Справа № 344/6651/20
Провадження № 33/4808/417/20
Категорія ст.173-2 ч.1КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Гриновецький
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 4.08.2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП та накладено стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у вигляді 170 грн штрафу.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 14.05.2020 року близько 14 год. 00 хв., по місцю проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 та неповнолітніх дітей, а саме: висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Окрім цього, він 17.05.2020 року близько 14 год. там же вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , висловлювався нецензурною лайкою в її сторону. чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.173-2 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови судді, вважає, що суддею не було належним чином досліджено всі обставини справи, не дано оцінку доказам та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності. Стверджує, що в формулюваннях обвинувачення у протоколах не відповідає диспозиції ст. 173-2 КУпАП, оскільки не містить всіх необхідних ознак, які повинні бути вказані в обвинуваченні. Вважає, що в протоколах не зазначено, які наслідки настали чи могли настати здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 внаслідок психологічного насильства з його боку. Разом з тим вказує, що з протоколів не вбачається, що він вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_2 , яке могло завдати чи завдало шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілій. Також в апеляційній скарзі зазначає, що судом не було взято до уваги той факт, що він звертався до Івано-Франківського ВП ГУНП із заявою про вчинення домашнього насильства щодо нього колишньою дружиною ОСОБА_2 , оскільки вона його завжди ображає та вчиняє психологічний тиск. Вважає, що ситуація, яка описана в протоколах не виходить за межі звичайних конфліктних відносин між колишнім подружжям і не носять характер психологічного насильства. Просить постанову судді скасувати, а справу закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про її заперечення, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні мотиви, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Оскаржена постанова суду цим нормам закону не відповідає.

Судом не враховано практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 є необґрунтованим.

Фабула звинувачення ОСОБА_1 за ст. 173-2 ч.1 КУпАП по епізодах від 14 та 17.05.2020 року позбавлена правової конкретизації, в протоколах про правопорушення не визначено, як того вимагає диспозиція ст. 173-2 ч.1 КУпАП, яка саме шкода була завдана психологічному здоров`ю потерпілим і чи завдана взагалі.

Такі порушення унеможливлює притягнення правопорушника до відповідальності без повернення протоколу на дооформлення.

В умовах оспорення правопорушником своєї вини, посилання суду на письмові пояснення свідків та потерпілих потрібно вважати не допустимими доказами, оскільки це порушує правовий принцип безпосередност іїх судового дослідження.

Зазначені порушення при складанні протоколу та судовому розгляді унеможливлюють притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Стаття 294 КУпАП позбавляє апеляційну інстанцію права на повернення справи на новий судовий розгляд.

Враховуючи вимогу ст. 247 п.7 КУпАП про закриття розпочатої справи про адміністративне правопорушення внаслідок закінчення строків накладення стягнення та у зв`язку з тим, що на сьогоднішній день пройшов 3-місячний строк давності накладення стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП у цій справі, то постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі вказаної норми закону.

Таким чином постанова суду не може залишатись в силі, вона підлягає скасуванню, апеляційна скарга - частковому задоволенню.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду від 4.08.2020 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строку давності накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький