КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/1433/2020 Суддя І інстанції - Просалова О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника Мендрина А.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Мендрина А.В. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно з постановою судді 08 грудня 2019 року о 00 годині 50 хвилин, по вулиці Здолбунівській, 17 в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Тойота Корола» н/з НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога і підтверджується висновком лікаря № 009322. Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Мендрин А.В. просить скасувати постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 та винести нову постанову, якою повернути матеріал про адміністративне правопорушення відповідному правоохоронному органу для усунення недоліків щодо територіальної підсудності розгляду справи і направлення справи для розгляду належному суду.

При цьому апелянт вказує на те, що судом було порушено фундаментальне право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на захист - правову допомогу, оскільки дата призначення розгляду справи не була узгодження із захисником і захисник не міг з`явитись в судове засідання, призначене на 10 годину 30 хвилин 19 лютого 2020 року, у зв`язку з призначення у Бориспільському міськрайонному суді Київської області іншої справи.

Також апелянт вважає, що справа відносно ОСОБА_1 була розглянута з порушенням правил підсудності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127' 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Апелянт стверджує, що в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає в АДРЕСА_2 , а не за адресою: АДРЕСА_1 , як зазначено в постанові суду від 19.02.2020.

Свою адресу проживання і місця реєстрації ОСОБА_2 також повідомляв працівникам патрульної поліції, які на це не звернули уваги і зазначили неправильну адресу останнього.

Транспортний засіб - автомобіль «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 також зареєстрований у Дніпропетровській області.

Твердження суду про зловживання процесуальними правами зі сторони адвоката і особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, апелянт вважає припущенням, оскільки строк, впродовж якого особу можливо було притягнути до адміністративної відповідальності, спливав лише 08.03.2020, таким чином, суд міг призначити інший день розгляду справи в межах указаного строку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Мендрина А.В. та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, в апеляційній скарзі захисника не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги захисника про порушення права на захист ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки з матеріалів справи убачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник, будучи належним чином повідомленими про час слухання справи, неодноразово не з`являлись в судові засідання, призначені у Дарницькому районному суді м. Києва, подаючи клопотання про перенесення справи.

У клопотанні про перенесення розгляду справи, призначеного на 19 лютого 2020 року о 10 годині 30 хвилин, захисник МЕндрин А.В. просив перенести розгляд справи, посилаючись на те, що на 12.00 годину 19 лютого 2020 року у Бориспільському міськрайонному суді Київської області призначено розгляд кримінальної справи.

До клопотання захисника додано відомості про призначення у Бориспільському міськрайонному суді Київської області на 19.02.2020 12.00 справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 , проте захисник не пояснив причину неявки в судове засідання Дарницького районного суду м. Києва у справі щодо ОСОБА_1 , призначеного на 19.02.2020 о 10.00 годині, тобто до часу призначення справи в іншому суді.

Суддя Дарницького районного суду м. Києва залишив клопотання захисника Мендрина А.В. про перенесення розгляду справи щодо ОСОБА_1 без задоволення, розцінивши поведінку захисника та особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, як таку, що направлена на зловживання своїми правами, затягування розгляду справи, з метою уникнення відповідальності та перешкоджанню розгляду справи у розумні строки, і розглянув справу без участі захисника і самого ОСОБА_1 , який не повідомив про причини неявки до суду та не подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Суддя апеляційного суду не може прийняти доводи апеляційної скарги захисника щодо висновку суду про зловживання процесуальними правами захисником і особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та можливості призначення справи в межах строку накладення адміністративного стягнення, оскільки це суперечить вимогам ст. 277 КУпАП, яка встановлює строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, ч. 1 ст. 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративні правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла до суду 14 січня 2020 року та були призначена на 29 січня 2020 року, проте не була розглянута у призначений час, оскільки розгляд справи відкладено за клопотанням захисника Мендрина А.В. у зв`язку з його участю в іншій справі.

Повторно справа була призначена до розгляду на 12 лютого 2020 року, проте розгляд також не відбувся, позаяк надійшло клопотання ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи у зв`язку з перебуванням його на лікуванні.

Слід зазначити, що ні захисник Мендрин А.В., ні ОСОБА_1 не надали суду документів на підтвердження поважності причин їх неявки в судові засідання, призначені на 29 січня та 12 лютого 2020 року, та відкладенні за їх клопотаннями.

Відтак чергове клопотання захисника про відкладення розгляду справи, призначеного на 19 лютого 2020 року, без підтвердження поважності причини неявки в судове засідання захисника, суддя районного суду обґрунтовано розцінив як зловживання процесуальними правами.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про порушення правил підсудності, то такі доводи є неспроможними з огляду на таке.

Так, ч. 1 ст. 276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а частиною другою цієї статті встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 130 КУпАП можуть також розглядатись за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 правопорушення було вчинено на вулиці Здолбунівській, 17 в місті Києві, яка розташована у Дарницькому районі м. Києва.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що він проживає за адресою:АДРЕСА_1 , що також є територією Дарницького району м. Києва.

Таку ж адресу місця проживання ОСОБА_1 зазначив і у власноруч написаній розписці про відсторонення від керування автомобілем та зобов`язання не керувати транспортним засобом і залишення його на стоянці, тому доводи апеляційної скарги про неправильне зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення адреси місця проживання ОСОБА_1 є безпідставними.

Отже, у даному випадку місце вчинення адміністративного правопорушення та місце проживання порушника співпало у Дарницькому районі м. Києва.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомленим про те, що розгляд справи відбудеться у Дарницькому районному суді м. Києва.

Після надходження справи до суду ОСОБА_1 не повідомляв суд про зміну місця проживання, даних про те, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, ні ОСОБА_1 , ні його захисник не подавали клопотання про направлення справи на розгляд до іншого суду на підставі ч. 2 ст. 276 КУпАП за місцем проживання порушника чи за місцем реєстрації транспортного засобу.

За таких обставин суддя апеляційного суду вважає, що у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не були порушені вимоги ст. 276 КУпАП щодо територіальної підсудності справи.

Отже, постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Мендрина А.В. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська