Справа № 3/593/481/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2020 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Бережанського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2020 року дільничним офіцером поліції Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області Романюком Р.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 548911, з якого видно, що 17 вересня 2020 року, близько 13 год., ОСОБА_1 здійснив відвідування та прийом покупця (відвідувача) в магазині Техніка, що в м. Бережани Тернопільської області, вул. Чорновола, 1, тобто він обслуговував клієнтів без засобів індивідуального захисту, захисної маски, чим порушив ст. 28 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, п.п. 3 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 27.07.2020 року із змінами та п.п 7 п. 2 Постанови головного санітарного лікаря. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані дільничним офіцером поліції Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 за ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав, пояснив, що у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час він знаходився в підсобному приміщенні свого магазину та обідав. В цей час на вхідних дверях магазину висіла табличка Закрито, а тому він у відсутності відвідувачів був без захисної маски. Коли почув шум, він вийшов із підсобного приміщення, і побачив, що в приміщенні його магазину знаходиться жінка, яка за допомогою мобільного телефону фотографує наявний у ньому товар. Зразу із жінкою в приміщення магазину зайшли працівники поліції та звинуватили його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а саме, що він здійснює реалізацію товару без засобів захисту на обличчі, тобто без захисної маски, що фактично не відповідало дійсності, бо він реалізацію товару не здійснював, а обідав і тільки вийшов із підсобки та зразу ж одягнув захисну маску. Просить закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не представлено жодного доказу його вини.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1,2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності; завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення врегульовано главою 22 КУпАП, де в ст. 279 КУпАП встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Виходячи із системно-логічного тлумачення вказаних норм законодавства, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на підставі протоколу про адміністративне правопорушення в межах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, шляхом перевірки за допомогою доказів, доданих до справи про адміністративне правопорушення, наявності відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши долучені до справи докази, вважає необхідним провадження у справі закрити, виходячи із наступного.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Зазначена норма є бланкетною.

Виходячи з наведеного, необхідною умовою наявності складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є порушення обов`язкових правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, які встановлені: Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Як видно із протоколу серії АПР18 № 548911 від 17 вересня 2020року, ОСОБА_1 порушив п.п. 3 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 27.07.2020 року із змінами, однак особою, яка складала вказаний протокол, не зазначено якої редакції вищевказаної постанови цей пункт ним був порушений, оскільки з часу прийняття Постанови КМУ № 641 від 27.07.2020 року і до дня складення протоколу до неї неодноразово були внесені зміни.

Крім цього, у складеному протоколі дільничним офіцером поліції Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області вказано, що ОСОБА_1 порушив п/п 7 п.2 Постанови головного санітарного лікаря, однак не ідентифікував вказану постанову, не вказав її номер і дату прийняття, що унеможливлює зясувати суть вказаного правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

При винесенні рішення суд зазначає, що стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 1 КУпАП передбачено, що завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та показаннями технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, що визначені ст. 255 цього Кодексу.

Із надісланого до суду протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 548911, який був складений 17 вересня 2020 року дільничним офіцером поліції, видно, що 17 вересня 2020 року, о 13год., ОСОБА_1 здійснив прийом покупця ( відвідувача) в магазині Техніка, що в м. Бережани Тернопільської області, вул. Чорновола, 1, без засобів індивідуального захисту, захисної маски, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП. Однак зазначений протокол, складений у відсутності свідків, які би підтвердили факт вчинення ним вищевказаного правопорушення. Крім цього, у вказаному документі ОСОБА_1 власноручно зазначив, що із протоколом не згідний, оскільки магазин на цей час не працював і на вхідних дверях висіла табличка ЗАЧИНЕНО. І хоч під час складання протоколу ОСОБА_1 не погодився із складеним протоколом та своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не визнавав, однак відповідно до ст. 251 КУпАП виявлене порушення не фіксувалося за допомогою технічних приладів, що мають функції кінозйомки, відеозапису, тобто зазначена вимога закону не була виконана, та відеозапис вчиненого правопорушення суду представлено не було, як і не представлено пояснення не менше двох свідків-очевидців вказаного правопорушення. Тобто оглянутий в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення не доводить того факту, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, а інших фактичних даних, які би підтвердили вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3КУпАП, в справі не має.

І хоч долучений у якості доказу до матеріалів справи фотознімок підтверджує, що ОСОБА_1 був без захисної маски, однак він не свідчить про те, що він здійснював реалізацію товару, а видно, що він лише вийшов із підсобного приміщення та всупереч інформації, зазначеної у протоколі, не контактує із відвідувачами, так як знаходиться на відстані. Крім цього, наданий на розгляд суду протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації про те, що у якості доказу вчинення ОСОБА_1 правопорушення до адміністративного протоколу долучаються фотознімки та у вищевказаному протоколі відсутня відмітка про те, коли зроблені вказані фотознімки ( час, дата) і на якому технічному приладі вони здійснені.

Представлені суду докази не дають підстав стверджувати того, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.п 3 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 27.07.2020 року із змінами ( без зазначення дати редакції внесення змін) та п/п 7 п.2 Постанови головного санітарного лікаря (без зазначення дати та номера постанови) і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3КУпАП.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,- суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Санкція ст. 44-3 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення (проведення несанкціонованого пікету), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі Карелін проти Росії (Karelin v. Russia, заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З урахуванням наведеного, з наданих суду доказів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність протиправної винної дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під час розгляду справи судом не здобуто належних та допустимих доказів того факту, що 17 вересня 2020 року, близько 13 години, ОСОБА_1 здійснював обслуговування покупців у магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в АДРЕСА_2 , тобто не здобуто факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Підсумовуючи викладене, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44-3, 247, 283, 284 КУпП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.