ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/3769/20 Головуючий в 1 інст. Кошева О.А.
Провадження №33/807/678/20 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст. 173 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Вєнцева І.А. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою суду, 01 червня 2020 року о 12:40 годині, ОСОБА_1 , знаходячись по вул.Консульська, 64 в м.Бердянську, вилив харчові відходи на поріг будівлі Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з хуліганських мотивів, порушивши громадський порядок, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.173 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що адміністративне стягнення, яке до нього застосовано постановою суду, не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи та застосовано з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, виходячи з нижчевикладеного.

Апелянт зазначає, що він, заперечуючи свою винуватість у вчиненні даного адміністративного правопорушення, в суді першої інстанції стверджував, що своїми діями він висловив свою громадянську позицію та протест. Таким чином він виражав своє розчарування та незгоду з ухваленим суддями Бердянського міськрайонного суду Запорізької області процесуального рішення по кримінальному провадженню за фактом вбивства ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ). Це відбувалося під час мітингу, який проводився біля будівлі суду. Його дії не були направлені на приниження людської гідності, не було допущено порушення громадського порядку, осіб, чий спокій був би порушений в результаті його дій, не встановлено і такі відсутні.

Крім того, його захисником було заявлено клопотання про допит в судовому засіданні в якості свідка працівника поліції, який склав протокол, проте суд у вказаному клопотанні відмовив на підставі того, що працівник поліції перебуває у відпустці. Цим самим суд грубо порушив вимоги п.16 ППВСУ №10 від 22 грудня 2006 року, відповідно до якої, якщо порушник заперечує факт проступку або оспорює обставини його вчинення, необхідно допитати потерпілого, свідків, витребувати додаткові матеріали.

У постанові суду також не наведено жодного обґрунтування мотивів незгоди з його поясненнями про те, що його дії були вираженням громадянської позиції і вони не були скоєні з хуліганських мотивів та не мали на меті порушення громадського порядку або спокою громадян.

Висновок суду про скоєння ним адміністративного правопорушення є помилковим, оскільки хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені у диспозиції ст.173 КУпАП дії, є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення. Відповідно, відсутність у діях особи хуліганського мотиву виключає відповідальність за ст.173 КУпАП.

Також апелянт зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення, як і в судовому рішенні, немає конкретизації того, у чому проявилось порушення його діями громадського порядку і спокою громадян, та немає оцінки мотивації його такої поведінки, а також наявності у нього хуліганського мотиву.

З урахуванням наведених обставин, на думку апелянта, висновок судді у вчиненні ним дрібного хуліганства не ґрунтується на зібраних матеріалах справи, а сама постанова щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, не може бути визнана законною і обґрунтованою.

Заслухавши особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Вєнцева І.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не перевірив належним чином наявні в справі докази.

Так, згідно з матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №625966 від 01 червня 2020 року, згідно з яким ОСОБА_1 01 червня 2020 року о 12-40 годині, знаходячись по вул.Консульська, 64 в м.Бердянську, вилив харчові відходи на поріг будівлі Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з хуліганських мотивів, порушивши громадський порядок, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.173 КУпАП.

До протоколу додано:

повідомлення за фактом (ЄО), згідно з яким 01 червня 2020 року о 12:55 годині до Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення по телефону від начальника превенції Бердянського ВП Буц Д.С. про те, що біля Бердяського міськрайсуду гр. ОСОБА_1 порушує громадський порядок та на сходи вилив кров;

рапорт поліцейського Головка В.М. від 01 червня 2020 року, згідно з яким, у вказаний день він знаходився на охороні громадського порядку біля будинку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області. Приблизно о 12:40 годині 01 червня 2020 року до будівлі суду підійшов ОСОБА_1 , який вилив харчові відходи на поріг будівлі. Після чого на останнього складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП;

письмові пояснення ОСОБА_1 від 01 червня 2020 року, згідно з якими, останній 01 червня 2020 року приблизно о 12:40 годині проходив по вул.Консульська, біля будівлі суду, при собі він мав відро з харчовими відходами. Біля будинку суду він побачив групу людей, після чого він спіткнувся і вилив відро з харчовими відходами на поріг будівлі суду;

копія фотокартки;

DVD диск.

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що свою вину він не визнає. Дійсно 01 червня 2020 року з відра він вилив харчові відходи на поріг будівлі Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, але він діяв не з хуліганських мотивів, а таким чином висловлював свою громадянську позицію відносно суддів Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, при цьому громадський порядок він не порушував, нікого із громадян не чіпляв, шкоду не спричинив, просив справу закрити.

З оскаржуваної постанови вбачається, що на підставі вказаних доказів суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може з огляду на таке.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Вказані дії складають об`єктивну сторону даного правопорушення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері. Це може бути: хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративне зривання головного убору тощо. Для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.

При цьому, закон не дає однозначного визначення, що саме підпадає під поняття «інших подібних дій», що порушують громадський порядок і спокій громадян, та в чому саме проявляється хуліганський мотив дій особи, а тому це потребує з`ясування і конкретизації у кожній справі, яка вирішується судом.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

З протоколу про адміністративне правопорушення та з доданих до цього протоколу документів не вбачається, що дії ОСОБА_1 , були обумовлені саме хуліганськими мотивами.

В той же час, відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно під час мітингу умисно розлив біля Бердянського міськрайонного суду Запорізької області червону рідину, яка була кров`ю тварини (свині), та яка символізувала собою кров його загиблого побратима - ОСОБА_2 (ОСОБА_3). Такими діями він виражав свою громадянську позицію та незгоду із прийнятим суддями вказаного суду рішенням, яким особи, які обвинувачуються у вбивстві ОСОБА_2 , були звільненні з-під варти. Він не мав на меті порушувати громадський порядок. Після мітингу він мав намір самостійно прибрати розлиту рідину, але працівниця суду відмовила йому в цьому та сказала, що вона сама це зробить. Письмові пояснення від його імені, які містяться в матеріалах справи, були складені поліцейським, він лише поставив свій підпис під цими поясненнями.

Зазначені показання ОСОБА_1 узгоджуються із відеозаписом, долученим до протоколу, та який був відтворений при апеляційному розгляді, відповідно до якого, ОСОБА_1 був активним учасником мітингу, який проходив біля будівлі суду, з його виступу зрозуміло, що саме він розлив на сходинках рідину у якості певного символу та готовий (з його слів) все прибрати.

Докази на спростування доводів ОСОБА_1 , заявлених на свій захист, в матеріалах справи відсутні.

Викладене дає підстави для висновку, що дії ОСОБА_1 не були обумовлені хуліганськими мотивами та прагненням порушити громадський порядок, самоствердитись шляхом ігнорування гідності інших осіб, що є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП - дрібного хуліганства.

Відповідно, в діях ОСОБА_1 відсутній склад вказаного правопорушення, а висновки суду першої інстанції про протилежне є помилковими та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Суд першої інстанції не з`ясував належним чином всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не проаналізував наявних в справі доказів, та не навів в оскаржуваній постанові переконливого обґрунтування, чому прийняв одні докази та відкинув інші, доводи ОСОБА_1 , заявлені на свій захист, в постанові не спростовані.

З огляду на викладене, вищевказана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Оскільки протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до цього протоколу доказами не підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 серпня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП скасувати.

Провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 310/3769/20