№755/7182/20
№3/755/3853/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 429831, ОСОБА_1 , 14 травня 2020 року о 23 годині 20 хвилин, у м. Києві, по вул. М.Кибальчича, 4, керував автомобілем «Mitsubishi Colt» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло; неприродна блідість обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 429832, ОСОБА_1 , 14 травня 2020 року о 23 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «Mitsubishi Colt» д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Києві по бул. Перова, 36, не виконав вимогу поліцейського про зупинку, що була подана за допомогою проблискового маячка червоного кольору та спеціального звукового сигналу, внаслідок чого, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Mitsubishi Outlander», д/н НОМЕР_2 по вул. Кибальчича, 7. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4 ПДР України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Кульшенко Р.А. пояснив, що відповідно до запису з відеореєстратора, встановленого в салоні автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , на виконання вимог поліцейського останній відразу припинив рух та здійснив повну зупинку транспортного засобу по бул. Перова, 3-Б (орієнтовно) в місті Києві. Далі, відповідно до вказаного відео, на вимогу поліцейського, ОСОБА_1 виконано приписи п. 2.4. ПДР України, а саме: пред`явлено для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Зокрема, вимог про виконання будь-яких інших дій, поліцейськими оголошено не було. Після повернення водійського посвідчення інших вимог не було, наказу вийти з машини також не було, поліцейський повернувся, а ОСОБА_1 не отримавши від поліцейського інших законних вимог, продовжив рух та поїхав далі. Таким чином, враховуючи зафіксовану на відеозаписі з відеореєстратора розмову між поліцейським та ОСОБА_1 (відео файл 518326.avi), у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 122-2 КУпАП. Крім того, у подальшому, у той же час, проїхавши близько одного кілометру, ОСОБА_1 повернув праворуч на вул. М. Кибальчича, щоб зупинитися біля будинку № 6 для висадки пасажира, як у цей самий час, під`їхав автомобіль патрульної поліції і той же інспектор, поводячи себе зухвало, почав кричати, що, буцімто, ОСОБА_1 не виконав його вимог. Також, як вбачається з відео, поліцейський заборонив виходити з машини пасажиру, якого віз ОСОБА_1 . Інспектор одразу почав викликати на місце ще один екіпаж патрульної поліції, одночасно, відмовляючи в проханні ОСОБА_1 про виклик слідчо-оперативної групи. Зазначені дії налякали ОСОБА_1 , він надав повторно документи інспектору, але інспектор вже не зупинявся, був збудженим, агресивним та постійно вимагав, щоб ОСОБА_1 вийшов з машини. Після прибуття іншого екіпажу патрульної поліції, ОСОБА_1 витягли з машини з криками та нецензурною лайкою, поклали на землю та одягли кайданки. Після чого, почали обшукувати, спочатку його, а потім - і машину, без понятих, без законних на те підстав, без оперативно-слідчої групи, тобто, по суті відбувся незаконних обшук. На зафіксованій розмові, інспектор стверджує, що ОСОБА_1 не зупинявся на бул. Перова, чим фактично фальсифікує обставини та складає протокол за ст. 122-2 КУпАП. Все зазначене, є беззаперечним порушенням права на захист затриманої особи, яка знаходиться в кайданках. У порушення правил складання протоколу про адміністративне порушення, протокол про затримання на місці не складався, особі відмовлено у наданні адвоката, хоча на відео чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 просить надати йому адвоката, права не роз`ясненні, про затримання не повідомлено, чим порушено приписи ч. 2 ст. 261 КУпАП. Крім того, не надано було можливості зробити зауваження до протоколу, поняті відсутні, фактичний час складання 00 година 52 хвилини. Прохання виклику слідчо-оперативної групи також залишене поза увагою. У файлі із нагрудної камери, о 23 години 02 хвилин зафіксована пропозиція їхати до лікаря-нарколога і ОСОБА_1 погоджується. У 23 годині 04 хвилини, ОСОБА_1 , який закутий у кайданки, інспектор наносить удар у груди за те, що останній не надає відповіді на запитання. Також, іншій інспектор говорить: «я тобі придурок зараз поясню», а інший інспектор при цьому називає ОСОБА_1 «ручніком». На чисельні заяви щодо забезпечення затриманої особи адвокатом, всі присутні працівники поліції повідомляли, що адвокат буде потім (відео .MP4, час 23 години 11 хвилин). Продовжуючи знущання, інспектор поліції зазначає: - «хочете дзвоніть, але тільки в кайданках за спиною». Так само відбувається і з проханням вимкнути мотор та закрити машину. На відеофайлі о 00 годині 37 хвилин ОСОБА_1 вкотре вказує, що хоче їхати до лікаря-нарколога. Зокрема, з відеофайлів вбачається, що поведінка ОСОБА_1 є абсолютно нормальною, його дії послідовні, він чітко орієнтується, відповідає на запитання, тобто, відповідає обстановці, ніякого неприродного кольору обличчя у нього немає, зіниці очей такі самі як і в працівників поліції. Зокрема, захисник зауважив, що жодного разу ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, як чітко свідчить відео з відеореєстратора, встановленого в транспортному засобі ОСОБА_1 , а також з відео із нагрудної камери поліцейського, поліцейськими вчинялись неправомірні дії щодо безпідставного звинувачення ОСОБА_1 у керуванні ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а також фальсифікація доказів відмови останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, нанесення тілесних ушкоджень, що є свідченням неправомірних дій. Таким чином, відомості, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, не відповідають фактичним обставинам події, у зв`язку з чим, у діях ОСОБА_1 відсутній склад вчинення ним адміністративного правопорушення, як за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і за ст. 122-2 КУпАП. Зокрема, на підтвердження своїх пояснень надав для долучення до матеріалів справи відеозапис з відеорестратора, який встановлений в автомобілі ОСОБА_1 .

Зокрема, у судовому засіданні, за участю адвоката Кульшенка Р.А., було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що був долучений до матеріалів справи, а також, відеозапис з відеорестратора, який встановлений в автомобілі ОСОБА_1 , що був наданий адвокатом Кульшенком Р.А. у судовому засіданні.

Заслухавши пояснення адвоката Кульшенка Р.А., переглянувши відеозаписи, дослідивши наявні матеріали в їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У судовому засіданні адвокатом Кульшенком Р.А. надано послідовні та логічні пояснення, викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Відповідно до ст. 122-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 429832 від 14.05.2020 року, ОСОБА_1 , 14 травня 2020 року о 23 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «Mitsubishi Colt» д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Києві по бул. Перова, 36, не виконав вимогу поліцейського про зупинку, що була подана за допомогою проблискового маячка червоного кольору та спеціального звукового сигналу, внаслідок чого, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Mitsubishi Outlander», д/н НОМЕР_2 , по вул. Кибальчича, 7. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4 ПДР України.

Згідно з п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: a) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також (доповнено 23.01.2019) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Однак, як вбачається з відеозапису з відеореєстратора з автомобіля ОСОБА_1 , що був переглянутий у судовому засіданні, ОСОБА_1 виконав вимогу поліцейських про зупинку та пред`явив їм документи, відповідно до вимог п. 2.4 ПДР України. Далі, працівники поліції повернули ОСОБА_1 посвідчення водія і, не пред`явивши йому будь-яких інших вимог, останній продовжив рух далі. Однак, коли ОСОБА_1 розпочав рух і поїхав далі, через деякий час, працівники поліції на патрульному автомобілі почали подавати йому вимогу про зупинку у вигляді проблискових маячків та звукового сигналу, яку він одразу ж виконав і зупинився. Затримання ОСОБА_1 шляхом переслідування не було. Після зупинки, працівник поліції почав звинувачувати ОСОБА_1 у тому, що останній не виконав вимоги про зупинку, хоча таких дій з його боку не було та попросив повторно пред`явити документи, що ОСОБА_1 і зробив. Далі, працівник поліції витягнув ОСОБА_1 з автомобіля, останньому одягли кайданки, обшукали, штовхнули, при цьому ОСОБА_1 прохав надати йому адвоката. Будь-якого опору і протиправних дій ОСОБА_1 не вчиняв. Під час перегляду всіх наявних відеозаписів, не вбачається, щоб ОСОБА_1 було запропоновано підписати будь-які документи, роз`яснено йому його права та обов`язки, а також, було проігноровано неодноразове прохання ОСОБА_1 залучити йому захисника.

Таким чином, всі наведені вище обставини та зібрані докази в їх сукупності, дають підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Зокрема, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 429831, ОСОБА_1 , 14 травня 2020 року о 23 годині 20 хвилин, у м. Києві, по вул. М.Кибальчича, 4, керував автомобілем «Mitsubishi Colt» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло; неприродна блідість обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, із переглянутих у судовому засіданні наявних відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, будь-яких перешкод для проведення такого огляду не вчиняв, однак, відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з відмовою останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Всі наведені вище обставини та зібрані докази в їх сукупності, дають підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду не викладене вище, суд зазначає, що оскільки діючим Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з невстановленістю достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді, то в даному випадку, дослідивши та вивчивши наявні докази в їх сукупності, необхідно провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 122-2, 130, 245, 247, 251-252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: