П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б.

захисників: Мамонтової О.А.

Мамонтова Д.О.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене

ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Музиківка, Білозерського району, Херсонської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 21.06.2020 р. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №116941, відповідно до якого останній 21.06.2020 р. о 13:01 годині в м. Херсоні по Миколаївському шосе, 52, керуючи транспортним засобом «Lexus RX300», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою червоного диску та свистка не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на службовому автомобілі «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_2 за адресою: Херсонська область, с. Музиківка, Фермерське господарство «Сапфір-Агро», шляхом штучного затору. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу кваліфіковано за ст. 122-2 КУпАП: невиконання водіями вимог про зупинку.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Дав показання про те, що 21.06.2020 р. близько 13:00 години приїхав на територію ФГ «Сапфір-Агро», куди слідом за ним приїхав екіпаж патрульної поліції. Представники поліції повідомили йому, що він не виконав вимогу про зупинку, викликану перевищенням ним швидкості, вони намагались його наздогнати, ввімкнувши при цьому попереджувальні сигнали. Зазначив, що жодної вимоги про зупинку не бачив, про те, що його намагаються наздогнати також не знав, жодних попереджувальних сигналів не було, про все стало відомо лише зі слів поліцейських. Заперечив проти факту порушення вимог ПДР України.

Захисники в судовому засіданні заперечили проти протоколу про адміністративне правопорушення. Вказали, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення не доведений, з огляду на долучені до протоколу докази. Крім того, при складанні протоколу ОСОБА_1 не забезпечили право на участь захисника.

На обґрунтування протиправності дій ОСОБА_1 суду особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення було надано наступні докази:

1. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №116941 від 21.06.2020 р., в якому викладено обставини інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме: дата та час (21.06.2020 р. о 13:01 годині), місце (Херсонська область, с. Музиківка, ФГ «Сапфір-Агро») та порушення допущені останнім, зокрема невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, обов`язок виконання яких покладено на водія п. 2.4 ПДР;

2. Відеозапис з камери реєстратора службового автомобіля інспекторів поліції, з якого вбачається, що останні здійснюють переслідування транспортного засобу, зі слів самих поліцейських «Lexus», подаючи при цьому звукові та світлові сигнали. Жоден відеозапис не свідчить про те, що здійснюється переслідування автомобіля, яким керував саме ОСОБА_1 . Крім того із дослідженого відео не можна зробити висновок, що ОСОБА_1 було подано вимогу про зупинку, в результаті порушенням ним вимог ПДР України.

Інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, матеріали справи не містять.

Оцінюючи досліджені докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, зі змісту п. 8.9 «а» ПДР України слідує, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Отже, можна зробити висновок, що під час складання протоколу за ст. 122-2 КУпАП доведенню підлягає в тому числі факт подачі вимоги про зупинку. Зі змісту ж вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних доказів, окрім «візуального спостереження» інспектора поліції, на основі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП. Таке спостереження працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (Постанова Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17). Долучене ж відео жодним чином не підтверджує обставин, встановлених в протоколі. Обґрунтування ж матеріалів справи про адміністративне правопорушення фактично лише показами (власним спостереженням) поліцейського ставить під сумнів його незацікавленість в результатах розгляду справи.

Крім того, оцінюючи надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення слід зазначити таке. Стаття 122-2 КУпАП має дві частини, кожна з яких передбачає самостійні склади адміністративних правопорушень. У той же час при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу не було визначено, за якою саме частиною статті необхідно кваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зі свого боку суд не наділений повноваженнями на самостійне визначення норми, з точки зору оцінки якої має визначатись протиправність дій тієї чи іншої особи. Наведене також свідчить про те, що не має жодних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Оскільки Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), та робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення протиправних дій суду надано не було. Протокол про адміністративне правопорушення, з огляду на вимоги ст. 251 КУпАП хоча і є самостійним видом доказу, проте без обґрунтування іншими матеріалами є лише констатацією обставин, встановлених представником поліції. За таких обставин, всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-2 КУпАП необхідно тлумачити на його користь.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 122-2 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 122-2, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська