Справа № 266/284/20
Провадження№ 3/266/209/20

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2020 року м. Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Федотова В.М. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2
за ст. 130 ч.1 КУпАП
08.01.2020 року о 22 год. 00 хв. на автодорозі Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя на 475 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Seat Leon» д/н « НОМЕР_1 » з ознаками наркотичного сп`яніння, (зіниці очей не реагували на світло, підвищена жвавість мови). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 та його представник Афоніна В.С., що дії на підставі довіреності, будучи належним чином повідомленими судом про дату та час слухання справи, зокрема про це свідчить їхні підписи у розписці в матеріалах справи, в судове засідання не з`явились, причин поважності своєї неявки суду не надали, тому суд, вважаючи їхні причини неявки не поважними, розглядає справу за їхньої відсутності на підставі наявних в справі матеріалів.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а його вина в здійсненні даного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 162569 від 08.01.2020 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рапортом співробітників поліції, диск із відеозаписом фіксації зазначених подій.. Також працівниками УПП в Запорізькій області до матеріалів справи додано роздруківку з бази даних відносно вчинених ОСОБА_1 правопорушень за період з 2016 року по 2020 рік, з якої вбачається, що ОСОБА_1 не одноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення ПДР України, у тому числі три рази за ст. 130 КУпАП.

Із відео запису події, яка відбулась 08.01.2020 року встановлено, що водія ОСОБА_1 зупинили працівники поліції для перевірки роботи фар в режимі ближнього освітлення, оскільки зі слів поліцейського водій ОСОБА_1 рухався із увімкненим дальнім світлом фар, роз`яснили його права. Поліцейський УПП запропонував ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відмовився. ОСОБА_1 було оголошено протокол про адміністративне правопорушення, з якими він відмовився ознайомлюватись під підпис, а лише поставив підпис за отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом.

Згідно із ч. 1ст. 130 КУпАП - відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином в діях ОСОБА_1 є наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка полягає саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП - передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же самий час, суд зазначає, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що відповідає п. 1 розділу IX Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх справ України за № 1395 від 07.11.2015 року, тобто від часу зупинки та відсторонення водія від керування та проходження огляду на стан сп`яніння проходить певний час.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №162569 від 08.01.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить його підпис.

Санкція частини 1статті 130 КУпАП - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, і на інших осіб накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушника, суд виходить із того, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, шляхом відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є не тільки обставиною, що обтяжує відповідальність, а є умисно вчиненим правопорушенням, оскільки сідаючи за керування транспортним засобом водій повинен усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, загрозу яку він може нести не тільки собі, а й усім учасникам дорожнього руху, тому суд вважає доцільним та достатнім для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОККП НОМЕР_2 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200,00 гривень, який необхідно перерахувати на розрахунковий рахунок № UA0005001, МФО 899998, , одержувач платежу Донецьке УК/Дон.обл./2181300, код платежу 21081300) з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОККП НОМЕР_2 ) судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 гривень (№ UA6026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача казначейство України(ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Федотова В. М.