Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Шутюк С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Карпач Ольгою Михайлівною на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 січня 2020 року неповнолітнього ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Карпач О.М. зазначає, що з даною постановою не погоджується та вважає її незаконною.

Про керування ОСОБА_1 автомобілем о 21.00 год. 01.12.2019 року поліції стало відомо із повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Самі працівники поліції не виявили правопорушення та не фіксували його.

Свідки, які нібито засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначили, що таких документів вони не підписували, оскільки у їх присутності ніхто не пропонував ОСОБА_1 пройти такий огляд.

Вони підписували пояснення лише про те, що він їхав селом з великою швидкістю і ледь не збив їх з дітьми та, на їхню думку, був п`яний.

Також, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 засвідчили, що поліція ОСОБА_1 затримала біля магазину, а не за кермом автомобіля та дала йому можливість передзвонити батькові, який залишив це авто біля магазину.

Після цього відвезли його у відділ поліції.

Свідки у відділ поліції не їздили, проте протокол про адміністративне правопорушення, який був складений за адресою Володимирецького ВП, містить їхні підписи.

Крім того, направлення на огляд та акт огляду на стан сп`яніння складені о 22.50 год., пояснення свідків о 23.00 год. у с. Зелениця, а протокол о 23.00 год. вже в смт. Володимирець, що не могло відбутися, оскільки с. Зелениця знаходиться на відстані 14 км від смт. Володимирець.

Отже, протокол, з врахуванням усіх вищенаведених обставин, викликає обґрунтовані сумніви, які виключають можливість визнання цього протоколу як допустимого та достовірного доказу в справі.

Також працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та фіксування відмови від проходження такого огляду.

Із диску, долученого до матеріалів справи, можна побачити, що нагрудна камера поліцейського не була ввімкнена при першому контакті з особою, не знято належним чином коли саме було виявлено правопорушника, як відбиралися пояснення у свідків, як проходив огляд на стан сп`яніння та не зафіксовано відмову від проходження огляду в присутності свідків.

Просили скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про її часткове задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01 грудня 2019 року о 21 год. 00 хв. в с. Зелениця по вул. Центральній ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота.

Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 267769 від 01.12.2019 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 грудня 2019 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Покликання апелянта на те, що за кермом перебував його батько, якого він чекав біля магазину, спростовуються поясненнями свідків.

Твердження того, що під час складення протоколу свідки, які зазначені в ньому, були відсутні не знайшло свого підтвердження.

Згідно повідомлення РСЦ МВС в Рівненській області від 15 лютого 2020 року гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія не отримував.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку про виключення з резолютивної частини постанови суду першої інстанції покликання про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Карпач Ольгою Михайлівною задовольнити частково.

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 змінити.

Виключити із резолютивної частини постанови покликання про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.С. Шимків