Справа № 128/2043/20
Провадження № 33/801/716/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника адвоката Сувалова Валерія Олександровича

на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 27 серпня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 27 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 адвокат Сувалов В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями ст.256 КпАП України, зокрема, місцем його складення вказано м. Вінниця, тоді як 05.08.2020 в с. Комарів Вінницького району, на думку працівників поліції, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Сувалов В.О. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 8 КпАП України встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 464116 від 05 серпня 2020 року водій ОСОБА_1 о 13 год 10 хв цього ж дня 05 серпня 2020 року в с.Комарів по вул. Чернова керував автомобілем Opel Vivaro, д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані інспектором поліції за частиною 1 статті 130 КпАП України.

Вказаний протокол складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП №3 Вінницького РВП Безкидняк В.В. із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 254 КпАП України, проте від підпису у протоколі особа щодо якої він складений відмовився, не надавши при цьому жодних пояснень.

ОСОБА_1 було роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст.63 Конституції України та ст. 268 КпАП України та повідомлено про розгляд справи в Вінницькому районному суді.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги апеляційний суд виходить з того, що згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Тобто, якщо у поліцейського виникла підозра про перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані сп`яніння, він має право направити цю особу для проведення відповідного огляду.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення додано висновок КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер» «Соціотерапія» за даними якого водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння. Вказаний висновок складений 05.08.2020 о 14 год 40 хв, на підставі чого і був складений протокол про адміністративне правопорушення із зазначенням місця складення м. Вінниця.

З цих підстав доводи апеляційної скарги щодо невідповідності місця складення протоколу та місцю фіксування (вчинення) правопорушення є безпідставними.

Крім того, слід зазначити, що складенню протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КпАП України щодо ОСОБА_1 передувало винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія БАА №345595) від 05 серпня 2020 року за змістом якої, ОСОБА_1 05.08.2020 о 13 год 25 хв керуючи автомобілем Opel Vivaro д.н.з НОМЕР_1 в с. Комарів не був пристебнутий ременем безпеки, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КпАП України та до нього застосовано штраф.

Відповідно до рапорту поліцейського СРПП Вінницького РВП ГУНП у Вінницькій області Морванюк В.В. під час патрулювання в с. Комарів було помічено автомобіль Opel Vivaro д.н.з НОМЕР_1 , щодо якого було попереднє повідомлення на телефонну лінію «102» про те, що даний транспортний засіб пересувається с. Комарів і за його кермом знаходиться водій, який перебуває в стані сп`яніння. Після зупинки вказаного автомобіля та під час спілкування із водієм ОСОБА_1 в останнього дійсно були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Письмовими поясненнями свідків підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного освідування шляхом використання приладу Драгер (а.с. 5,6).

Свідок ОСОБА_2 підтвердив свої пояснення і під час допиту в суді апеляційної інстанції.

Під час перегляду в апеляційному суді відеоматеріалів запису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 виявляв ознаки стани сп`яніння: хитка хода, нечітке мовлення тощо, а також в розмові з поліцейськими визнав факт керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, з огляду на що, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях останнього правопорушення, за яке він притягнутий судом першої інстанції.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння складено протокол про адміністративне правопорушення з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Посилання апелянта на те, що в цей час за кермом автомобіля у нетверезому стані він не перебував, спростовуються зазначеними вище доказами.

Відтак порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні, а вказані доводи апеляційної скарги, як окремо так і в своїй сукупності не спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Апеляційний суд не приймає й доводи апеляційної скарги про те, що диспозиція статті 130 КпАП України на даний час не передбачає відповідальності за керування в стані алкогольного сп`яніння саме транспортними засобами, або відмову від проходження в установленому законом порядку освідування на стан сп`яніння.

Так, підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України від 22.11.2018 року № 2617-VIII, дійсно були внесені зміни до статті 130 КпАП України, відповідно до яких керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння або відмова від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, тягнули за собою не адміністративну, а кримінальну відповідальність, проте, зазначений пункт виключено, враховуючи зміни, внесені Законом України від 17.06.2020 року № 720-IX.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 27 серпня 2020 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Сувалова Валерія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 27 серпня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник