Справа № 199/2257/20
ПОСТАНОВА

іменем України

18.05.2020 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого водієм в ТОВ «Дніпробос», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 30.03.2020 за ст. 44-3 КУпАП, зазначено, що ОСОБА_1 30.03.2020 близько 10:15 години біля будинку № 87 по пр. Слобожанському у м. Дніпрі здійснював міське перевезення пасажирів у режимі маршрутного таксі на транспортному засобі «MAN А21», н.з. НОМЕР_2 , при цьому пасажирів перевозив в транспортному засобі без засобів індивідуального захисту, чим порушив вимоги абзацу 6 підпункту 4 пункту Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Волок Ю.В. надійшло заперечення щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення, в якому захисник, надавши оцінку матеріалами справи, просила суд закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , просила розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник адвокат Волок Ю.В. не з`явилися в судове засідання, визнано можливим розгляд справи у їх відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальності за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Санкція ст. 44-3 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Також слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, справа про адміністративне правопорушення не містить доказів того, що ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів у режимі маршрутного таксі та того, що пасажири, які перебували в салоні маршрутного транспортного засобу, були без засобів індивідуального захисту.

Даний висновок суду ґрунтується на тому, що справа, крім протоколу про адміністративне правопорушення, містить рапорт працівника поліції, який в розумінні ст. 251 КУпАП не є доказом у справі та письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він заперечив свою вину, вказавши, що в той день він здійснював перевезення пасажирів, які знаходилися в засобах індивідуального захисту.

При цьому, з відеозапису, наданого УПП в Дніпропетровській області ДПП, який зроблено нагрудною камерою відеоспостереження працівника поліції, зафіксовано те, що пасажири в салоні маршрутного таксі під керування водія ОСОБА_1 перебувають в засобах індивідуального захисту. В той же час один із пасажирів на питання працівника поліції заявляє, що водій перевозить його за гроші в сумі 8 гривень, що водію ОСОБА_1 відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду, у вину не ставиться.

Таким чином, відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_1 здійснював міське перевезення пасажирів у режимі маршрутного таксі без засобів індивідуального захисту, спростовані не тільки доказами, наданими стороною захисту, але і доказами, зібраними працівниками поліції.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, слід враховувати приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважити на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), відповідно до яких суд має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність долученими до справи доказами об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, враховуючи, що у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко