Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1514/20
Провадження № 3/689/581/20
ПОСТАНОВА

про закриття справи

01 жовтня 2020 року смт. Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Мазурчак В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 ,

за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №477456 вбачається, що 13 серпня 2020 о 08 год. 30 хв. водій автобуса «Mercedes-Benz 6090» номер державної реєстрації « НОМЕР_1 » ОСОБА_1 здійснив регулярне перевезення пасажирів на автобусному маршруті «Ярмолинці-Скаржинці №2007» без одягнених засобів індивідуального захисту (захисник масок) чи распіраторів у тому числі виготовлених самостійно, які не закривали ніс та рот, та особисто був без засобів індивідуального захисту чим порушила абзац 2 підпункт 2 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року.

Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення та просив справу слухати без його участі.

Аналізуючи надані матеріали, суд вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення з підстав.

Відповідно до частини першої та другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

При цьому об`єктивна сторона правопорушення виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, а суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується прямим умислом.

Стаття 44-3КУпАП не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає, зокрема, в порушенні особою (яка є суб`єктом правопорушення) правил щодо карантину людей, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства.

Між тим у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, та об`єкт цього складу.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 свою вину заперечував, зазначивши, що в доведеності його вини не додано жодного доказу, а саме доказів регулярного перевезення людей та те що він являється перевізником. Також просив закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Згідно абзацу 2 підпункту 2 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 здійснив регулярне перевезення пасажирів на автобусному маршруті «Ярмолинці-Скаржинці №2007» без одягнених засобів індивідуального захисту (захисник масок) чи распіраторів у тому числі виготовлених самостійно, які не закривали ніс та рот, та особисто був без засобів індивідуального захисту, чим порушила абзац 2 підпункт 2 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року.

Суду не надані доказів, що ОСОБА_1 являється «перевізником» та докази здійснення регулярних перевезень відповідно до вимог підпункт 2 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року.

В той же час з матеріалів справи, а саме, з пояснень ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_2 , вбачається, що перевізником є ОСОБА_2 . Це додатково підтверджується паспортом автобусного маршруту регулярних перевезень «Ярмолинці-Скаржинці №2007» на ім`я ОСОБА_2 . З пояснень даних осіб встановлено, що ОСОБА_1 одноразово підмінив у якості водія свого сина ОСОБА_2 , оскільки останній змушений був відвідати стоматолога.

При складанні протоколу ці відомості були у розпорядженні поліції, однак, характер правовідносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не було з`ясовано (чи це трудові відносини чи інші) та не встановлено належної особи, яка має нести відповідальність. Пункт 11 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 не передбачає відповідальності особи, яка тимчасово виконує функції водія, і яка при цьому не є перевізником.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

При цьому всі викладені у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до частини другої статті 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд закриває провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки не було доведено належними та допустимими доказами факт події і складу адміністративного правопорушення.

На основі викладеного та керуючись статтями 283 та 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Суддя В. Мазурчак