ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 569/2394/20

09 квітня 2020 року

Суддя Рівненського міського суду Денисюк П.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

30 січня 2020 року о 03 год. 47 хв. у м. Рівне по вул. Київська, 40 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 320D» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідність обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 неодноразово у встановленому законом порядку повідомлявся про час і місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Неявку ОСОБА_1 без поважних причин суд розцінює як намагання ухилитись від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Згідно ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, не є обов`язковою, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності порушника на підставі наявних матеріалів.

Суд дослідив матеріали справи, оцінив їх в сукупності з іншими доказами, прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров"я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6 огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров"я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Так, за порушення ПДР України ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння:неприродна блідність обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, про що складено Акт від 30 січня 2020 року о 04 год. 30 хв. поліцейським роти № 1 батальйону УПП в Рівненській області Невським О.О.

Від проведення медичного огляду у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що вбачається із письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Огляд ОСОБА_1 у медичному закладі з метою визначення стану наркотичного сп`яніння не проводився за відмовою останнього, що вбачається із направлення до КЗ "РОЦПЗН" від 30 січня 2020 року.

Згідно письмового зобов`язання від 30 січня 2020 року ОСОБА_1 зобов`язався не керувати транспортним засобом протягом 24 годин.

Протилежного доказам дослідженим в судовому засіданні не встановлено, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, не проявив належної зацікавленості у результатах розгляду справи, доказів відсутності вини не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладає стягнення в межах санкції даної статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

На підставі ч.1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 33, 283,284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати виним ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Головуючий суддя