1Справа № 335/7680/20 3/335/1837/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ОБ №209363, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працевлаштований, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.08.2020 року серії ОБ №209363 21.08.2020 року о 10-01 год. в м. Запоріжжя, вул.. Перемоги, б.51, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЛАЗ 672 М державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки не витримав бокового інтервалу та дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Mazda 6 державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив п.13.1, 10.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 124 КУпАП України передбачає певні наслідки як обов`язковий елемент об`єктивної сторони цього правопорушення: пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з порушенням правил дорожнього руху.

Так, ОСОБА_1 інкримінується у вину порушення:

п. 10.1 ПДР України - відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 13.1 ПДР України - відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Аналізуючи наявні в справі докази та пояснення ОСОБА_1 , оцінивши їх в сукупності у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, суд при ходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 в порушені вимог п.п.10.1, 13.1 ПДР України і як наслідок - його вини в ДТП за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, та у вчиненні такого правопорушення за ст. 124 КУпАП

Окрім того, характер та локалізація пошкоджень транспортних засобів, їх розташування на проїзній частині згідно схеми ДТП та фото не спростовують твердження ОСОБА_1 про те, що він не порушував ПДР України.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно положень пп. «а» ч. 1 ст. 247 КУпАП, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд враховує, що даних, які би спростовували твердження ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких даних і під час розгляду справи в суді. Само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності інших даних, на підтвердження наявності складу правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 124, 247, 283,284 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.І. Рибалко