ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1129/20 Справа № 195/1043/20 Суддя у 1-й інстанції - Скрипченко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді начальника Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області, зареєстрованого за місцем проживання по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №358167 від 23.06.2020 року слідує, що 12.04.2020 року о 07.35 годині виявлено, що ОСОБА_1 будучи відповідальною посадовою особою відповідальною за належне утримання ділянки дороги по вул. Центральна в с. Настасівка Томаківського району Дніпропетровської області на 292 км. автомобільної дороги Н-23 "Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя, не вжив своєчасних заходів з ремонту дорожного покриття, а за неможливості це зробити не вжив заходів з огородження та позначення ділянки дороги, чим не виконав вимогу Національної поліції України від 21.05.2020 року №133/41/19-2020 щодо приведення покриття проїзної частини, а саме усунення значної частини ямковості величина яких перевищує допустимі значення, у відповідність до вимог ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану", чим порушено п. 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за що передбачено адміністративну відповідальність згідно зі ст. 188-28 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, 21 серпня 2020 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування пропущеного строку, зазначає, що постанову суду не отримував, про прийняте рішення стало відомо після оприлюднення судового рішення в ЄРСР, а саме 17.08.2020 року, судом проігноровано клопотання щодо забезпечення можливості подачі актуальних заперечень. Фактично при розгляді даної справи за його відсутності, при непроінформуванні його про час та місце розгляду справи - було порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 знав про існування справи відносно нього, що підтверджується наявним в матеріалах справи письмовим запереченням (а.с. 13), однак чому останній не звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи, посилаючись в клопотанні про надання можливості підготувати актуальні заперечення у справі, у апеляційній скарзі не зазначено.

Доводи клопотання ОСОБА_1 стосовно того, що постанову суду не отримував, про прийняте рішення стало відомо після оприлюднення судового рішення в ЄРСР, а саме 17.08.2020 року, апеляційний суд вважає необґрунтованими та не можуть бути такими, що доводять поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.

Нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення або дня коли особа дізналась про судове рішення, а з моменту його винесення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Таким чином, матеріали справи не містять даних про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду від 05 серпня 2020 року, не наведено таких причин і в апеляційній скарзі.

З огляду на вищевикладене, а також оскільки ОСОБА_1 в клопотанні не навів поважних підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в поновленні строку апеляційного оскарження останньому слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2020 року - відмовити.

Апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун