КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №355/875/2020Головуючий у І інстанції: Коваленко К.В.
Провадження №33/824/4096/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Осколкова Івана Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Баришівського районного суду Київської області від 08 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 08 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Осколков І.Л. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, як незаконну, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до пп. 7 п. 3 Постанови Кабінету міністрів України №392 (в редакції, яка діяла на час складання протоколу про адміністративне правопорушення) на період дії карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом, зокрема пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та контроль використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення.

В той же час на дату вчинення правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , положення пп. 7 п. 3 Постанови Кабінету міністрів України №392 втратили чинність.

За результатами розгляду апеляційної скарги просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Осколкова І.Л., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП за те, що він 20 липня 2020 року о 03 год. 59 хв. на 76 км. М-03 а/д Київ - Харків керував транспортним засобом «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , що має загальну кількість місць для сидіння 9, та здійснював перевезення 9 осіб (більше 5), що не є членами однієї родини, чим порушив підпункт 7 пункту 3 Постанови КМУ №393 від 20.05.2020 року та пункту 1.10 протоколу №19 позачергового засідання Київської обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій. Своїм діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення незаконним та необґрунтованим, з огляду на наступне.

Стаття 44-3 КУпАП, яка є бланкетною нормою, передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно пп.7 п. 3 Постанови КМУ «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392» від 17.06.2020 року №500, на період карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом, зокрема пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та контроль використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про те, що станом на 20.07.2020 року, тобто дату вчинення правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , положення пп. 7 п. 3 Постанови Кабінету міністрів України №392, яким забороняється перевезення легковим автомобілем пасажирів у кількості більше 5 осіб без урахування осіб віком до 14 років та членів однієї сім`ї, втратили чинність.

Цим самим спростовуються висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні пп. 7 п. 3 Постанови Кабінету міністрів України №392 від 20.05.2020 року, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, якими встановлюється винуватість ОСОБА_1 у порушенні пп. 7 п. 3 Постанови Кабінету міністрів України №392 від 20.05.2020 року, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

З наведених підстав апеляційна скарга захисника Осколкова І.Л. підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, із закриттям провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Осколкова Івана Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Баришівського районного суду Київської області від 08 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, - скасувати.

Провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз