КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/350/2020 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Павленко О.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та закрито провадження в справі у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Суд встановив, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, будучи військовою посадовою особою іншого утвореного відповідно до законів військового формування, відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 52 даного Закону 30.01.2019 несвоєчасно з порушенням десятиденного строку повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, через власний персональний кабінет, що виразилися у придбанні 07.02.2017 автомобіля «SCODA OCTAVIA», 2006 року випуску, вартістю 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Не погодившись із рішення суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить Постановою Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року скасувати, провадження щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В обґрунтування своєї позиції апелянт посилається на те, що суд першої інстанції у порушення вимог ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; наполягає на тому, що урозумінні ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» він не відноситься до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, а також суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, відповідно до ст. 50 цього Закону; управління захисту економіки у м. Києві департаменту захисту економіки Національної поліції України не входить до кола суб`єктів, наділених правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно зі ст. 245 КУпАПзавданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею суду першої інстанції виконанні в повному обсязі.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП встановлено відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 450 від 04 липня 2019 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, будучи військовою посадовою особою іншого утвореного відповідно до законів військового формування, відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 52 даного Закону, 30.01.2019 несвоєчасно з порушенням десятиденного строку повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, через власний персональний кабінет, що виразилися у придбанні 07.02.2017 автомобіля «SCODA OCTAVIA», 2006 року випуску, вартістю 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він не являється суб`єктом, на якого покладено обов`язок повідомляти про суттєві зміни в майновому стані, оскільки п. 24 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення ефективності інституційного механізму запобігання корупції» № 140-IX від 02.10.2019 р., який набрав чинності 01.01.2020 р., внесено зміни до ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», та звужено коло таких осіб.
Так, згідно з вимогами ч. 2 ст. 52 Закону України«Про запобігання корупції»,у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку зобов`язаний повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Водночас, п. 24 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення ефективності інституційного механізму запобігання корупції» № 140-IX від 02.10.2019 р., який набрав чинності 01.01.2020 р., внесено зміни до ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: ч. 2 ст. 52 було доповнено другим абзацом, відповідно до якого, положення частини другої цієї статті застосовуються до суб`єктів декларування, які є службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, а також суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, відповідно до статті 50 цього Закону.

Таким чином, внесеними змінами до Закону України «Про запобігання корупції» звужено коло суб`єктів, на яких покладено обов`язок повідомляти про суттєві зміни в майновому стані.

Коло суб`єктів, що є службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище визначено приміткою до ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції». Суб`єкти декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків передбачені Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 17.06.2016 р. «Про затвердження Переліку посад з високим та підвищеним рівнем корупційних ризиків». Вказаний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 8 КУпАП передбачено, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Отже, враховуючи відповідні зміни до діючого законодавства, посада командира військової частини Національної гвардії України,яку обіймав ОСОБА_1 , не відноситься ані до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, ані до осіб, які займають посаду з високим та підвищеним рівнем корупційних ризиків, а відтак, на даний час ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи, наведені у письмових поясненнях прокурора, підтверджують те, що ОСОБА_1 є суб`єктом декларування у розумінні п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»без урахування подальших змін відповідно до п. 24 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення ефективності інституційного механізму запобігання корупції» № 140-IX від 02.10.2019 р

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, -підлягає закриттю на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду О.М. Сітайло