Справа № 585/436/20
Номер провадження 3/585/161/20
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Євлах О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Роменського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого ФОП « ОСОБА_2 », мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ№146829 від 17 лютого 2020 року, ОСОБА_1 о 16 годині 13 хвилин в с.Герасимівка, вул.Герасимівська, Роменського району керував автомобілем RENAULT LAGUN н/з НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (млявість мови, поведінка не відповідає дійсності) відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.130 КУпАП.

В письмових поясненнях наданих суду, ОСОБА_1 зазначає, що вину не визнає. Зазначає, що працівники поліції безпідставно, без жодних правових причин зупинили автомобіль та не пояснили причину зупинки транспортного засобу. Вказує, що працівники поліції не повідомили йому, в чому вони вбачають ознаки наркотичного спяніння, не роз`яснювали вони цього і свідкам. Також не було роз`яснено право на отримання правової допомоги. Зазначає, що від проходження огляду в спеціалізованому медичному закладі не відмовлявся, а зазначав, що погодиться за умови, що йому роз`яснень, які ознаки спяніння він має. Вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано вимог ст. 256 КУпАП, оскільки не зазначена частина ст.130 КУпАП, за якою він підлягає відповідальності. Просив справу закрити за спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності, визначених ст.38 КУпАП, та за відсутності складу адмінстративного правопрушення.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи викладені в письмових поясненнях ОСОБА_1 та свідків, відтворивши відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції,оцінивши докази в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно з Інструкцією Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з п. п. 5, 6, 7 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС№ 1395від 07 листопада 2015 року,у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 17.02.2020 року о 16-13 год. по вул. Герасимівській у с. Герасимівка, Роменського району Сумської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем RENAULT LAGUN н/з НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (млявість мови, поведінка не відповідає дійсності) відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.130 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалось (а.с.2). Даних про відсторонення від керування транспортним засобом, матеріали справи не містять.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, маючи при цьому явні ознаки нароктичного спяніння: млявість мови, поведінка не відповідає дійсності (а.с.3).

Разом з тим, з пояснень свідка ОСОБА_4 , наданих суду, вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного або алкогольного спяніння. Візуально водій ОСОБА_1 був тверезий (а.с.30).

В своїх поясненнях ОСОБА_1 не заперечує факту керування транспортним засобом та його зупинку працівниками поліції.

З відтвореного відеозапису з бодікамер поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження медичного оляду на стан наркотичного спяніння, при цьому присутні двоє свідків.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що поліцейські зупинили його безпідставно, заслуговують на увагу, оскільки обєктивно підтверджуються матеріалами справи, а саме тим, що: він не був відсторонений від керування транспортним засобом, посвідчення водія не вилучалося, з пояснень свідка ОСОБА_4 ознак сп`яніння він не мав, що ставить під сумнів навність у ОСОБА_1 явних ознак наркотичного спяніння. Ця обставина ставить під сумнів правомірність пропозиції поліцейських пройти ОСОБА_1 медичний оляд, з огляду на те, що такий має проходити особа, яка має явні ознаки сп`яніння. Однак, встановлені обставини не звільняють водія пройти медичний огляд на вимогу працників поліції, а лише дають йому право оскаржувати правомірність їх дій.

Встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави зробити висновок, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопрушення не зазначено частини ст.130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 має відповідати за вчинене. З огляду на викладене, приходжу до висновку, що протокол про адміністративне право рушення серії ОБ №146829 від 17.02.2020 року складений з порушенням вимог ст.256 КУаАП, у зв`язку з чим є недопустимим доказом у справі.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Судом встановлено, що поліцейським Роменського ВП ГУНП в Сумській області при складанні протоколу серії ОБ №146829 від 17.02.2020 року та оформленні доданих до протоколу матеріалів, дії ОСОБА_1 не кваліфіковані, і відповідно в порушення вимог ст.251 КУпАП суду не надано доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд зазначає, що діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено право суду самостійно кваліфікувати дії особи чи змінювати правову кваліфікацію вчиненого правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Алене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

За таких обставин, вину ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованого правопорушення слід вважати не доведеною. Але оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить регламентації дій судді щодо виду рішення, яке слід прийняти в цьому випадку, то провадження щодо ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247, 256, 276, 278 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10-ти днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О.О.Євлах