Справа №-613/841/20 Провадження №-3/613/363/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року м. Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Сеник О.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Богодухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 28.07.2020 серії ДПР18 № 445087, 27 липня 2020 року о 22 год. 52 хв. на вул. Чернієнка в м. Богодухів, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «Богодухівська ЦРЛ» ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав у повному обсязі. Стверджував, що працівниками поліції не було зупинено його автомобіль під час руху. Вказує, що тесту на стан сп`яніння алкотестером працівниками поліції не проводилось, незважаючи на те, що від проходження медогляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся. Направлення для проходження медогляду до закладу охорони здоров`я працівниками поліції видано не було. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги відсутність належних і допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважає, що у його діях відсутній склад вказаного правопорушення, а провадження у справі підлягає закриттю.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП (в редакції, що застосовується з 03.07.2020 з урахуванням Закону України № 720-ІХ від 17.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2167-VІІІ) передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (ч.3 ст.256 КУпАП).

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання (ч.5 ст.256 КУпАП).

За приписами ч.6 ст.256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Вимогами статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 (далі по тексту - Порядок № 1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі по тексту - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Суд відмічає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП згідно з протоколом від 28.07.2020 серії ДПР18 № 445087 ініційоване саме у зв`язку з відмовою останнього від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та порушенням п.2.5 ПДР, а не у зв`язку з керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 порушення п.2.5 ПДР Богодухівським ВП ГУНП в Харківській області надано диск із відеозаписом, а також пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З наданого та дослідженого судом відеозапису вбачається, що на пропозицію працівника поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» ОСОБА_1 не заперечував, та відповів, що не відмовляється пройти огляд, однак, заперечував факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, відеозаписом не зафіксовано, що ОСОБА_1 пропонувалося проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, як це передбачено ст.266 КУпАП та п.12 розділу ІІ Інструкції, та що на цю пропозицію він відповів відмовою.

Додані до протоколу пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 оцінюються судом критично, оскільки їх зміст суперечить наданому відеозапису.

Так, у вказаних поясненнях зазначено про те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та у закладі охорони здоров`я.

Разом з тим, як зазначалось вище, як відмова від проходження огляду за допомогою технічного засобу «Драгер», так і відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не знайшли свого підтвердження у наданому суду відеозаписі.

Як вбачається зі змісту відеозапису, свідки дійсно були присутні під час спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, однак, фактично у їх присутності мало місце лише пропонування працівником поліції проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою засобу «Драгер» ОСОБА_1 , на яку останній відмовою не відповів, та відмова ОСОБА_1 від підпису у протоколі.

Крім того, суд зазначає, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не були написані ними власноручно, обидва пояснення однакові за змістом та стилістичним викладенням тексту, що робить їх ідентичними між собою. Пояснення вищевказаних свідків були відібрані поліцейськими на попередньо підготовленому бланку, який містив вже заповнені графи щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема, щодо ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та відмови останнього від проходження медичного огляду.

Отже, з урахуванням наведених вище розбіжностей із відеозаписом, надання свідкам для заповнення пояснень, в яких вже наведений їх зміст, визначає наперед хід повідомлених ними обставин та не відповідає критеріям добровільності та самостійності показань, які особа повинна давати лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, у зв`язку з чим такі показання не можуть бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони були надані.

З огляду на викладене, наявними матеріалами справи не підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння 27.07.2020, зафіксовані наданим суду відеозаписом, наявними матеріалами не спростовані.

Суд зауважує, що законодавець покладає обов`язок щодо збирання доказів на посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) (ч. 2 ст.251, п. 1 ч. 1 ст.255 КУпАП).

Відповідно, поліцейський, як суб`єкт уповноважений на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП зобов`язаний збирати докази.

Однак, належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт відмови водія ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого (п. 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року, п. 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» від 23 липня 2002 року).

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова водія транспортного засобу від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, не доведено.

Відповідно до ст.247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене вище, беручи до уваги недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя