Справа № 128/346/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Вінницького РВП ВВП ГУНП України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

УСТАНОВИВ:

22.01.2020 о 17:10 год поліцейським сектору реагування патрульної поліції Вінницького РВП старшим сержантом Шевчуком Д.Ю. складено протокол про порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме, що він 22.01.2020 о 16:30 год в с. Мізяківські Хутори, по вулиці Центральній, керував автомобілем ВАЗ 219010, д. н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода та мова), від проходження медичного огляду відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Для розгляду наданих матеріалів в суді 15.05.2020 ОСОБА_1 не з`явився, однак його захисник, адвокат Марусич М.С. подав суду заяву, згідно якої розгляд справи просив провести у його відсутність та відсутність ОСОБА_1 та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 , а також надав заперечення по справі, відповідно до яких просив суд закрити провадження у справі, посилаючись на те, що докази у вигляді фото-, відеофіксації правопорушення ОСОБА_1 поліцією не надано, та що ОСОБА_1 не був учасником дорожнього руху 22.01.2020 з 16:30 до 17:10, не керував транспортним засобом, а лише стояв поруч з автомобілем, а отже не вчиняв адміністративного правопорушення та шкоду нікому не заподіював.

Під час розгляду наданих матеріалів в суді 04.03.2020 ОСОБА_1 вину у вищевказаному правопорушенні не визнав, суду пояснив, що в той день і час він не рухався цим автомобілем, а доручив автомобіль своєму другу ОСОБА_2 вранці того ж дня. Коли їхав з роботи маршруткою, побачив, що на обочині стоїть його автомобіль, доїхав до центру, після чого повернувся до автомобіля. Поруч за автомобілем нікого не було, тому він пішов в сторону ОСОБА_2 для з`ясування ситуації. Коли йшов, його зупинили працівники поліції, запитали, чому він там знаходиться, запропонували пройти тест на стан сп`яніння, та він дійсно відмовився від проходження огляду, бо автомобілем не керував, після чого працівники поліції зупинили свідків та склали протокол.

В зв`язку з наданими в суді поясненнями ОСОБА_1 до суду неодноразово викликалися свідки, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, які до суду не з`явилися без повідомлення причин неявки, а також насилався лист до Вінницького РВПВВП ГУНП у Вінницькій області про надання суду диску з відеофіксацією обставин складення наданого суду адміністративного протоколу, який за повідомленням адресата не може бути наданий з технічних причин.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 ч. 1 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно наявних в адміністративному матеріалі пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 22.01.2020, свідки пояснили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, водночас жодних відомостей про те, чи були вони свідками того, що ОСОБА_1 у вказаний в протоколі час керував транспортним засобом, пояснення свідків не містять.

Наявні в адміністративному матеріалі рапорти працівників поліції суд не може прийняти як допустимий доказ, оскільки вони містять опис обставин від імені зацікавленої особи працівника поліції, що узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 161/5372/17 від 29.04.2020.

Будь-які інші належні та допустимі докази щодо обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення та керування ОСОБА_1 транспортним засобом в матеріалах справи відсутні та судом вичерпано процесуальні можливості до з`ясування обставин справи та отримання можливих доказів.

За вищевказаних обставин, суд не може прийняти як достатній доказ вчинення адміністративного правопорушення наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення, зокрема не може вважати встановленими вказані в ньому працівником поліції обставини, а саме що ОСОБА_1 дійсно керував у вказаний час трансопртним засобом, які не підтверджені жодними іншими належними та допустимими доказами, натомість ОСОБА_1 заперечив проти вказаних обставин.

Статтями 7, 247 п. 1 ч. 1 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено належними і допустимими доказами, поза розумним сумнівом, факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан с`яніння може бути притягнуто лише особу, що керує транспортним засобом, тому провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, п. 1 ст. 247, 130, 280, 283, 284, 294 КпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: