБА_1 повідомив митний орган лише 11.11.2019 року, а не тоді коли вони виникли.

Крім цього, слід зазначити, що діючим законодавством України визначено поняття форс-мажору (від франц. force majeure, лат. vis maior вища сила), при чому, це поняття ототожнюється з поняттям «обставини непереборної сили», яке вживається у Цивільному та Господарському кодексах України.

Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України (ч.2 ст.4 Цивільного кодексу України).

Разом з тим, Цивільний кодекс України взагалі уникає цього поняття, визначаючи у ст.617 підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання випадок або непереборну силу.

Господарський кодекс України також уникає цього поняття, однак у ст.218 зазначає, що непереборною силою є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 статті 4 Цивільного кодексу України визначено, що Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - Закон).

Визначення форс-мажору дається у Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні».

Відповідно до ч.2 ст.14-1 вказаного Закону, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Особливістю таких обставин є те, що сторона яка зазнала впливу форс-мажору звільняється від відповідальності за невиконання та/або неналежне виконання своїх зобов`язань. Але не всі обставини, які унеможливлюють виконання зобов`язань, можливо віднести до форс-мажору.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні:

- вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин;

- мають надзвичайний характер;

- є невідворотними;

- унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Необхідно зазначити, що форс-мажорні обставини не мають «преюдиціальний» (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні, сторона яка посилається на дію форс-мажорних обставин повинна це довести.

Іншими словами, сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те що вони є форс-мажорними і що немаловажне, що ці обставини є форс-мажором саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, довести їх надзвичайність та невідворотність.

Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

В України наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, у відповідності до статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» №671/97-ВР від 02 грудня 1997 року (із змінами та доповненнями), шляхом видачі сертифіката.

На необхідність доведення обставин форс-мажору також вказується в Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980 року, яка набула чинності для України 01.02.1991 року. В статті 79 зазначеної Конвенції більше детально визначено порядок дій сторін щодо звільнення від відповідальності у випадку виникнення форс-мажору.

З огляду на зазначене, суд не може прийняти на підтвердження обставин непереборної сили наряд-замовлення №ВЦ-0000077 від 10.09.2019 року, виданого ТОВ «ВАТ-ЦЕНТР», про ремонт вказаного транспортного засобу в період часу з 10.09.2019 року по 10.11.2019 року, що унеможливили ОСОБА_1 виконати зобов`язання про зворотне вивезення №UА 209020/2019/74477. Крім цього, слід зазначити, що у вказаному наряді-замовлення, на ремонт т/з було витрачено 73 норм/год., що при середній тривалості робочого 8 годин складає 9 днів (73/8=9,125), а не два місяці.

Додатково слід зазначити, що в протоколі йдеться про транспортний засіб «DACIA DOKKER», кузов № НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 , 2018 року випуску, а в наряді-замовленні від 10.09.2019 року вказано, що ремонтувався т/з 2004 року.

Тобто, матеріалами справи встановлено, що особою перевищено строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч.6 ст.481 МК України.

Відповідно до ч.6 ст.481 МК України, перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Однак, 29.12.2019 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового порядку застосування статей 470 та 481», в якому встановлено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 481 цього Кодексу, виявлених у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті.

Згідно протоколу про порушення митних правил, правопорушення було виявлено 11.11.2019 року, тобто в період зазначений у вищевказаному законі, а тому суд застосовує його при розгляді даної справи.

Зазначений закон набрав чинності 29.12.2019 року, та розповсюджується на правопорушення, які були виявлені у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тобто, не діяв на момент складання протоколу про порушення митних правил. Однак, суд вважає доцільним його застосування, оскільки він пом`якшує відповідальність особи, що передбачено статтею 58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накладає стягнення, відповідно до санкції ч.3 ст.481 МК України у вигляді штрафу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.27, 33, 252, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст.197, 481, 522, 524-529 МК України, Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового порядку застосування статей 470 та 481», -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та накласти стягнення, передбачене ч.3 ст.481 МК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в рахунок сплати судового збору у провадженні по цій справі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., що підлягає перерахуванню до УК у м.Миколаїв /Централ.р-н/22030101, на розрахунковий рахунок №UA0014006, код отримувача 37992781, банк Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанову протягом десяти днів з її дня винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, чи її захисником.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Суддя С.О. Медюк