33/804/205/20
264/281/20

Суддя 1-ої інстанції: Кузнецов Д.В.
Суддя доповідач: Куракова В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., за участю ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 адвоката Шутенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що 20 грудня 2019 року о 13-05 год. на 6 км а/д Маріуполь-Маркіне ОСОБА_1 керував автомобілем «Шевролет-Авео» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, проведеним медичним оглядом встановлено перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду першої інстанції незаконна, необгрунтована та підлягає скасуванню. Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення було складено в порушення вимог ст. 254 КУпАП. Зазначає, що працівники поліції безпідставно його зупинили. Вказує, що йому не було надано копії медичного висновку за результатами проведеного огляду; описані в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння, що стали підставою для направлення на проведення медичного огляду тотожні з алкогольними ознаками. Звертає увагу, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Просить постанову скасувати та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Шутенко О.В., які в повному обсязі підтримали доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 061806 від 14.01.2020 року (а.с. 2);

- довідкою про перебування ОСОБА_1 на обліку в Національній автоматизовано-інформаційній системі Департаменту ПП МВС України (а.с. 9);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 594 від 20 грудня 2019 року, згідно якого гр. ОСОБА_1 перебуває у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання канабіса і амфетаміна, неускладнена (а.с. 3);

- повістками про виклик ОСОБА_1 до Кальміуського ВП ЦВП ГУ НП в Донецькій області (а.с. 6, 7);

- поясненнями свідка ОСОБА_2 , в яких він підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (а.с. 4);

- рапортом поліцейського Голубцова С.Г. (а.с. 5);

Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апеляційної скарги на те, що співробітники поліції не мали при собі спеціальних технічних засобів для проведення дослідження на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки аналіз «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. вказує на те, що проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки є неможливим, оскільки для його проведення необхідно звертатися виключно до закладу охорони здоров`я, в якому особа, яка на думку поліцейського перебуває в стані наркотичного сп`яніння повинна здати біологічні середовища для проведення лабораторного дослідження її стану. Цією Інструкцією не передбачено можливості здати біологічні середовища на місці зупинки транспортного засобу, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо того, що працівниками поліції порушено «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки водію не було запропоновано на місці пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння виходячи з наступного.

Згідно п. 12 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Посилання апеляційної скарги на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено після спливу 24 годин з моменту виявлення адміністративного правопорушення є необгрунтованими виходячи з наступного. Згідно п. 7 р. 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Оскільки лабораторне дослідження потребує певного часу, остаточний діагноз освідуваної особи одразу встановити неможливо. Після проведення лабораторного дослідження працівники поліції отримують висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на підставі якого вирішують питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності. За таких підстав, враховуючи, що для проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння необхідно певний період часу (до двох тижнів) складання протоколу про адміністративне правопорушення не в дату виявлення адміністративного правопорушення не порушує вимоги ст. 254 КУпАП.

Доводи щодо безпідставності зупинки ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 було зупинено після отримання повідомлення начальником СРПП Кальміуського ВП ЦВП ГУ НП в Донецькій області від сторонньої особи про можливе триваюче адміністративне правопорушення. Ґрунтовний аналіз «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 15 листопада 2017 № 930, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 грудня 2017 р. за № 1493/31361 вказує на те, що у разі можливого виявлення адміністративного правопорушення поліцейський повинен перевірити дану інформацію.

Проведення лабораторного дослідження на стан наркотичного сп`яніння потребує певного часу, а отже для отримання висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, необхідно додатково звернутися до медичного закладу. Як вбачається з матеріалів провадження, поліцейські звернулися до медичного закладу вже після проведення лабораторного дослідження, у зв`язку з чим отримали висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який в подальшому став підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення та направлення матеріалів про адміністративне правопорушення до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області. При цьому та обставина, що ОСОБА_1 не звертався до медичного закладу для отримання медичного висновку з остаточним діагнозом безпосередньо не перешкоджала ОСОБА_1 за повісткою про виклик прибути до Кальміуського ВП ЦВП ГУ НП в Донецькій області для складання протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомитись з даним медичним висновком, який отримано поліцейськими та який наявний в матеріалах провадження. Враховуючи, що ОСОБА_1 не реалізував своє диспозитивне право на отримання медичного висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які були встановлені у ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції детально описані в рапорті Начальника СРПП Кальміуського ВП ЦВП ГУ НП в Донецькій області, зокрема: сухість у роті, млява мова, почервоніння очей. Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова