Провадження № 3/679/497/2020
Справа № 679/1009/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2020 року м. Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Гавриленко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницької області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2020 року ОСОБА_1 о 18 годині 39 хвилин на вул. Промислова в м. Нетішин керував транспортним засобом марки «SUZUKI», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння зафіксовано за допомогою приладу «Драгер», тест №2892 від 17 липня 2020 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав. При цьому останній пояснив, що дійсно 17 липня 2020 року він випив три пляшки пива, після чого керував транспортним засобом марки «SUZUKI», оскільки була потреба поїхати на підробітки.

Для повного з`ясування обставин справи судом викликався свідок ОСОБА_2 для дачі пояснень у судовому засіданні, однак останній у судове засідання не з`явився, клопотання ОСОБА_1 щодо виклику такого свідка у судовому засіданні не подавав, а тому суддя вважає за можливе здійснювати з`ясування обставин справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, приходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім визнання вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується також даними наступних доказів:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №239456 від 17 липня 2020 року, яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення (арк. спр. 2);

- письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , який був присутнім при проходженні ОСОБА_1 тестування на алкоголь за допомогою приладу «Драгер 6810» (арк. спр. 7);

- акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (арк. спр. 4);

- відеозапису, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за вказаних в протоколі обставин, огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (арк. спр. 5);

- тесту №2892 від 17 липня 2020 року, з якого убачається, що рівень алкоголю у ОСОБА_4 становить 1,22 ‰ (арк. спр. 1).

Окрім того, викликаний в судове засідання свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки останнього проводився в установленому законом порядку за допомогою спеціального приладу «Драгер 6810», який показав позитивний результат, а саме 1,22 ‰, результати такого огляду ОСОБА_1 не оспорював.

Підстав ставити під сумнів результати тестування на алкоголь, проведені за допомогою приладу «Драгер 6810», також немає.

З даних результату огляду ОСОБА_1 з використанням технічного засобу «Драгер», тест №2892 від 17 липня 2020 року, на момент огляду рівень алкоголю у нього становить 1,22 ‰. При цьому, вказаний огляд був проведений в присутності зазначених вище свідків відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Крім того, результати проведеного поліцейським огляду, були зазначені в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучений вказаний акт огляду, що відповідає вимогам ч.ч. 1 і 2 ст. 266 КУпАП, пункти 2-5 зазначеного вище Порядку.

Окремо звертаю увагу на те, що при розгляді даної категорії справ, суддя керується нормами КУпАП.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Наявні у справі письмові пояснення свідка ОСОБА_2 отримані у встановленому законом порядку, підписані ним особисто та є належним та допустимим доказом.

Докази на підтвердження протилежного матеріали справи не містять.

Отже, зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Сукупність досліджених доказів є переконливими і в повній мірі свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, враховуючи особу винного, ступінь його вини, характер вчиненого правопорушення, вважаю за можливе притягнути останнього до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а саме грубе порушення вимог Правил дорожнього руху України, особу правопорушника та визнання ним вини, вважаю, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420 гривень 40 коп.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М.Гавриленко