Дата документу 10.09.2020 Справа № 554/7903/20
Провадження № 3/554/1840/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 вересня 2020 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., за участю секретаря судового засідання Кіяшко К. В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, РНОКПП та інші відомості про особу невідомі та ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

20 серпня 2020 року, близько 22 год. 38 хв., ОСОБА_1 в порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху (далі - Правил) керував автомобілем BMW 525 D д. н. з. НОМЕР_1 по провулку Цегляний, 30 в м. Полтаві в стані алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Крім цього, він же, в цей же час, в порушення вимог пунктів 2.4, 8.9.б Правил не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору. Був зупинений шляхом блокування транспортного засобу.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та просив суворо не карати.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог пунктів 2.4, 8.9.б, 2.5 Правил та вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наступними доказами, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 21 серпня 2020 року серія ДПР18 № 1110080 (а. с. 1), протоколом про адміністративне правопорушення від 21 серпня 2020 року серія ДПР18 № 111140 (а. с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння (а. с. 3-4), довідкою про отримання посвідчення водія (а. с. 5), відеозаписом (а. с. 6).

Крім наведеного вище, суд виходить також з змісту пунктів 2.4, 8.9.б, 2.5 Правил, якими встановлено:

Пунктом 2.4 Правил встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил;

Пунктом 8.9.бПравил встановлено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;

Пунктом 2.5 Правил встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що ОСОБА_1 будучи особою, яка керує транспортним засобом, не виконав вимогу поліцейського про зупинку, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а своїми діями, які виразилися у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При вирішенні справи суд керується також п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», якою визначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом, враховуючи при цьому достатність і незаперечність доказів, наданих ініціатором складення протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надані нею при складанні протоколу, факт вчинення правопорушення в якому вона визнавала, та її небажання брати участь у розгляді справи в суді, уникаючи таким чином надання пояснень безпосередньо, що в повній мірі узгоджується з положеннями Узагальнення Верховного Суду України від 11 січня 2008 року «Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративне правопорушення. Оформлення судового рішення».

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, поведінку ОСОБА_1 як під час скоєння правопорушення, так і після цього, ставлення до скоєного, суд приходить до висновку про доведеність вини останнього у вчиненні інкримінованих йому правопорушень та необхідності накладення на нього стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке є безальтернативним та яке на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення суд керується положеннями статті 36 КУпАП, згідно з якою при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Керуючись статтями 36, 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню:

-за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн;

-за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточне стягнення визначити у виді штрафу 10200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 420,40 грн на користь держави (отримувач коштів: УК у м.Полтаві/Шевченків р-н/ 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38019510; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0016005; код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з дня вилучення посвідчення водія у ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя А. Г. Савченко