Справа № 357/4086/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2020 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І. Д.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ТОРБПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, до адміністративної відповідальності зі слів не притягувався, за ст.130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №291596 від 21 квітня 2020 року:

ОСОБА_1 , 21 квітня 2020 року о 23 год. 19 хв. в м. Біла Церква по бул. Олександрійський 73, керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN BORA» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. На вимогу пройти тест на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій категорично відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 21 квітня 2020 року о 23 год. 19 хв. в м. Біла Церква по бул. Олександрійський 73, рухався на автомобілі марки «VOLKSWAGEN BORA» д.н.з. НОМЕР_1 при цьому жодних вимог ПДР не порушував, позаду його автомобіля їхав поліцейський автомобіль, який увімкнув проблискові маячки, після чого з`їхав праворуч та зупинився. Працівники поліції повідомили, що він порушив п.11.2 ПДР, при цьому жодних постанов не складали, на їх незаконну вимогу погодився відчинити багажник, після чого працівники поліції повідомили, що мають підозру про те, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, запропонували пройти тест, на що відразу погодився, але у них був відсутній спеціальний засіб та викликали іншій наряд, які привезли пристрій Драгер, після чого попросив сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку алкотестера, нащо працівники поліції обурилися і відмовили мені в наданні відповідних документів та у проходженні в законному порядку огляду на стан сп`яніння, зупинили двох свідків, відібрали пояснення та при цьому включили відразу бодікамеру. На камеру він повідомив, що тест проходити не буде, так як йому відмовили показати сертифікат. Хода у нього була нестійкою, так як є труднощі з пересуванням, хвороба ніг з 2011 року. Просить провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Тарасюк А.В. в судовому засіданні пояснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вважає, що водій ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху не порушив. Вказане підтверджується і відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, так зокрема на відео файлі (останні чотири цифри 0877) після зупинки його автомобіля водій на пропозицію поліцейського погодився пройти медичний огляд на стан сп`яніння (23 год. 24 хв.), але як виявилося в працівників поліції відповідний спеціальних технічний засіб був відсутній. Інший екіпаж працівників поліції привіз Драгер, відчуваючи упередженість з боку працівників поліції до водія, останній у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09 листопада 2015 року сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку алкотестара. а на що працівники поліції обурилися і відмовили водію в наданні відповідних документів, (відеозапис даних подій відсутній). Як видно на іншому відео файлі (чотири останні цифри 0830) час 23.37 ОСОБА_1 пропонують пройти огляд за допомогою Драгера на місці, з вище вказаної причини він відмовився, в подальшому працівники поліції запропонували пройти медичний огляд, на що водій в присутності двох свідків погодився. В зв`язку з цим вважає, що інкримінування порушення вимог п.2.5 водію ОСОБА_1 повністю суперечить обставинам справи, матеріалам, які містяться у справі та відеозапису з нагрудних камер поліцейських, так як він не відмовлявся від проходження огляду у встановленому порядку: у відповідності до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються:... у тому числі і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Згідно п.9 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС №1376 від 06 листопада 2015 року зазначено наступне: при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол). Об`єктивна сторона зокрема, правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Але як вбачається зі змісту Протоколу зазначено, що «пройти тест на стан сп`яніння водій категорично відмовився в присутності двох свідків». Всупереч ст.ст.130, 256 КУпАП, в порушення вказаної вище Інструкції працівником поліції не вірно викладено суть правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; крім того, із змісту письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що водій ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою Драгера, а що до відмови від проходження огляду в медичному закладі свідки не зазначають; відповідно до ч.4 ст.256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі, але як вбачається з відеозапису зробленого працівниками поліції останні не під час складання Протоколу і взагалі жодного разу не роз`яснили водієві його прав та обов`язків скористувалися його юридичною некомпетентністю, що виразилося у складанні незаконного Протоколу. Підсумовуючи вище викладене, зважаючи на порушення порядку проведення медичного огляду на стан сп`яніння, недотримання вимог до змісту складення протоколу про адміністративні правопорушення вважає, що жодних допустимих та належних доказів вини водія ОСОБА_1 в матеріалах справи не має. Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП «Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення». Зважаючи на те, що ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР не порушив, керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП просить суд справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свідки, які викликалися в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, клопотань та заяв до суду ненадходило.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Тарасюка А.В., дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735). За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Ознаками алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак наркотичного сп`яніння; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.п.1.2, 1.3 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3) порушення мови; 4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) поведінка, що не відповідає обстановці. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, то в ньому не зазначено жодної ознаки наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що фабула адміністративного правопорушення зазначена у протоколі, не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 в редакції від 28.10.2015 року - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до розділу 1 п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року N 1452/735 зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 р. за N1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч.2 ст.266 КУпАП, п. 6 Розділу 1 Інструкції 1452/735), що в даному випадку безпідставно не було зроблено працівниками поліції. В протоколі про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, також відсутній диск з відеозаписом з нагрудної камери.

Суд зобов`язаний дотримуватися принципів безпосередності дослідження доказів, рівності сторін перед судом, змагальності, порушив гарантовані Конституцією України моє право на захист від пред`явленого обвинувачення, а також положень ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, згідно якої кожен хто обвинувачується в скоєнні злочину, має право на виклик та допит його свідків, на тих же підставах, що і свідків, які свідчать проти нього. А також допитувати свідків, які свідчать проти нього.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Жуковський проти України» від 03 березня 2011 року наголошується, що за загальним правилом пункти 1 і 3 «d» статті 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

В п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що якщо водій ухиляється від проходження огляду, то його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).

У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи, що у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суть правопорушення викладено не конкретно, зважаючи на те, що перед судом не доведено того факту, що останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння сертифікованим технічним засобом та відповідно до встановленого законом порядку, як того вимагає ч.1 ст.130 КпАП України, складання протоколу про адміністративне правопорушення з порушенням вимог ст.256 КУпАП та за умови неможливості усунення зазначених порушень, суд не вбачає в діях особи складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а отже провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини,ст.7, ч.1 ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 254, 256, 277, 278, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області І. Д. Дубановська