Справа №: 310/2097/20
3/310/1139/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 травня 2020 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання- Димової Л.В.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

адвоката Корнієнка М.О. захисника правопорушника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердянського міськрайонного суду адміністративний матеріал, який надійшов із Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізичної особи- підприємця, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

21.03.2020 року о 15-40 год. ОСОБА_1 здійснювала торгівлю побутовими товарами в магазині «Домовий» за адресою м. Бердянськ по вул. Ялтинській, буд АДРЕСА_2 , чим порушила вимоги п. 3 постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні 04.05.2020 року ОСОБА_1 свою провину у скоєному правопорушенні не визнала, проти її притягнення до адміністративної відповідальності запречувала з підстав того, що жодного порушення постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211 нею не вчинено, а отже в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Вказувала, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичною особою підприємцем, вона з 08.12.2006 року зареєстрована як фізична особа підприємець. Свою діяльність здійснює в магазині «Домовий» за адресою АДРЕСА_2 . Вказане приміщення перебуває у неї в аренді.

Щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, зазначила, що 21.03.2020 року з 12-00 год. вона дійсно здійснювала торгівлю засобами гігієни в магазині «Домовий» за адресою АДРЕСА_3 . Бердянськ по вул. Ялтинській, буд АДРЕСА_2 .

Приблизно о 15-00 годині вона поїхала до лікарні на процедури, в приміщенні магазину залишився її чоловік ОСОБА_2 , котрий за родом своєї діяльності є монтером систем сигналізації. Він залишився у приміщенні магазину, так як йому потрібно було усунути помилку, що виникла в роботі сигналізації. До реалізації товару він ніякого відношення не мав, так як не оформлений як фізична особа підприємець та не є її найманим працівником.

ОСОБА_1 вказувала, що на момент прибуття поліції до магазину, вона там фізично була відсутня. Приїхала до магазину лише через хвилин двадцять, після того, як їй подзвонив чоловік та повідомив про приїзд поліції та попросив приїхати.

По приїзду до магазину, її зустріли співробітники поліції, котрі повідомили, що так як магазин має змішаний асортимент товарів, то він не може працювати, бо порушує умови карантину.

Поліцейський, що складав адміністративний протокол, запропонував їй надати пояснення, але так як вона була розгублена, то написала їх під його диктування, що видно з наданого суду для огляду відеозапису з камери спостереження. встановленої в приміщенні магазину.

Її захисник, адвокат Корнієнко М.О. підтримав позицію ОСОБА_1 та пояснив, що згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду надано лише протокол про адміністративне правопорушення, до котрого додано пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , рапорт Решетова О., форму щодо запису в журналі ЄО за № 5816 від 21.03.2020 року, примірник договору оренди приміщення та свідоцтва про реєстрацію фізичною особою підприємцем.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 не надано, зокрема пояснень свідків, які були безпосередніми покупцями господарчих товарів, відвідувачів магазину, які цікавились зазначеними видами товару та не отримали ніяких застережень від продавця щодо заборони їх продажу тощо.

Вказував, що рапорт поліцейського Решетова О., з огляду на позицію Верховного суду, котрий зробив остаточний висновок, що рапорт інспектора не може вважатись об`єктивним доказом порушення, оскільки інспектор є зацікавленою особою (постанова від 15.04.2020 року у справі №489/4827/16-а ), в розумінні ст. 251 КУпАП не має доказової сили та не є доказом.

Аналогічно і форма щодо запису в журналі ЄО за № 5816 від 21.03.2020 року не містить ніякої доказової сили, так як зареєстрована за фактом звернення зацікавленої особи - поліцейського Решетова О.

Пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не містять жодного доказу вчинення порушення, оскільки, в них особа виною себе не визнає.

Крім того, з відеозапису камер спостереження вбачається, що ОСОБА_1 писала пояснення не самостійно, а фактично під диктовку поліцейського ОСОБА_3 з огляду на те, що поліцейський Решетов О. не роз`яснив їй її прав, вказане також свідчить про порушення порядку складання протоколу.

Більш того, і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 в своїх поясненнях вказують, що на момент прибуття поліції, ОСОБА_1 перебувала в лікарні, а отже магазин не міг працювати, оскільки, вона найманих працівників не має і торгівельну діяльність здійснює самостійно, що у тому числі підтверджується відомостями з реєстру юридичних осіб, де зазначено основним видом її діяльності - Код КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний)ю

Крім того, ОСОБА_1 має і інший вид діяльності, котрий не був заборонений постановою КМУ № 211 - Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Більш того, у свої поясненнях ОСОБА_1 вказувала, що торгівлю здійснювала лише засобами гігієни. Інші товари реалізації не підлягали. Наявність засобів гігієни на вітрині вбачається з відеозапису камер спостереження, що стосується позиції поліцейського ОСОБА_4 , що інщий товар не було прибрано з вітрин, то знову ж таки постанова КМУ № 211 від 11.03.2020 року такої вимоги не містить, прибирати товар, чи у будь який інший спосіб інформувати покупців про це. Натомість знову ж таки з відеозапису вбачається, що доступ до іншого товару окрім засобів гігієни, був обмежений натягнутим ланцюгом.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що він працює в ДСО монтером систем сигналізації, 21.03.2020 року він перебував в магазині «Домовий» за адресою АДРЕСА_2 , де ОСОБА_1 здійснювала торгівлю побутовими товарами, так як усував помилку в роботі сигналізації. Вказував, що приблизно о 15-00 годині ОСОБА_1 поїхала до лікарні на процедури. В момент прибуття поліції 21.03.2020 року о 15-40 год., магазин

фактично не працював, жодних відвідувачів в ньому не було. За період перебування поліції в магазині, жодний товар не було реалізовано.

На прохання поліцейських, він подзвонив ОСОБА_1 та попросив її повернутися до магазину на вимогу поліцейських.

Щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, зазначив, що 21.03.2020 року з 12-00 год. ОСОБА_1 дійсно здійснювала торгівлю засобами гігієни в магазині «Домовий» за адресою: АДРЕСА_3 . Бердянськ по вул. Ялтинській, буд АДРЕСА_2 , іншим асортиментом товару вона не торгувала. Пояснив суду, що ним торгівельна діяльність у вказаному магазині не ведеться, так як він не зареєстрований як фізична особа підприємець, та в трудових особах з ОСОБА_1 не перебуває.

У судовому засіданні допитаний у якості свідка поліцейський Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 пояснив суду, що 21.03.2020 року о 15-40 год. він в складі групи поліцейських дійсно відвідував магазин «Домовий» за адресою АДРЕСА_2 , де ОСОБА_1 здійснювала торгівлю побутовими товарами. На момент прибуття його до магазину, ОСОБА_1 була в ньому відсутня. За час перебування поліцейських в приміщенні магазину жодних побутових товарів нікому не було реалізовано. З приводу відсутності доказів фото -, відео - фіксації порушення, вказував, що протокол складав поліцейський Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Решетов О.В., зміст протоколу йому не відомий, у зв`язку з чим до нього не додано докази фото -, відео - фіксації порушення йому не відомо. Він лише відбирав пояснення у свідка ОСОБА_2 , при цьому у цей час він перебував у службовому автомобілі.

Поліцейський Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Решетов О.В., що складав протокол відносно ОСОБА_1 до судового засідання за викликом суду не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив. Жодних інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, окрім тих, що вже додані ним до протоколу, суду під час розгляду справи по суті не надав.

Необхідно звернути увагу, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

У зв`язку із чим, суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з п. 3 ч. 2 Постанови КабінетуМіністрівУкраїни № 211 від 11.03.2020, в редакції від 17.03.2020 року, заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку,

провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки на підтвердження вини ОСОБА_1 щодо порушення правил карантину, зокрема фактів продажу промислових товарів, доказів не надано, суд вважає, що відсутність в магазині відповідних табличок на товарах, торгівля якими заборонена в період карантину, не може свідчити про те, що така торгівля здійснювалась, тому в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з цим, дійшов висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 247 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення сторони можуть подати апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду Н.І. Черткова