Справа № 127/8889/20
Провадження № 33/801/727/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Жмудь О. О.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27 серпня 2020 року по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , до відповідальності за частиною першою статті 483 МК України, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 серпня 2020 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого частиною першою статті 483 МК України закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено в постанові суду, 17 червня 2018 року в зону митного контролю пункту пропуску «Могилів-Подільський - Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС в напрямку з Молдови до України на канал руху «зелений коридор» в`їхав легковий автомобіль марки «MERCEDES- BENZ Е200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , країна реєстрації - Литва, під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .

Як підставу для переміщення вказаного автомобіля громадянин ОСОБА_1 подав до митного контролю та митного оформлення наступні документи: паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , виданий 02 травня 2018 року, орган, що видав 7321, персональний номер 938, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 (країна реєстрації - Литовська Республіка), довіреність на право користування транспортним засобом № G-1674 від 10 червня 2018 року, засвідчена нотаріусом 12-го нотаріального бюро м. Каунас Литовської Республіки ОСОБА_2 .

За результатами аналізу документів, поданих для митного оформлення вказаного транспортного засобу в митний режим «транзит», 17 жовтня 2018 року Вінницькою митницею ДФС до Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України направлено проект запиту до митних органів Р. Литва за № 6789/8/02- 80-20-05 з метою підтвердження (спростування) факту оформлення та реєстрації довіреності № G-1674 від 10 червня 2018 на право користування транспортним засобом «MERCEDES-BENZ Е200», реєстраційний номер НОМЕР_5 , кузов номер НОМЕР_2 , країна реєстрації - Литва.

12 листопада 2019 року ДФС України отримано відповідь митних органів Литовської Республіки (вих. № (20.3/15) 3B-8472 від 25 жовтня 2019 року, згідно якої довіреність № G-1674 від 10 червня 2018 року на право користування громадянином України ОСОБА_1 транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ Е200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_6 , країна реєстрації - Литва, НОМЕР_7 нотаріальним бюро м. Каунас не складалась та не підтверджувалась.

15 січня 2020 року громадянину України ОСОБА_1 надіслано запрошення (лист № 7.12-20/1-12/391 від 15 січня 2020 року) про необхідність прибуття до митниці в термін до 12 березня 2020 року з метою проведення опитування та складання протоколу про порушення митних правил. В зазначений термін громадянин України ОСОБА_1 до митниці не прибув.

Згідно п. 57 ст. 4 МК України, товар - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі, валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередач.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України товар: «автомобіль «MERCEDES-BENZ Е200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 » вартістю на час перетину кордону 17 червня 2018 року 36 906,82 грн., з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товару, підробленого документу, а саме довіреності на право користування транспортним засобом № G-1674 від 10 червня 2018 року.

Не погоджуючись із постановою суду, Подільською митницею Держмитслужби, подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження усіх обставин справи, просить скасувати постанову суду, прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною першою статті 483 МК України та накласти на нього штраф в розмірі 36906,82 грн (тридцять шість тисяч дев`ятсот шість гривень вісімдесят дві копійки), що становить 100 % вартості товару безпосереднього предмету порушення митних правил, а також конфіскувати безпосередній предмет порушення митних правил : транспортний засобі марки «MERCEDES-BENZ Е200», реєстраційний номер НОМЕР_8 , кузов номер VIN - WDB2100071B429416

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що у справі пропущено строки накладення адміністративного стягнення, а тому постанова прийнята з порушенням норм матеріального, адже висновки суду ґрунтуються на невірному тлумаченні норм матеріального права.

Порушення митних правил вчинене ОСОБА_1 виявлено в результаті отримання відповіді митних органів Р. Литва, яка надійшла 12 листопада 2019 року на адресу ДФС України, тому перебіг шестимісячного строку для притягнення до відповідальності закінчується 12 травня 2020 року.

Відповідно до частини першої статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Справа надійшла до суду 21 квітня 2020 року, тобто в межах шестимісячного строку, а строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом. Таким чином, правових підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення стягнення не було в суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник апелянта Вихристюк В.Д. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчинення у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Відтак насамперед слід оцінити доводи апеляційної скарги Подільської митниці Держмитслужби щодо підстав для закриття провадження у справі в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Строк накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил закріплено у статті 467 Митного кодексу України, до якої були внесені зміни Законом України № 2612-VII від 08.11.2018 року (набув чинності 25 листопада 2018 року), відповідно до яких частина друга статті 467 була виключена, а частина перша викладена в новій редакції: «Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.»

До внесення змін в статтю 467 МК України, в частині другій було зазначено: якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положення статті 467 МК України в новій редакції, яка почала діяти з 25.11.2018 року, збільшують строк накладення адміністративного стягнення, оскільки він обраховується не з моменту вчинення правопорушення, а з моменту його виявлення, тобто погіршують становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тому не мають зворотної дії в часі.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 інкримінується те, що він перемістив через митний кордон України товар: «автомобіль «MERCEDES-BENZ Е200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 » вартістю на час перетину кордону 17 червня 2018 року 36 906,82 грн., з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товару, підробленого документу, а саме довіреності на право користування транспортним засобом № G-1674 від 10 червня 2018 року, керуючись положеннями статті 58 Конституції України, в даному випадку слід застосовувати статтю 467 МК України в редакції, яка діяла на момент вчинення митного правопорушення.

Порушення митних правил, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме, під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю (ч. 1 ст. 483 МК України).

Отже, зазначене конкретне порушення митних правил, яке викладене у протоколі №0229/40100/20 від 16 березня 2020 року, не є триваючим.

Відповідно до матеріалів справи, правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 вчинено 17 червня 2018 року, а 12 листопада 2019 року виявлено уповноваженим органом, тому виходячи з положень частини другої статті 467 МК України (в редакції, чинній на вчинення інкримінованого правопорушення), строк накладення адміністративного стягнення закінчився 12 травня 2020 року.

Станом на дату прийняття постанови судом першої інстанції (27 серпня 2020 року), строк накладення стягнення за порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 МК України закінчився, так як з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_1 порушення митних правил пройшло більше шести місяців, тому провадження у справі судом першої інстанції правомірно закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 467 МК України (в редакції, чинній на час вчинення інкримінованого порушення).

Посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року у справі № 1-рп99, апелянт помилково пов`язує подію (факт) з отриманням відповіді від митних органів Литовської Республіки від 25.10.2019 року, а не з фактом подання ОСОБА_1 підробленого документу.

Також, відповідно до п.1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Зважаючи на вищевикладене, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильний висновок суду першої інстанції.

Керуючись статтями 268, 294 КУпАП, статтею 467 МК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2020 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота