Справа № 159/661/20
Провадження № 3/159/663/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Лесик В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, тимчасово не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 08.02.2020 року о 22год.55хв. в м. Ковелі по вул.Сагайдачного керувала автомобілем марки «OPEL VECTRA 2.0» д.н.з. НОМЕР_1 належність ( НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» Алкотест 6820 №1420 в присутності двох свідків. Результат тесту 0,39% проміле.

Своїми діями порушила п.2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у передбаченому законом порядку, суд про причини неявки не повідомила, про що свідчить розписка про вручення судової повістки від 11.03.2020 року.

Частиною 1 ст.268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьова проти України" констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд вжив достатніх заходів для своєчасного та належного повідомлення ОСОБА_1 про виклик до суду. ОСОБА_1 було відомо, що відносно неї складений протокол про адміністративне правопорушення і їй слід чекати виклику до суду у місці її проживання, свідомо не з`явилась за викликом.

ОСОБА_1 були створені усі умови для реалізації наданого їй права на участь у розгляді справи, однак, вона свідомо ухилилася від явки до суду, зловживаючи наданими їй процесуальними правами. Будь-яких доказів поважності причин неявки до суду ОСОБА_1 не надала.

Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглянув справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст.251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи, протоколом про адміністративне правопорушення від 08.02.2020 року серії БД№207608, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2084406, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, результатами тесту з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6820», при цьому показник приладу становив 0,39 проміле, поясненням свідків, відеофіксацією.

Відтак, з врахуванням зазначеного, суд оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, вважає, що вина ОСОБА_1 увчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена в ході судового розгляду.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст.ст.33,34 КУпАП, яке слід накласти на ОСОБА_1 , суд враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, які відносяться до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, вимоги санкції статті, згідно якої остання притягується до відповідальності та приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у чіткій відповідності до санкції вказаної норми закону встановленої за вчинене правопорушення, а саме за ч.1 ст.130 КУпАП, яка не містить альтернативи, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами .

Крім цього, у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір", слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.1,124, 221, 283, 284 п.1 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн.40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ковельського міськрайонного судуВ. О. Лесик