Справа № 353/546/20
Провадження № 3/353/388/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого, фізичної особи - підприємця, гр. України, за ст. 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

12.07.2020 року інспектором Тлумацького районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області Яскілка В.М. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ІФ № 151 за ст. 44-3 КУпАП, а саме про те, що «12.07.2020 року о 19 год. 20 хв. в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_1 проводив розважальний захід (весілля) на якому було присутньо 57 людей, що є порушенням підпункту 5 пункту 3 постанови КМУ від 20.05.2020 року № 392 (в редакції зі змінами) та п. 1 Рішення регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 30.06.2020 року».

13.07.2020 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП вперше надійшли до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області.

30.07.2020 року постановою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП направлено до Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області на доопрацювання для усунення недоліків.

28.08.2020 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП повторно надійшли до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області. При цьому недоліки зазначені в постанові суду не були усунуті в повному обсязі.

Розгляд справи було призначено на 11 год. 00 хв. 18.09.2020 року. Проте, 18.09.2020 року судове засідання було відкладено за клопотання ОСОБА_1 на 11 год. 30 хв. 05.10.2020 року.

05.10.2020 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмове клопотання в якому вказав, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не визнає, просив провадження по справі закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Зокрема зазначив, що у протоколі зазначено його посаду, як ФОП. Тобто зі змісту протоколу не зрозуміло хто відповідальний за дотримання у ресторані правил щодо карантину людей, зокрема: фізична особа ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_1 чи посадова особа ресторану «Райгора». Так, він 12.07.2020 року о 19 год. 20 хв. не проводив розважальних заходів (весілля) в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_1 , на якому нібито було присутньо 57 людей. До цього ж, за проведення розважальних заходів в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відповідає адміністратор цього закладу. Крім цього п. 3 Постанови КМУ від 20.05.2020 року № 392 втратив чинність на підставі Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року. Також зазначив, що не може з`явитись в судове засідання, оскільки перебуває на стаціонарному лікуванні в Тлумацькій ЦРЛ, а тому просив розгляд справи відкласти.

Розгляд справи було відкладено на 10 год. 30 хв. 20.10.2020 року.

В судове засідання 20.10.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, однак до суду подав письмове клопотання, в якому просив провадження по справі закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та розгляд справи провести без його участі.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3 постанови КМУ від 20.05.2020 року № 392, яка діяла на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, на перод дії карантину заборонялось проведення масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів з кількістю учасників більше ніж 10 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, навчально-тренувальних зборів спортсменів національних збірних команд України з олімпійських, неолімпійських, національних видів спорту та видів спорту осіб з інвалідністю, навчально-тренувального процесу спортсменів командних ігрових видів спорту професійних спортивних клубів.

Також згідно п. 1 протоколу № 29 позачергового засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 30.06.2020 року, терміном до 31.07.2020 року заборонено на території Івано-Франківської області проведення масових заходів (весілля, дні народжень, хрестини, поминальні обіди тощо) в закладах громадського харчування в середині приміщень більше 10 осіб.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Вирішуючи справу, суддя виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Так згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій, є основним джерелом доказів, складається по встановленій формі і повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті, а саме: дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, при ухваленні рішення суд враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві.

Крім того, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії ІФ № 151 від 12.07.2020 року, є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Держпродспоживслужби справи про адміністративне правопорушення (ст. 254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Дослідивши в судовому засідання протокол про адміністративне правопорушення серії ІФ № 151 від 12.07.2020 року та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що вони не містять належних, допустимих та достовірних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є посадовою чи службовою особою ресторану " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", відповідальною за дотримання у ресторані правил щодо карантину людей, в тому числі положень постанови КМУ № 392 від 30.06.2020 року та рішень регіональної комісії ТЕБіНС від 30.06.2020 року, наділений будь-якими адміністративно-розпорядчими функціями й повноваженнями в межах ресторану " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та є відповідальним за дотримання у ресторані правил щодо карантину людей.

Дані недоліки були викладені в постанові Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.08.2020 року, шляхом направлення матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП на доопрацювання. Проте, на виконання вказаної постанови суду Головне управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області, долучило до матеріалів справи лише витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, в т.ч. має право проводити господарську діяльність в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 », діяльність пов`язану з діяльністю ресторанів, проте жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснює таку діяльність, наділений будь-якими адміністративно-розпорядчими функціями й повноваженнями в межах цього ресторану та є відповідальним за дотримання у ресторані правил щодо карантину людей, суду не надано.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Також зі змісту протоколу є незрозумілим, яким саме чином безпосередньо ОСОБА_1 проводив масові заходи, неможливо встановити місце, час, дату та чи дійсно були здійснені масові заходи та кількість осіб, яка приймала в них участь, як про це зазначено у протоколі, оскільки в порушення ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено прізвища та адреси двох свідків адміністративного правопорушення, не зазначено причин їх відсутності та не відібрано у них письмових пояснень, що позбавляє суд можливості здійснити їх виклик в судове засідання для допиту.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Після дослідження диску з відеозаписами по факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, судом встановлено, що на записах не відображено проведення розважального заходу (весілля) саме в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_1 , а також факту присутності там людей у кількості 57 осіб. Відеозаписи відображають лише момент складання акту моніторингового обстеження закладу громадського харчування та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у офісному приміщенні. Згідно заяви Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області (а.с. 18) при складанні протоколу про адміністративне правопорушення свідки були відсутні, що саме по собі не може відповідати дійсності, оскільки масовий захід (весілля) передбачає наявність людей. Проте, на відеозаписах відображено наявність інших осіб присутніх при складанні акту моніторингового обстеження закладу громадського харчування та протоколу про адміністративне правопорушення, однак у цих осіб не було відібрано письмових пояснень та не залучено їх у якості свідків. Також на відеозаписах взагалі відсутнє відображення будь-якого заходу, а останній відео файл з диску містить декілька секунд де відображено декілька пар людських ніг.

До цього ж, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомості про те, що здійснювалась відеофіксація, не вказано назву приладу, його серію та номер, а також не вказано, що до протоколу про адміністративне правопорушення додається відеозапис фіксації факту вчинення адміністративного правопорушення. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду по справі № 524/5536/17 від 15.11.2018 року (відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення, є неналежним доказом, якщо в протоколі немає посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Вищезазначені обставини свідчать про порушення інспектором Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ІФ № 151 від 12.07.2020 за ст. 44-3 КУпАП. Таким чином, оцінюючи вказаний протокол про адміністративне правопорушення, як доказ відповідно ст. 252 КУпАП, суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії ІФ № 151 від 12.07.2020 складений невірно, що тягне за собою визнання його, як доказу, недопустимим.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням практики ЄСПЛ, відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд при відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення останнім правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення за протоколом серії ІФ № 151 не доведено поза всяким розумним сумнівом факту порушення 12.07.2020 року ОСОБА_1 вимог підпункту 5 пункту 3 постанови КМУ від 20.05.2020 року № 392 (в редакції зі змінами) та п. 1 Рішення регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 30.06.2020 року, за що передбачено відповідальність ст. 44-3 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 140, 251, 252, 256, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяУ. Ю. Луковкіна