Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/558/20

Номер провадження: 3/511/335/20

"28" травня 2020 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Іванова О.В.,розглянувши матеріали, що надійшли Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 18.03.2020 року слідує, що ОСОБА_1 тривалий час не сплачує аліменти, відповідно до виконавчого лиса № 1509/1098/12 виданого 21.11.2012 року Іванівським райсудом Одеської області, зв`язку з чим утворилась заборгованість з 01.10.2013 року по 01.03.2020 року у сумі 46 201,76грн. Борг за період з січня 2019 року по лютий 2020 року складає в розмірі 14 703,00грн. Своїми діями (бездіяльністю) боржник ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» ст. 183-1 ч.1 КУпАП.

Боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні суду пояснив, що окрім доньки ОСОБА_2 , 2002 року народження від першого шлюбу, має на утриманні від цивільного шлюбу трьох синів: Станіслава, 2004р.н., АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 . На даний час залишився без роботи, тимчасово заробляє на життя та на утримання дітей тим, що випасає в селі стадо. Свою вину визнав, пообіцяв, що буте старатися сплачувати заборгованість.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши адміністративний матеріал та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1статті 183-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до ч. 2ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Суддею встановлено, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183-1 КУпАП, є триваючим.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованість зі сплати аліментів" N 2234-VII від 7 грудня 2017 року(далі Закон N 2234-VII), який набрав чинності 6 лютого 2018року, КУпАП було доповнено статтею 183-1, яка передбачає адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового стягнення.

Відповідно до ч. 11ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, виконавець роз`яснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

Відповідно до змісту ч. 12 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" саме за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець складає протокол про вчинення боржником адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП України про адміністративне правопорушення, та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходження органу державної виконавчої служби.

В матеріалах справи відсутні відомості про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, тому відсутні перешкоди для вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності, враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, незважаючи на те, що це різні види юридичної відповідальності.

За ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтями 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789від 27.02.91 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже чинне законодавство виходить з безумовного обов`язку батьків надавати утримання дитині, а держава та суд як державний орган має вживати будь-яких передбачених чинним законодавством заходів для забезпечення права дитини на утримання від батьків та з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Так, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується наступними доказами, наявними в матеріалах справи:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення від 18.03.2020 року, відповідно до якого: ОСОБА_1 тривалий час не сплачує аліменти, відповідно до виконавчого лиса № 1509/1098/12 виданого 21.11.2012 року Іванівським райсудом Одеської області, зв`язку з чим утворилась заборгованість з 01.10.2013 року по 01.03.2020 року у сумі 46 201,76грн. Своїми діями (бездіяльністю) боржник ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» ст. 183-1 ч.1 КУпАП;

-копією рішення Іванівського районного суду в Одеській області від 06.11.2012 року, відповідно до якого з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову, тобто з 15.08.2012 року до повноліття дитини, тобто до 01.08.2020 року;

-копією виконавчого листа Іванівського районного суду в Одеській області від 06.11.2012 року, виданого на підставі рішення;

-копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.11.2012 року старшим державним виконавцем Ковальчук І.В. відділу ДВС Роздільнянського МРУЮ;

-копією повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 28.02.2020 року головним державним виконавцем ОСОБА_5 ;

-копією виклика божника;

-копією постанови головного державного виконавця Герасимчук І.Є про встановлення тимчасових обмежень боржника від 28.02.2020 року;

-копією розрахунку заборгованості по аліментах станом на 29.02.2020 року з січня 2019 року по лютий 2020 року в загальній сумі 14703,00 грн;

-письмовими поясненнями боржника ОСОБА_1 , в яких він пояснив, що про існуючу заборгованість знає, але коштів на її сплату не має, так як не має роботи. Повідомив, що його колишня дружина проживає в м. Одесі, та на даний час аліменти утримання дитини не вимагає.;

-довідками про склад сім`ї; наявністю земельної ділянки у власності, яку він здає в оренду та отримує орендну плату; про відсутність роботи; з місця реєстрації.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення приймаю до уваги особу правопорушника, всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що у даному конкретному випадку застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, в межах санкції ч. 1ст. 183-1 КУпАП, буде достатньо та необхідно для здійснення виховного впливу на порушника та для виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не оспорювалось рішення суду про стягнення з нього аліментів та він як батько безумовно мав надавати утримання дитини незалежно від наявності чи відсутності рішення суду, наявності чи відсутності виконавчого провадження, натомість протягом тривалого часу свої обов`язки з надання матеріальної підтримки дитині взагалі не виконував, аліменти, призначенні рішенням суду тривалий час не сплачував.

Відповідно до ст.40-1, ч. 4 ст.283 КУпАП, Закону України "Про судовий збір" судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Керуючись статтями 26,33-35,40-1,183-1,245,280,283,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1статті 183-1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 420,40 грн на користь держави.

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача: UА0026001

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: О. В. Іванова

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.