Провадження № 3/734/832/20 Справа № 734/1289/20
ПОСТАНОВА

іменем України

18 травня 2020 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника військового прокурора Деснянського гарнізону підполковника Гелети О.О., про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця сел. Перше травня Покровського (Красноармійського) району Донецької області, місце роботи (служби): військова частина НОМЕР_2 , військовослужбовця строкової служби, курсанта 4 навчальної механізованої роти, солдата, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 172-19 КУпАП,

в с т а н о в и в:
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 136 від 14.06.2019 військовослужбовець строкової служби - солдат ОСОБА_1 зарахований до списків військової частини НОМЕР_2 та призначений на посаду курсанта 4 навчальної механізованої роти.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби в умовах особливого періоду солдат ОСОБА_1 відповідно до положень ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги статутів Збройних Сил України.

Солдат ОСОБА_1 , діючи в порушення вимог законодавства, у невстановлений точний час та день, діючи в умовах особливого періоду, під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , перебуваючи на 33 полігоні військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) на землі знайшов та підібрав патрон калібру 7,62 мм, який помістив до кишені форменого одягу та в подальшому носив при собі.

Також солдат ОСОБА_1 , у невстановлений точний час та день, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_2 , у приміщенні 4 навчальної механізованої роти (смт Десна, Козелецький район Чернігівської області) на столі побачив та в подальшому підібрав шість детонаторів та один підривник, які помістив до кишені форменого одягу та носив їх при собі.

03 квітня 2020 року о 17 годині 30 хвилин солдат ОСОБА_1 був зупинений патрулем Військової служби правопорядку за порушення пропускного режиму та під час огляду особистих речей солдата ОСОБА_1 , військовослужбовцями Військової служби правопорядку у останнього серед іншого виявлено та вилучено 1 /один/ патрон калібру 7,62 мм, 1 /один/ підривник, 6 /шість/ детонаторів, які заборонені у перебуванні громадян та становлять підвищену небезпеку для оточення.

Санкцією ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення при триваючому порушенні може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Днем виявлення вищевказаного адміністративного правопорушення є 03 квітня 2020 року день виявлення військовослужбовцями Військової служби правопорядку у солдата ОСОБА_1 патрону, підривника та детонаторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вину у вчиненому правопорушенні визнав; про час та місце розгляду справи був повідомлений за допомогою sms-повідомлення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-19 КУпАП порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами вчинені в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Вина ОСОБА_1 підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 12 травня 2020 року, рапортом старшого солдата ОСОБА_2 , рапортом солдата ОСОБА_1 , актом вилучених особистих речей від 04 квітня 2020 року, відповідно до якого у солдата ОСОБА_1 було вилучено у присутності свідків та понятих наступні речі: набої калібру 7,62 мм з трасуючою кулею, серія 188/82, у кількості 1 /одна/ штука; пристрій для куріння, у кількості 2 /дві/ штуки; мінний підривник МУВ583-80, у кількості 1 /одна/ штука; тротиловий детонатор, у кількості 5 /п`ять/ штук; медичний препарат «Нафтизин», у кількості 1 /одна/ штука.

За таких обставин провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, доведена у судовому засіданні та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, суд, вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, у вигляді штрафу в доход держави.

Суд приходить до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачається підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП України, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 коп. на користь держави.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області О.А. Бузунко