Справа № 156/660/20
Номер провадження: 3/156/312/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О., в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за участю захисника Сиротинського С.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , інваліда ІІ групи, не працюючого, учасника бойових дій -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В с т а н о в и в :

На адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 за те, що 21.06.2020 року о 19 год. 50 хв. в с. Заболотці по вул. Уткіна, Волинської області керував мотоциклом Loncin LX200 з ознаками алкогольного сп`яніння: не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР.

Перед початком розгляду справи особі, яка притягується до адміністративної відповідальності було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП. Адвокатом Сиротинським С.В. було заявлено усне клопотання про повернення матеріалів справи для доопрацювання у зв`язку з тим, що протокол не відповідає вимогам закону, а саме: відсутня інформація яким самим пристроєм здійснювалась відеозйомка, не вказано свідків даного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що повертався додому з м. Нововолинська та як потрібно було забрати таблетки які він вживає кожен день, коли їхав в с. Заболотці, почув звуковий сигнал після чого зупинився. При розмові з працівниками поліції через певний час вони запропонували йому пройти тест на стан сп`яніння, від якого він відмовився. Алкоголь не вживав ні в той день, ні на передодні, так як хворіє і вживає ліки, які не дозволяють поєднувати із собою алкоголь. Зазначив, що свідки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не залучалися.

Допитані в судовому засіданні працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили суду, що того дня здійснювали патрулювання даної ділянки дороги, помітили водія який рухався на мотоциклі без шолому та дивно себе поводив за кермом. Наблизившись до нього вони включили проблискові маячки та звуковий сигнал, однак водій не зупинявся, після чого почали його наздоганяти, порівнявшись з ним, після чого ОСОБА_1 зупинився. При розмові з даною особою був відчутний запах алкоголю з ротової порожнини, а також нестійка хода, однак від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння він в категоричній формі відмовився. Ствердили, що протокол був складений без свідків, оскільки вулиця була безлюдною.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що того дня бачив ОСОБА_1 , який перебував на перехресті с. Заболотці, який розповів йому що був зупинений працівниками поліції та їздив по ліки в м. Нововолинськ. При розмові з ним запаху алкоголю з ротової порожнини не відчув.

Захисник Сиротинський В.С. просив провадження по даній справі закрити, так як ОСОБА_1 не було роз`яснено права та не вказано, яку саме норму закону було порушено, а також протокол не відповідає вимогам закону. В протоколі не зазначено свідків даного правопорушення, у відеодоказі не вказано дату та часу вчинення правопорушення. Тому рахує, що факт порушення п.2.5 «Правил дорожнього руху» є недоведений.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівників поліції, захисника, свідка приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП, суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Частинами 2 та 3 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.п.6, 7 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Отже, безумовним є те, що факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння повинен мати місце та бути зафіксованим у присутності двох свідків.

Також вимогами Інструкції встановлено, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Оглянувши відеозапис, доданий до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 21.06.2020 о 19 год. 50 хв. відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак факт відмови в супереч вимогам не було зафіксовано у присутності свідків, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 230122 від 21.06.2020, що є порушенням п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Таке ж положення закріплено й уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи те, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксований з порушенням вимог законодавства, то поза розумним сумнівом провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 280, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд.

Суддя М. О. Федечко