Справа № 946/1491/20
Провадження № 3/946/518/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2020 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І. розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Голиця Болградського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. ст. 124, 1224 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

ОСОБА_1 08 березня 2020 року о 01:30 годині в с. Багате Ізмаїльського району Одеської області, по вул. Миру, на перехресті з вул. Центральна, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21104» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення п.п. 10.9., 10.1., 13.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), виконуючи маневр руху заднім ходом, не впевнився в безпечності руху, не залучив сторонніх осіб, не обрав безпечний інтервал відносно автомобіля ВАЗ-212030, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та здійснив на нього наїзд, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, порушивши також і вимоги підп «а» п. 2.10 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 1224 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні в повному обсязі визнав свою винність у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень та розкаявся в їх вчиненні.

Крім повного визнання своєї винності притягуваним ОСОБА_1 , його винність у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний також повністю підтверджуються сукупністю доказів, досліджених судом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9., 10.1., 13.1. Правил дорожнього руху України рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці свого маневру, не залучив сторонніх осіб, не обрав безпечний інтервал та здійснив наїзд на інший автомобіль, що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого, в порушення вимог п/п «а» п. 2.10 Правил дорожнього руху України, залишив місце ДТП.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними рапорту чергового Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, схеми ДТП, а також письмових пояснень ОСОБА_2 та самого притягуваного ОСОБА_1 .

З досліджених доказів випливає, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, згідно з якими, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб; вимоги п. 10.1. ПДР, згідно з якими під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб; а також вимоги п. 13.1. ПДР, відповідно до яких водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу; рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на інший транспортний засіб, що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого, в порушення вимог підп. «а» п. 2.10 ПДР, згідно з якими у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

Таким чином, аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 1224 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в їх вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до яких, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд також враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, його майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що достатнім і необхідним у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ст. 1224 КУпАП, оскільки санкцією вказаної статті передбачені більш суворі адміністративні стягнення, ніж штраф чи позбавлення права керування транспортними засобами, а саме такі стягнення як громадські роботи та адміністративний арешт.

Характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень вказує на те, що він вчинив грубі правопорушення.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, є достатнім та необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Суд також дійшов висновку, що в даному випадку таке стягнення, як штраф, буде достатнім, таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення з числа передбачених санкцією ст. 1224 КУпАП, а саме такого стягнення як громадські роботи чи адміністративний арешт.

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року, що складає 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 1224 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ст. 1224 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І.Яковенко