ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/3704/20
Головуючий в 1 інстанції: Валігурська Л.В.
Провадження № 33/819/176/20
Категорія: ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 21 квітня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Славне Горностаївського району, Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 24.02.2020р. о 03:55 годині в м. Херсоні по вул. Потьомкінська, 101, керував транспортним засобом «Mazda 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Крім того, 24.02.2020р. о 03:55 годині ОСОБА_1 в м. Херсоні по вул. Потьомкінська, 101, керуючи транспортним засобом «Mazda 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не стежив за дорожньою обстановкою, був неуважним, внаслідок чого допустив наїзд на бордюр, чим порушив п.2.3 «б» ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Свої доводи мотивує тим, що на місці вчинення ДТП працівники поліції безпідставно запропонували йому пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що у них відсутні повноваження для візуального огляду особи та встановлення ознак алкогольного сп`яніння, що є підставою для пропозиції проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказує, що результатами складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст.ст.265-2, 266 КУпАП його не було відсторонено від керування транспортним засобом, а його автомобіль не було тимчасово затримано. Апелянт наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним та допустимим доказом доведеності його вини, оскільки не є самостійним доказом. Відеозапис, доданий до матеріалів справи, містить вибіркову фіксацію подій, в протоколі не вказано про такий додаток. Зазначає, що в порушення вимог ст.268 КУпАП йому не було роз`яснено права та обов`язки відповідно до вимог ст.63 Конституції України. Просить скасувати постанову суду та закрити провадження в справі відносно нього.

ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про його обов`язкову участь в апеляційному розгляді, не надходило.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги, висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ним не оспорюється, тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд не переглядає постанову суду першої інстанції в цій частині.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи судом першої інстанції дотримано вищевказаних вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Розділом III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, регламентовано порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Зазначені вище вимоги закону як поліцейськими під час складання протоколу про адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , так і судом першої інстанції під час встановлення фактичних обставин справи, дотримано в повному обсязі.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, 24.02.2020р. ОСОБА_1 о 03:55 годині в м. Херсоні по вул. Потьомкінська, 101, керував транспортним засобом «Mazda 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни. (а.с.7)

Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису підтверджено факт відмови ОСОБА_1 в присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі (а.с.4)

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтверджено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.10-11).

Також зазначені обставини свідки підтвердили безпосередньо під час допиту в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не оспорював, наголошував, що в такому стані він не перебував, а тому оспорював вимогу працівників поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги доводи апелянта про те, що поліцейські безпідставно пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та в протоколі вказали візуальні ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до п.п.2,3 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

А тому, враховуючи вищевикладені норми, у працівників поліції під час візуального виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були законні підстави пропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права і обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджено його підписом у протоколі, який складено відносно нього, а тому його доводи про те, що йому не було роз`яснено його права та обов`язки, не відповідають дійсності. Під час допиту в суді першої інстанції ОСОБА_1 не вказував про такі обставини. Крім того, при складанні протоколу у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 не заперечує факт вживання ним спиртних напоїв та керування автомобілем.

Позбавлені підстав доводи апелянта про те, що відеозапис, доданий до матеріалів справи, є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки відеозапис з нагрудної камери поліцейського, доданий до протоколу з додатками, судом першої інстанції обґрунтовано визнано належним та допустимим доказом у справі, оскільки його зміст повністю узгоджується як з відомостями, викладеними в протоколі, так і з поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що відповідає положенням ст.251 КУпАП.

Є надуманими доводи апелянта про те, що всупереч вимог ст.266 КУпАП його автомобіль не було тимчасово затримано і його не було відсторонено від керування, оскільки від огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, а відповідно до положень вказаної норми відсторонення осіб від керування транспортними засобами проводиться в разі згоди водія пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.265-2 КУпАП за наявності підстав про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП працівниками поліції було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, в акті вказано відомості про особу, яка здійснюватиме примусове переміщення транспортного засобу та контактні дані такої особи, про що також поставив свій підпис водій транспортного засобу, який є тимчасово затриманим та свідки (а.п.9), що свідчить про безпідставність доводів апелянта про порушення вищевказаних вимог закону працівниками поліції.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`ясненні права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, при цьому надав пояснення щодо вчиненого правопорушення, будь-яких зауважень щодо змісту протоколу від нього не надходило, тобто він реалізував своє право на захист. Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП.

Інших доводів щодо оспорювання фактичних обставин справи та незаконності судового рішення, апелянтом не наведено.

Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та обгрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.

Тому доводи ОСОБА_1 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність його винуватості, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.33,36 КУпАП у межах, установлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

У зв`язку з чим, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, є неспроможними.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою, а інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Отже, підстави для скасування постанови суду першої щодо ОСОБА_1 та задоволення його апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 21 квітня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) Ю.М.Гемма