Провадження № 33/801/642/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Береговий О. Ю.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 липня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №203288 від 18 травня 2020 року, водій ОСОБА_1 керуючи 18 травня 2020 року о 18 год. 15 хв., в м. Вінниці по вул. Келецька, 51 транспортним засобом марки «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 не дотримався безпечної дистанції не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з транспортним засобом «TOYOTA COROLA», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду. При дорожно транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 та п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 420,40 грн. в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 203288, схемою ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з таким судовим рішенням особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з неврахуванням обставин вчинення адміністративного правопорушення просив оскаржуване рішення скасувати, та ухвалити нове, яким закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував його клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із встановленим постановою КМУ №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на усій території України, внаслідок чого розглянув справу у його відсутності. Зазначає, що суд при винесенні оскаржуваної постанови не звернув увагу на те, що він є особою, яка має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни - учасників бойових дій. Крім того, вважає, що суд під час розгляду справи не перевірив, чи особа яка склала протокол про адміністративні правопорушення, схему ДТП та відібрала пояснення у ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є посадовою особою органів внутрішніх справ, а саме Національної поліції, та чи законно вказаний правоохоронний орган діє на території України. Вважає, що Національна поліція, яка діє на території України утворена з грубим порушенням норм Конституції України, а тому остання немає повноважень щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Також, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що справа була розглянута 14 липня 2020 року у його відсутності, а копія постанови Вінницького міського суду Вінницької області ним отримана лише 28 липня 2020 року, що підтверджується відміткою на конверті (а.с. 62).

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Вінницького міського суду Вінницької області ухвалена 14 липня 2020 року (а.с. 21) без участі заявника, копію якої він отримав 28 липня 2020 року, після подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується відміткою на конверті (а.с. 62).

Апеляційна скарга на вказану постанову подана за допомогою засобів електронного поштового зв`язку 03 серпня 2020 року (а.с. 29-35).

З огляду на наведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При апеляційному розгляді встановлено, що водій ОСОБА_1 керуючи 18 травня 2020 року о 18 год. 15 хв., в м. Вінниці по вул. Келецька, 51, транспортним засобом марки «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 не дотримався безпечної дистанції не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з транспортним засобом «TOYOTA COROLA», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 та п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є обґрунтованим.

Вина ОСОБА_1 доведена даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП, письмових поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, складений протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, письмових пояснень ОСОБА_1 та схеми місця ДТП, останній підписав вказані документи, та вказав в протоколі про адміністративне правопорушення, що пояснення надасть при розгляді адміністративної справи. Будь-яких зауважень щодо їх змісту чи клопотань останній не заявляв. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому були роз`яснені.

Доводи апелянта щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є безпідставними та недоведеними, які спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Даючи оцінку доказам по справі суд першої інстанції правильно дійшов висновку що у діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він керуючи транспортним засобом марки «TOYOTA CAMRY» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з транспортним засобом «TOYOTA COROLA», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду, що підтверджується схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка є додатком до протоколу, в якій зафіксоване конкретне місце транспортної пригоди; детально описані післяаварійні розташування автомобілів відносно елементів проїзної частини та один одного, погодні умови, стан покриття проїзної частини, наявність дорожніх знаків та розміти (а.с. 4).

У ході розгляду справи ОСОБА_1 не надав доказів, які б спростовували встановлені судом фактичні обставини, а також доводи апеляційної скарги таких доказів не містять.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. п. 12.1, 13.1 правил дорожнього руху України, та про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зі змісту вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, вбачається, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Аналіз фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення в даній справі свідчить про те, що ДТП сталася за участі двох водіїв транспортних засобів. Для правильного застосування норми закону у таких випадках особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

На таку особливість у правозастосуванні вказує і Пленум Верховного Суду України у постанові від 23.12.2005 року № 14 «Про застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», де у пункті 7 роз`яснено, що у випадках, коли передбачені ст. 286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Досліджені судом матеріали справи про адміністративне правопорушення підтверджують факт дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_1 у зв`язку із недотриманням ним п.12.1 та п. 13.1 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що справу було розглянуто у відсутності ОСОБА_1 , чим порушено його права, не заслуговують на увагу, адже як вбачається з матеріалів провадження останній був належним чином повідомлений про розгляд справи 14 липня 2020 року о 09:30 год., що підтверджується зворотнім відправленням про надсилання йому судової повістки на вказану дату та час, яку останній отримав 06 липня 2020 року (а.с. 20). Однак, ОСОБА_1 до суду не з`явився і в матеріалах справи відсутні будь-які заяви про відкладення розгляду справи, яка призначена на вказану дату.

Разом з тим, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справи в суді апеляційної інстанції була надана можливість в повному обсязі реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, та скористатися ними, а тому розгляд справи у відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності не вплинув на правильність прийнятого рішення і не може бути підставою для скасування постанови.

Крім того, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, що передбачено статтею 40-1 КУпАП, оскільки відповідно до пунктів 12,13 статті 5 Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» (редакція Закону України від 22 травня 2018 року) військовослужбовці звільняються від його сплати у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а учасники бойових дій - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Як вбачається з змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з покладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні про справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до положень ст.24 КУпАП до видів адміністративного стягнення відносить певний перелік стягнень, у тому числі штраф.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що докази статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 були надані та встановлені лише у суді апеляційної інстанції під час звернення останнього з апеляційною скаргою, а тому суд першої інстанції був позбавлений можливості дослідити вказані документи.

Згідно з ч. 1 ст. 1 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Вказаний перелік повноважень суду апеляційної інстанції є вичерпним, розширенню, доповненню чи зміні не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності на його думку у працівників національної поліції повноважень на складення протоколів про адміністративне правопорушення, не приймаються до уваги, оскільки у суду апеляційної інстанції в межах розгляду вказаної справи відсутні повноваження щодо надання оцінки процесу утворення та функціонування державних органів.

Разом з тим, не підлягає до задоволення і вимога апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо постановлення окремої ухвали з приводу порушень державними органами та посадовими особами основ Конституційного ладу України та положень Конституції України офіційно оприлюдненої 23 липня 1996 року у Відомостях Верховної Ради України № 30 ст. 141, оскільки вказана вимога не ґрунтується на законі, так як не відноситься до повноважень апеляційного суду за результатами апеляційного перегляду справ про адміністративні правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги носять формальний характер та на увагу не заслуговують.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 14 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 липня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: О.Ю. Береговий