КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою його захисника Нетребенка О.С. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.10.2018 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На вказану постанову захисник Нетребенко О.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , 07.07.2020 року подав апеляційну скаргу із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.10.2018 року, за результатами розгляду якої постановою судді Київського апеляційного суду від 20.07.2020 року захиснику Нетребенку О.С. відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови стосовно ОСОБА_1 та повернуто захиснику подану ним апеляційну скаргу.

Незважаючи на цю обставину, захисник Нетребенко О.С. 29 липня 2020 року повторно подав апеляційну скаргу разом із заявою про поновлення строку на оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.10.2018 року стосовно ОСОБА_1 , в якій посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, просив його поновити, оскільки суд, в порушення вимог ст.ст. 268, 2772 КУпАП, не повідомляв ОСОБА_1 про дату, час і місце судового розгляду, шляхом направлення йому судової повістки, та розглянув справу без його участі, а про існування оскаржуваної постанови від 11.10.2018 року, яка не направлялась ОСОБА_1 на його адресу, останній дізнався лише 30.06.2020 року, після ознайомлення з матеріалами справи.

Крім цього, апелянт зазначає, що наявна в матеріалах справи довідка від 29.08.2018 року про доставку SMS-повідомлення з інформацією про час і місце розгляду справи не підтверджує факт доставки цього повідомлення саме ОСОБА_1 , оскільки будь-якого документального підтвердження, що він ознайомився з цим повідомленням матеріали справи не містять.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи його захисника в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.10.2018 року, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення цього строку, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 дійсно не був присутній 11.10.2018 року під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, однак останній був обізнаний, що на розгляді Дніпровського районного суду м. Києва перебуває справа про адміністративне правопорушення стосовно нього, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка від 29.08.2018 року про доставку SMS-повідомлення з інформацією про час і місце судового розгляду (а.с. 7), а тому об`єктивно мав можливість дізнатись про рух даної справи та результати її розгляду, однак з апеляційною скаргою на оскаржувану постанову судді від 11.10.2018 року його захисник вперше звернувся лише 07.07.2020 року, тобто поза межами строку визначеного статтею 294 КУпАП, якою регламентовано порядок і строки оскарження рішень судді в справах про адміністративні правопорушення.

Доводи апелянта про те, що наявна в матеріалах справи довідка від 29.08.2018 року про доставку SMS-повідомлення з інформацією про час і місце розгляду справи не підтверджує факт доставки цього повідомлення саме ОСОБА_1 і матеріали справи не містять будь-якого документального підтвердження, що він ознайомився з цим повідомленням, у зв`язку з чим апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 повідомлявся про час і місце розгляду справи за номером телефону, який останній повідомляв працівникам поліції як засіб зв`язку під час складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що засвідчив своїм підписом у цьому протоколі (а.с. 1).

Крім того, ОСОБА_1 був обізнаний про те, що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначалось, що розгляд справи відбудеться у Дніпровському районному суді м. Києва, однак ОСОБА_1 подальшим рухом справи щодо нього не цікавився, поставився до цього питання байдуже і апеляційну скаргу на постанову судді від 11.10.2018 року його захисник подав майже через 1 рік 9 місяців, лише 07.07.2020 року, тобто з пропуском десятиденного строку на її оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26.31.2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).

Вказані захисником Нетребенком О.С. причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.10.2018 року, так як ОСОБА_1 не був присутній при винесенні оскаржуваної постанови, а про її існування дізнався лише 30.06.2020 року, після ознайомлення з матеріалами справи, не можна визнати поважними, оскільки стаття 294 КУпАП пов`язує обчислення строку на оскарження саме з днем винесення постанови, а не з днем коли особа дізналась про її існування чи днем отримання її копії, а інших причин, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, які б перешкоджали ОСОБА_1 реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови судді у визначений законом строк апелянтом не наведено, а тому у поновленні пропущеного строку слід відмовити.

Оскільки з апеляційною скаргою на постанову судді від 11.10.2018 року стосовно ОСОБА_1 його захисник Нетребенко О.С. звернувся лише 07.07.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на її оскарження, то у відповідності з вимогами ч.2 ст. 294 КУпАП, у зв`язку з відмовою у поновленні цього строку, апеляційну скаргу захисника Нетребенка О.С. слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику Нетребенку О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та повернути захиснику Нетребенку О.С. його апеляційну скаргу на цю постанову разом з доданими до неї матеріалами.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова