Справа № 177/196/20
Провадження № 3/177/75/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Строгова Г.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького районного відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , 1994 року народження, грудня місяця, 31 дня;

який народився в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області;

не працюючого, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

за ст. 164 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 461383 від 21.02.2020, ОСОБА_1 , 21.02.2020, о 15-30 год., біля с. Вільне в Криворізькому районі Дніпропетровської області, поруч із заправкою «ОККО» вздовж траси Н-23 на автомобілі марки Мерседес д/н НОМЕР_1 здійснював продаж дизельного палива без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без ліцензії на проведення певного виду господарської діяльності, чим порушив порядок проведення господарської діяльності, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився із обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення та суду пояснив, що 21.02.2020 перебував в гостях у ОСОБА_2 , якому зателефонував його товариш та попросив допомоги, оскільки він по трасі Н-23 прямував у напрямку м. Тернопіля та в його автомобілі скінчилося пальне, у зв`язку із чим він попросив дати у борг йому це пальне. Оскільки сам ОСОБА_2 в цей день вживав алкоголь, останній попросив його, ОСОБА_1 , з`їздити разом із ним. В той час як вони під`їхали до автомобіля та заливали паливо у бак, до них під`їхали працівники поліції, на вимогу яких він надав водійське посвідчення. Згодом вони ж викликали СОГ, яка відвезла його до районного відділу поліції, де і був складений відносно нього адміністративний протокол. Будь-якою господарською діяльністю він не займається.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 21.02.2020 йому зателефонував його знайомий та попросив допомоги, оскільки йому не вистачає пального доїхати до м. Тернопіля. Оскільки він в цей день вживав спиртні напої та він не міг керувати автомобілем, та попросив ОСОБА_3 , який у нього був у гостях з`їздити разом із ним. Під час переливання палива в автомобіль ОСОБА_4 на трасі Н-23, до них під`їхали працівники поліції, а потім і СОГ. Крім того свідок пояснив, що грошові кошти за паливо ніхто нікому не передавав. Паливо належить йому, свідкові, оскільки він займається вантажними перевезеннями та у нього є відповідній договір на поставку нафтопродуктів, який він пред`являв працівникам поліції. Автомобіль Мерседес належить йому, але юридично перебуває у власності іншої особи.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП в діях ОСОБА_3 з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно дост.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 суд приходить до висновку, що провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ч.ч.1,2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

У той же час у протоколі про адміністративне правопорушення при викладі обставин вчинення правопорушення відображено одиничний факт, що мав місце лише 21.02.2020, а не систематичну діяльність, яка має здійснюватися протягом певного періоду часу, що в свою чергу утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення має містити відображення всіх істотних обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення. Зокрема, стосовно ч. 1 ст.164КУпАП у протоколі необхідно зазначати наступні обставини:

- протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер);

- всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності;

- інші обставини, які мають істотне значення ( у даному випадку не зазначено яким саме чином правопорушник здійснював продаж палива, не встановлено осіб яким він його продавав, ціну за паливо тощо).

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, на думку суду не можуть бути визнані свідками правопорушення, оскільки не були свідками подій на трасі Н-23 біля автозаправки, а лише були присутніми при опечатуванні автомобіля на території відділу поліції.

Протоколом огляду автомобіля Мерседес д/н НОМЕР_1 та фото таблиці від 21.02.2020, підтверджується лише факт наявності в автомобілі ємності пластикової, квадратної форми, в якій містилася рідина за запахом та кольором схожа на пальне, але цей факт не заперечується ні самим ОСОБА_7 ні поясненнями свідка ОСОБА_8 , відповідно до яких його діяльність пов`язана із вантажними перевезеннями і пальне ним накуповується відповідно до договору поставки. ( а.с.22-33).

Інших беззаперечних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП матеріали справи не містять, а сам протокол про адміністративне правопорушення не доводить вини водія у скоєнні правопорушення, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на те, що він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Також необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ».

Також у рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через районний суд.

Суддя: