Єдиний унікальний номер 225/3265/20
Номер провадження 33/804/504/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Акуленко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського міського суду Донецької області від 31 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Також відмовлено у задоволенні клопотання захисника Саєнка О.М. про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на розгляд Громадської організації «Центр ініціатив підприємств м. Торецька» для застосування заходів громадського впливу,

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді, 08 червня 2020 о 06:57, у м. Торецьку по пр. Шахтарів ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Форд Транзит» з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовся в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Він же, 10 липня 2020 о 06:41, на автошляху м. Торецьк м. Залізне, керував транспортним засобом «Форд Транзит» в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком КНП «МЦПЛЗ м. Крамторськ» від 17.07.2020, чим порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, закрити провадження у справі та передати матеріали про адміністративне правопорушення на розгляд Громадської організації «Центр ініціатив підприємств м. Торецька» для застосування заходів громадського впливу. Зазначає, що 8 червня 2020 року він погодився на продуття алкотесту, проте прилад був відсутній у поліцейських. 10 липня 2020 року він продув драгер, проте не погодився з його результатом та пройшов медичний огляд, після чого покинув заклад охорони здоров`я. Лише згодом йому повідомили, що він знаходився у стані сп`яніння, через що у нього не було можливості довести протилежне. Також суд не допитав його, що було необхідним при вирішенні передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на розгляд Громадської організації «Центр ініціатив підприємств м. Торецька» для застосування заходів громадського впливу.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали провадження, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУПАП дійсно передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Проте слід підкреслити, що відповідальність за вказаною нормою закону настає лише у випадку дотримання встановленого законом порядку проведення огляду.

Так, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто, згідно наведеного порядку, проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння відбувається на місці зупинки водія і лише у разі його відмови від проходження такого огляду або у випадку незгоди з отриманими результатами цей огляд може бути проведений у закладі охорони здоров`я.

Разом з тим, згідно з відеозапису адміністративного правопорушення від 8 червня 2020 року, ОСОБА_1 , після пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння виявив бажання пройти огляд на місці зупинки, проте отримав відмову через перебування приладу на періодичній повірці та калібруванні.

За таких обставин, запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідав вимогам ст. 266 КУпАП, а тому в діях ОСОБА_1 за протоколом від 8 червня 2020 року, відсутній склад інкримінованого правопорушення.

За протоколом від 17 липня 2020 року по епізоду від 10 липня 2020 року, факт порушення ОСОБА_1 вимог 2.9а ПДР України, а відтак вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджені даними, що містить відповідний протокол, даними алкотестеру, результатами аналізу біоматеріалу та висновком КНП «МЦПЛЗ м. Краматорськ» від 17 липня 2020 року.

Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом та сам факт її перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ніким не оспорюється та підтверджується відеозаписом.

Згідно тестування на алкоголь у місці події за допомогою спеціального технічного засобу, зафіксовано результат у виді 0, 79 проміле. Результат аналізу на вміст алкоголю у біоматеріалі 0, 577 проміле.

За даними висновку лікаря КНП «МЦПЛЗ м. Краматорськ» від 17 липня 2020 року, складеному на підставі акту медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 147, складеному 10 липня 2020 року о 9:00, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, за протоколом від 17 липня 2020 року по епізоду від 10 липня 2020 року, керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння доведено поза розумним сумнівом.

Доводи апелянта про те, що він дізнався про результати медичного огляду не у закладі охорони здоров`я, а лише згодом, не мають жодного істотного значення для правильного вирішення справи та не впливають на допустимість отриманих доказів, оскільки сам розгляд справи, оцінка і дослідження наявних у справі доказів відбувались не на місці їх отримання, а саме у суді першої інстанції, де апелянт, користуючись допомогою професійного захисника, безумовно не був обмежений у реалізації своїх прав та мав можливість ознайомитись з цими доказами та повідомити свою версію подій, в зв`язку з чим, жодного порушення права на захист не вбачається.

Вирішуючи питання щодо вимог ОСОБА_1 про звільнення від кримінальної відповідальності та передачу матеріалів на розгляд громадської організації слід зазначити наступне.

Згідно з вимогами ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

При дослідженні характеру та тяжкості вчиненого правопорушення та особи винного встановлено, що ОСОБА_1 нехтуючи покладеною на нього відповідальністю у зв`язку з керуванням транспортним засобом, сів за кермо у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив дії, які завідомого для нього були здатні завдати істотної шкоди життю, здоров`ю та власності, як самого порушниками, так і оточуючих.

Сам апелянт, як на підставу звільнення посилається виключно на позитивну характеристику та готовність громадської організації взяти його на поруки.

Проте самі по собі, ці обставини та утворюють вагому противагу суспільній небезпеці вчиненого адміністративного правопорушення та не свідчать про можливість виправлення ОСОБА_1 без застування стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 позитивно характеризувався і до вчинення правопорушення, проте це не завадило йому сісти за кермо у стані сп`яніння, а відтак довіра громадськості не утворює для нього жодних моральних запобіжників при виборі моделі поведінки.

Таким чином, жодних обставин, які б вказали на можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності не вбачається.

Крім того, звільнення від відповідальності може мати місце виключно у разі наявності щирого каяття винного, висловленні жалю з приводу вчиненого та беззаперечного визнання вини, проте в даному випадку ОСОБА_1 оспорює фактичні обставини справи, що також вказує на відсутність підстав для звільнення винного та підтверджує необхідність його притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

За результатом розгляду даної справи встановлено, що суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо вини ОСОБА_1 за епізодом від 10 липня 2020 року та безпідставно дійшов аналогічного висновку за епізодом від 8 червня 2020 року.

При цьому, під час накладення стягнення за двома епізодами суддя керувався ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За кожним епізодом дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тобто, при призначенні стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в незалежності від кількості епізодів, санкція є однаковою та незмінною.

Враховуючи викладене, оскаржувану постанову слід скасувати в частині винуватості ОСОБА_1 за протоколом від 8 червня 2020 року, а за протоколом від 10 липня 2020 року та в частині призначеного стягнення залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського міського суду Донецької області від 31 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати в частині визнання його винуватим за протоколом про адміністративне правопорушення № 070122 від 8 червня 2020 року.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді