Справа № 201/3689/20
Провадження № 3/201/1934/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 12 квітня 2020 року о 02 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 23 по вул. Писарева в м. Дніпрі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, зіниці очей не реагують на світло), після чого, будучи зупиненим співробітником поліції, ухилився від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до встановленого порядку, шляхом відмови від його проходження на вимогу останнього у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 з`явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що в час та місці зазначені в протоколі він не керував автомобілем «ВАЗ», ним керував його знайомий ОСОБА_2 , який сів за кермо його автомобіля для того щоб відвести його додому, оскільки сам він перебував в нетверезому стані та у зв`язку з цим не міг самостійно керувати. При цьому, в дорозі, неподалік від його дому, у автомобіля закінчився бензин, а тому ОСОБА_2 , при вимкненому двигуні, скотився задніх ходом вниз по горі під паркан, до якого автомобіль доторкнувся заднім бампером, однак від цього на паркані нічого не пошкодилось. Після цього його затримали патрульні поліції на відстані близько 30 метрів від автомобіля. Він повідомив, що це його власний автомобіль, однак він ним не керував, у зв`язку з чим відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, після чого були складені ці протоколи.

Допитаний у судовому засіданні зі сторони захисту свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що саме він керував транспортним засобом, а не ОСОБА_1 , останній лише звернувся до нього по допомогу, для того щоб він, як тверезий водій, сів за кермо, що він і зробив, однак в ході руху у автомобіля закінчився бензин, у зв`язку з чим він скотився вниз по горі та зупинився біля паркану, до якого доторкнувся заднім бампером автомобіля, не пошкодивши останній.

Свідок ОСОБА_3 , будучи допитаним під час судового розгляду, суду пояснив, що 12 квітня 2020 року близько 02 годин 00 хвилин він знаходився вдома по вул. Писарєва, 20 в м. Дніпрі та почув звуки сигналізації на власному автомобілі. Коли він вийшов на вулицю, то побачив автомобіль «ВАЗ», що був припаркований біля паркану сусідів, після чого він викликав поліцію, оскільки турбувався за безпечність свого власного автомобіля, біля якого знаходилось троє невідомих йому чоловіків, один з яких був вдягнутий у куртку-спецівку підприємства «ДТЕК», при цьому він не бачив хто сидів за кермом автомобіля «ВАЗ». Також, він хоче звернути увагу, що паркан, біля якого був припаркований автомобіль «ВАЗ», був цілим та не пошкодженим. Після цього він став очевидцем відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від проходження освідчення на стан сп`яніння, який пояснював, що відмовляється від огляду, оскільки не керував транспортним засобом, чого він дійсно не бачив.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вичерпне коло осіб, які підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння, визначене у ч. 1 ст. 266 КУпАП, до нього входять особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Аналізуючи зазначені положення Кодексу у взаємозв`язку між собою та з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення в даних випадках (Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року; Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року), а також враховуючи судову практику викладену в Постанові Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. вбачається, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Отже, можна прийти до висновку, що суб`єктом вчинення протиправного діяння, передбаченого ст. 130 КУпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів, у яких, на підставі огляду, проведеного у встановленому законом порядку, було виявлено стан сп`яніння, в тому числі алкогольний, або така особа відмовилась від проходження відповідного освідчення.

Однак, з сукупності доказів зібраних у матеріали даної справи про адміністративне правопорушення неможливо зробити однозначний висновок про те, що ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля під час його руху. Так, відповідно до пояснень свідка ОСОБА_3 , який був безпосередньо допитаний під час судового розгляду, а також відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , яка була запрошена вже після зупинки правопорушника, останні повідомили, що не бачили хто саме керував автомобілем «ВАЗ», вони стали очевидцями лише відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від проходження освідчення на стан сп`яніння. Інших належних та допустимих доказів, на кшталт відеозапису з камер на форменому одязі співробітників поліції, на якому було б зафіксовано момент зупинки автомобіля, що знаходився під керуванням водія ОСОБА_1 надано не було, отже суд повинен виходити з наявних фактичних обставин, що зібрані в даній справі. Зокрема, як було зазначено вище, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , будучи очевидцем подій, які підлягають доказуванню по даній справі, пояснив, що саме він керував зазначеним автомобілем, власником якого є ОСОБА_1 , на прохання якого він сів за кермо, а тому, слід вважати відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан сп`яніння правомірною, а дії співробітників поліції помилковими, оскільки останніми недостовірно було встановлено водія автомобіля «ВАЗ».

Враховуючи, те що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 був водієм автомобіля «ВАЗ», під часу руху такого засобу по вул. Писарєва, 23 в м. Дніпрі, останній не може вважатися суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому слід вважати не доведеною винуватість цієї особи у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у вину, складеним відносно нього протоколом.

Разом з цим, приходячи до такого висновку, суд вважає за необхідне вказати на той факт, що відомості в рапорті патрульного поліції, відповідно до яких водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час руху, не може вважатися допустимим шляхом закріплення доказів в адміністративній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки згідно положень цієї статті фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи, що суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину ОСОБА_1 патрульною поліцією адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко