Справа №359/2215/20
Провадження №3/359/1041/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Бондаренко І.А., розглянувши за участю особи, яка притягується до відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1 -

в с т а н о в и в:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 08.03.2020 року серії БР №164174, 08.03.2020 року о 14 год. 10 хв. в с. Гора Бориспільського району Київської області по вул.Бориспіль-7, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «KIA» д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді з`явився, вину не визнав, пояснив, що 08.03.2020 року працював на автомобілі «KIA» д.н.з. НОМЕР_2 в службі таксі. Близько другої години, йому стало зле та він був вимушений зупинити свій автомобіль на узбіччі дороги, при цьому відкинути спинку сидіння для того щоб вирівняти своє тіло. ОСОБА_1 додає, що така біль у нього не вперше, він тяжко хворіє, з діагнозом злукова хвороба черевної порожнини та гостра странгуляційно-обтураційна тонкокишкова непрохідність звик до такого різкого погіршення самопочуття, яке з часом проходить без втручання лікарів. Перебуваючи на водійському сидіння в припаркованому автомобілі, до нього під`їхали працівники поліції, побачивши його безпорадний стан спочатку дійсно виявили співчуття та викликали швидку допомогу та навіть разом із ним поїхали до Бориспільської ЦРЛ. Однак згодом перебуваючи в лікарні один із поліцейських не прийняв до уваги його доводи з приводу хвороби та почав стверджувати, що в нього всі наявні ознаки наркотичного сп`яніння. Інспектор при цьому вів себе зухвало та наголошував на тому, що саме зараз він чекає проходження тесту з метою встановлення стану сп`яніння. ОСОБА_1 обурила така поведінка працівника поліції, через що у них виник словесний конфлікт. Згодом той самий інспектори покликав двох свідків та в їх присутності запитав у нього, чи буде він зараз проходити тест на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження самого тесту, він відмовився вести подальшу розмову з даним інспектором, оскільки вбачав у його діях упередженість у розгляді прави. Поліцейський також не бажав продовжувати розмову з ОСОБА_1 та відійшовши в бік склав протокол про адміністративне правопорушення за порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України. ОСОБА_1 додає, що у поведінки інспектора вбачалося упереджені та необ`єктивні дій спрямовані на встановлення його вини, а тому є підстави вважати, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав встановлених п.1 ст. 247 КУпАП України.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, який ставиться в провину ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

Так з пояснень наданих в суді ОСОБА_1 слідує, що у нього з інспектором поліції виник словесний конфлікт. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження самого тесту, він відмовився вести подальшу розмову з даним інспектором, оскільки вбачав у його діях упередженість у розгляді прави. Поліцейський також не бажав продовжувати розмову та покликавши двох свідків, не чекаючи пояснення ОСОБА_1 склав протокол про адміністративне правопорушення за порушення ним п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Так, дослідивши відеозапис з боді камери поліцейських встановлено, що працівники поліції під`їхали до автомобіля «KIA» д.н.з. НОМЕР_2 , коли той був припаркований на узбіччі дороги. В транспортному засобі знаходився ОСОБА_1 , який сидячи на передньому сидінні вів себе незвично, майже не відповідав на запитання та не міг вільно рухатися. Працівники поліції викликали швидку допомогу та доставили його до Бориспільської ЦРЛ. Наступне відео починається вже через годину, після доставки потерпілого до закладу охорони здоров`я. На ньому зафіксовано, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, в цей час ОСОБА_1 , знаходиться на кушетці ще з ознаками поганого самопочуття та вираженою неповагою до працівника поліції заявляє, що не відмовляється від проходження огляду, лише не бажає продовжувати розмову з даним інспектором. Після чого працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Останнє відео відзняте майже через дві години виклику швидкої допомоги, на ньому зафіксовано, що ОСОБА_1 вже покинув лікарню та веде розмову з інспектором спокійно, зважено, в його координації рухів відсутні будь-які порушення. Таким чином

Крім того, дослідивши виписки із медичних карток стаціонарного хворого №2964, №3389 виданих центральною районною лікарнею Києво-Святошинського району, довідку видану Гатненською амбулаторією загальної практики сімейної медицини № 49 від 21.04.2020 року та даними ехокардіографії медичного центру «Медельвейс» встановлено, що ОСОБА_1 хворіє, в нього встановлено діагноз злукова хвороба черевної порожнини та гостра странгуляційно-обтураційна тонкокишкова непрохідність. На протязі 2019 року двічі знаходився на стаціонарному лікування в Центральній районній лікарні Києво-Святошинського району. Станом на день розгляду йому призначено медикаментозне лікування.

Оцінивши в сукупності надані докази, а також врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, суддя приходить до висновку про не доведеність відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Встановлено, що «факт» відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не доведений належними засобом доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів, які достовірно свідчать про наявність події адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, КУпАП України,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя : І.А. Бондаренко