Провадження №3/521/6983/20

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Гуревського В.К., при секретарі Коваль Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що 29 липня 2020 року об 09 годинні 54 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Одесі по вулиці Іцхака Рабіна, став учасником дорожньо-транспортної пригоди та перемістила транспортний засіб, що мала причетність до даної дорожньо-транспортної пригоди, чим порушила вимоги п. 2.10 «в» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом, відносно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 участі не приймала, однак надала до суду заяву, в якій свою вину повністю визнала та просила не застосовувати до неї санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях особи, відносно якої складено протокол, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП за кваліфікуючою ознакою: залишення водіями транспортних засобів, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 2.10 «в» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, - у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Вина особи підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення та іншими матеріалами адміністративної справи.

Суддя при накладенні стягнення враховує: характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь його вини, ставлення до вчиненого проступку, майновий стан, пом`якшуючу обставину: щире каяття, тому вважає, що необхідним і достатнім стягненням для нього є штраф.

Відповідно до ст. 401 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 122-4, 221, 252, 283, 284, 401 КУпАП, п. 2.10 «в» Правилами дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255,0 гривень (двісті п`ятдесят п`ять грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 гривень (чотириста двадцять грн. 40 коп.).

Постанова суду (судді) у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий В.К. Гуревський