ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/1264/20 Головуючий в 1 інст. Галущенко Ю.А.
Провадження №33/807/273/20 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Вертелецької Т.В., потерпілого ОСОБА_2 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 березня 2020 року, якою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , зі слів не працює, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою суду, 28 лютого 2020 року о 16 годині 25 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем FIAT Tempra д.н. НОМЕР_1 по вул.І.Сікорського 460 в м.Запоріжжі, при зміні напрямку руху(розвороті) не впевнився в безпеці маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем KIA Rio д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався позаду в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих осіб немає, чим порушив вимоги п.10.1,2.3 «б» ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд не дав оцінку протоколу про адміністративне правопорушення, письмовим поясненням водія ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , а також фото, долученим до матеріалів адміністративного провадження, не звернув увагу на схему ДТП, яка протиречіть подіям, так як ДТП, що сталося, на схемі мало бути позначено не точкою, а проміжком удару.

Суд вказав про здійснення ним маневру, але так і не зазначив, якого сааме.

Згідно з п. 1.10 Прави дорожнього руху, маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

Тобто суд мав вказати в оскаржуваній постанові, який саме маневр було здійснено, а не вказувати альтернативно - поворот або розворот.

Крім того, в оскаржуваній постанові суд вказує, що «при співставленні пояснень водіїв щодо обставин ДТП із схемою місця пригоди, пошкоджень, отриманих автомобілями внаслідок зіткнення, пояснення водія протирічать сукупності доказів по справі».

З цим висновком категорично не погоджується апелянт та зазначає, що навпаки, схема місця ДТП, фото пошкоджень автомобілів після зіткнення, розташування автомобілів після зіткнення лише підтверджують його пояснення.

Також, до матеріалів справи надані лише фото пошкоджень автомобілів і одне фото здалеку, яке зовсім не відображає розташування двох автомобілів після ДТП, не видно місце ДТП визначене поліцією під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Так на фото, яке він сам зробив на місці ДТП і яке надав суду, видно пошкодження його автомобіля Fiat Tempra: майже рівномірне пошкодження двох лівих дверцят авто, що підтверджує те, що автомобіль в момент зіткнення знаходився перпендикулярно до проїжджої частини, тобто автомобіль наполовину здійснив розворот, і саме в цей час відбулося зіткнення.

На іншому фото, що додається, видно як далеко відкинуло автомобіль Кіа Rio після зіткнення, що доказує велику швидкість, з якою рухався водій ОСОБА_2 . Крім того, відсутній гальмівний шлях від автомобіля Кіа Rio, що також підтверджує те, що водій ОСОБА_2 відволікся від дорожньої обстановки і взагалі не гальмував. Проте, суд взагалі не дав оцінки цим його доводам.

Його пояснення щодо механізму ДТП міг підтвердити висновок експерта, у зв`язку із чим він подав до суду клопотання про проведення інженерно-транспортної експертизи з метою з`ясування ряду питань. Проте, суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання, вважавши достатніми наявні в докази - схеми, протоколу та пояснень водіїв.

Проте те, що винним у ДТП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено його, ще не означає, що саме він винний у ДТП.

Схема також не може слугувати таким доказом.

Є лише його пояснення та пояснення іншого водія.

Всупереч всім його доводам, суд взяв до уваги лише пояснення іншого водія. Це при тому, що є ще пояснення свідка, які повністю підтверджують його доводи.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Вертелецьку Т.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив її залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи вимоги зазначених норм закону дотримані в повній мірі.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18№298221 від 28 лютого 2020 року зазначено, що водій ОСОБА_1 , у зазначений час, керуючи автомобілем FIAT Tempra д.н. НОМЕР_1 по вул.І.Сікорського 460 в м.Запоріжжі, при зміні напрямку руху (розвороті) не впевнився в безпеці маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем KIA Rio д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався позаду в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих осіб немає, чим порушив вимоги п.10.1,2.3 «б» ПДР.

Згідно з положеннями п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху або будь-яким перестроюванням, зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

У пункті 2.3 «б» ПДР зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

У письмових поясненнях, що додані до протоколу, ОСОБА_1 зазначив, що перед початком маневру повороту ліворуч, він переконався у безпеці маневру, подивившись у дзеркало заднього виду та не побачив перешкод для цього. Автомобіля KIA Rio р.н. НОМЕР_2 на проїзній частині він не бачив, а зіткнення відбулося при виконанні водієм ОСОБА_2 маневру обгону на великій швидкості.

Свої пояснення ОСОБА_1 в цілому підтримав і при апеляційному розгляді, наполягаючи на тому, що правил дорожнього руху він не порушував, рухався в одному напрямку за 1,5 метри від бордюру, та перед ДТП автомобіля KIA він на проїзній частині не бачив, як і інших перешкод для маневрування. В момент зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався з порушенням ПДР. Також зазначив, що на схемі місце ДТП зображено невірно.

У письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_2 , які він в цілому підтримав і при апеляційному розгляді, зазначено, що він, керуючи автомобілем KIA Rio р.н. НОМЕР_2 , при повороті з вул.Богдана Завади зайняв смугу для повороту вліво на вул. Сікорського перед автомобілем ЗАЗ 1102. Після вчинення маневру, порівнявшись із вказаним автомобілем, який рухався попереду, ввімкнув поворот і почав обгін. При вчиненні обгону перед автомобілем ЗАЗ рухався автомобіль FIAT ТЕМРО, д.н. НОМЕР_1 , який минувши поворот на заправну станцію, вирішив здійснити розворот з правого ряду в карман для заїзду на заправку, без ввімкнення сигналу повороту. В цей момент сталося зіткнення.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_3 , в т.ч. і тих, які він надав при апеляційному розгляді, останній перебував у автомобілі FIAT з водієм ОСОБА_1 (який є його братом). Вони повертали на заправку. На протилежній стороні його брат пригальмував, подав знак повороту, об`їжджав фури, впевнився, що нікого не було позаду та почав рух. Автомобіль FIAT рухався з великою швидкістю, не показував поворот, почав виконувати маневр і врізався в машину брата.

При апеляційному розгляді свідок зазначив, що ОСОБА_1 , коли побачив автомобіль, вивернув кермо, тому удар пройшов по дотичній, після чого автомобілі розминулися, та їх автомобіль виїхав у кювет. У брата заклинило ліве переднє колесо. Вони побачили автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , коли цей автомобіль вискочив з-за автомобіля Таврія.

Отже, поясненнями свідка ОСОБА_3 щодо обставин ДТП фактично спростовуються доводи ОСОБА_1 про те, що його автомобіль знаходився перпендикулярно до проїжджої частини, тобто автомобіль наполовину здійснив розворот, і саме в цей час відбулося зіткнення.

Дослідивши наявні докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18№298221 від 28 лютого 2020 року; схемі місця ДТП; фото таблиці до цієї схеми, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 .

Доводи апелянта про те, що схема ДТП складена невірно, є непереконливими.

Відомості про пошкодження, які отримали автомобілі при ДТП, та які зафіксовані в схемі та фото таблиці, узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2 щодо обставин ДТП, на що обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції.

Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на досліджених доказах, які суд належним чином проаналізував та дав цим доказам правильну оцінку.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у інкримінованому останній правопорушенні, передбаченому ст.124 КУпАП

При цьому, дослідивши фотознімки, надані при апеляційному розгляді ОСОБА_2 , колегія суддів звертає увагу на те, що перед ділянкою дороги, де сталася ДТП, встановлено знак «4.1», чого не заперечувала і сторона захисту.

В той же час, відповідно до Розділу 4 Правил дорожнього руху України, Дія вказаного знаку розповсюджує свою дію на ділянку дороги до найближчого перехрестя. Цей знак дозволяє лише поворот праворуч у двори та на інші прилеглі до дороги території.

Як пояснили обидва водії, найближче перехрестя розташоване за заправною станцією.

Отже, здійснення маневру повороту вліво на місці, де сталася ДТП взагалі заборонено.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними та суперечать матеріалам справи і змісту оскаржуваної постанови.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд дав правильну оцінку всім наявним доказам та належним чином мотивував у постанові свої висновки. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , на думку суду апеляційної інстанції, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 березня 2020 року, стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною вліво й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 336/1264/20