Справа №: 486/467/20 Провадження № 3/486/303/2020
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого - судді - Волкової О.І.
при секретарі - Кучмар В.С.
за участю: особи, яка притьягається до адміністративної відполвідальності ОСОБА_1
особи, яка склала адміністративний протокол - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, громадянина України, стрілець військової частини НОМЕР_1 НГУ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу НГ №004653 від 18.03.2020 року, 29.02.2020 року о 07.10 год. прибув у в/ч НОМЕР_1 , яка розміщена на території ВП ЮУ АЕС за адресою м. Южноукраїнськ, вул. Промзона 1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджує результат токсилогічного дослідження 3945.
В судовому засіданні, ОСОБА_1 суду пояснив, що він 29.02.2020 року зпізнився на службу, при огляді комендат виявия, що він після підпитку. В результаті чого його було відсторонено від несення служби. Згодом комендант відвіз його на медичний оглід до лікарні. 18.03.2020 комендантом на нього було складено протокол про те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Незаперечував факт того, що напередодні вечором він вживав алкоголь. Усвідомив свою провину, щиро розкаюється та просив суд суворо не карати.
Допитаний в якості свідка комендат ОСОБА_3 суду пояснив, що дійсно ним було оформлено протокол на солдата контрактника, так -як він 29.03.2020 року зпізнився на службу, крім того ОСОБА_1 перебував у станні сп`яніння в результаті чого, його було відстороненно від служби, та проведено медичний огляд, за результатами токсикологічного дослідження №945 від 06.03.2020 року.
В судовому засіданні допитувалися свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 НГУ, які суду пояснили , що ОСОБА_1 спізнився за місцем проходження служби, а коли з`явився на території військової частини то мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, що стало підставою для його направлення до медичного закладу, з метою встановлення його стану, що він і зробив.
За результатои токсилогічного дослідження в крові ОСОБА_1 виявлено 0,63 г/л (%), кров взята 29.02.20 року.
Суд вислухавши учасників процесу дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, дійшов наступного.
Згідно диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової службив нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.
Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Як вбачається із протокола про адмінставне правопорушення протокол складено комендантом військової частини НОМЕР_1 НГУ, в порушення вимог ст 254 КУпАП.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Окрім того на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-20 КУпАП не було надано належні та допустимі докази.
Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 змісту: Особа вважається невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення (проступку) і не може бути піддано адміністративному покаранню, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проаналізувавши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-20 КУпАП.
Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення.
У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-20 КУпАП, тому провадження у справі закрити, відповідно до ст. 247 п. 1, ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 247, 248, 249, 251, 252, 256, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського
міського суду О.І. Волкова