ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/366/20 Справа № 932/394/20 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, з середньо-технічною освітою, маючого на утриманні трьох дітей, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. в дохід держави.

ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 22.30 год. 19.12.2019 року, керуючи автомобілем «Шевроле» д/н НОМЕР_1 , в районі перехрестя вул. Запорізьке шосе та пр. Богдана Хмельницького у м. Дніпро, під час виконання маневру перестроювання зі зміною напрямку руху праворуч, не переконався у безпеці своїх дій та допустив зіткнення з автомобілем «Тойота» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені, чим спричинена матеріальна шкода. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову районного суду скасувати та закрити провадження по справі.

Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою. Вважає, що докази по справі не належно досліджені, обставини справи не були вірно встановлені.

На його думку, до пошкоджень автомобілів призвело порушення ПДР водієм автомобіля «Тойота» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 . Призначене покарання вважає несправедливим внаслідок суворості.

В апеляційному суді ОСОБА_1 просить пом`якшити призначене покарання, мотивуючи свою позицію наявністю трьох дітей та необхідністю щоденного керування автомобілем.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, що притягується до відповідальності, який апеляційну скаргу підтримав, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону, судом першої інстанції були виконані, але не в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП від 19.12.2019 року, на якій зафіксовано: місце розташування після зіткнення автомобілів «Шевроле» д/н НОМЕР_1 та «Тойота» д/н НОМЕР_2 , напрямки їх руху та місце зіткнення, зафіксовані механічні пошкодження, а також поясненнями свідка ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів провадження, дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками патрульної поліції за ст. 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція цього адміністративного правопорушення є бланкетною - посилається на правила дорожнього руху, при порушенні яких утворюється склад адміністративного правопорушення.

Працівниками патрульної поліції в протоколі було відображено порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.

Доводи ОСОБА_1 про те, що протокол складено невірно є неспроможними, оскільки в ході апеляційного розгляду встановлено, що він в повній мірі відповідає вимогам Закону.

Згідно з п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3 Правил дорожнього руху України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з схемою місця ДТП, на якій зафіксовано ділянку дороги, де сталася пригода, напрямки руху транспортних засобів, місце їх зіткнення та розташування після ДТП, а також характер та локалізацію механічних пошкоджень, а саме: пошкодження лівого переднього дзеркала, лівої фари, деформація правого крила, пошкодження лакофарбового покриття, деформація правого колеса автомобіля «Тойота», д/н НОМЕР_2 та деформація передньої правої двері і задньої правої двері, пошкодження лакофарбового покриття правої сторони, деформація переднього правого колеса автомобіля «Шевроле», д/н НОМЕР_1 , - відображено об`єктивно.

В апеляційному суді встановлено, що ОСОБА_1 при перестроюванні в іншу полосу руху, пересік сплошну смугу, фактично "підрізав" автомобіль ОСОБА_2 , що рухався прямо.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про те, що дії водія ОСОБА_1 в умовах дорожньої обстановки, що склалася, не відповідали п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, відповідає фактичним обставинам справи є законним та обґрунтованим.

Судом першої інстанції правильно досліджено схему місця ДТП, на якій зафіксовано місце розташування автомобілів після ДТП, отримані автомобілями механічні пошкодження, та місце зіткнення зі слів обох водіїв, та надано відповідну оцінку таким доказам.

Тому доводи апелянта з цього приводу є також безпідставними.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ст. 124 КУпАП.

В той же час, накладаючи на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, суд першої інстанції не врахував в повній мірі дані про особу правопорушника, а саме те, що він має на утриманні трьох дітей та щоденно використовує автомобіль в роботі. Тому позбавлення права керування погіршить його матеріальне становище та осіб, які знаходяться на його утриманні.

Вважаю вищезазначені обставини такими, що пом`якшують його відповідальність, а тому слід змінити дану постанову в частині призначення покарання, пом`якшивши призначене покарання та призначивши покарання у вигляді штрафу.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2020 року, стосовно ОСОБА_1 , в частині призначення покарання за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - змінити, пом`якшивши призначене покарання.

Піддати ОСОБА_1 за скоєння вказаного правопорушення адміністративному стягненню у вигляді 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

В решті постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2020 року слід залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду В.Д. Коваленко