Справа № 177/1085/20
Провадження № 3/177/491/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 вересня 2020 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. за участі прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дрємайлова Ю.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який народився в с. Чкалівка Криворізького району Дніпропетровської області,

працюючого на посаді начальника служби спецтранспорту КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг»,

який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

04.09.2020 на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи керівником служби спецтранспорту КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг», матеріально відповідальною особою та особою, в підпорядкуванні якого 11 співробітників КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг», тобто будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і порушень, пов`язаних з корупцією, відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом декларування, у порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 2.1 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», будучи зобов`язаним подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік до 01.06.2020, без поважних причин, своєчасно не подав вказану декларацію, фактично подав декларацію за 2019 рік лише 30.06.2020, тобто поза межами строку встановленого законом для подачі щорічної декларації за 2019 рік, тим самим, вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Справа призначена до розгляду на 14.09.2020.

ОСОБА_1 суду пояснив, що з 2004 року працює на посаді керівника служби спецтранспорту КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг», при цьому жодного разу не повідомлявся про необхідність подання декларації, відповідно декларації не подавав, та не розуміє, з яких підстав на даний час його посаду віднесено до посадових осіб КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг».

Прокурор Дрємайлов Ю.О., присутній в судовому засіданні, вказував на те, що матеріал про дане адміністративне правопорушення скеровувався прокуратурою Дніпропетровської області до Криворізької місцевої прокуратури № 3, а тому доречним було б здійснювати розгляд справи за участі прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та думку прокурора, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення складено без дотримання вимог ст. 256 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, має бути викладено суть адміністративного правопорушення. Тобто протокол про адміністративне правопорушення має в повній мірі розкривати склад правопорушення: суб`єкт та об`єкт адміністративного правопорушення, його суб`єктивну та об`єктивну сторону.

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в вину ОСОБА_1 ставиться те, що він несвоєчасно подав декларацію за 2019 рік, будучи при цьому посадовою особо КП ««Міжнародний аеропорт Кривий Ріг». Однак, зміст протоколу не розкриває того, виконання яких функцій, повноважень чи обов`язків ОСОБА_1 на посаді керівника служби спецтранспорту, відносить його до посадових осіб КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг» та відповідно до суб`єкта декларування. В протоколі зазначено лише перелік функцій (обов`язків), які згідно з Роз`ясненнями НАЗК відносяться до адміністративно-господарських чи до організаційно-розпорядчих функцій, однак в протоколі не вказано, які із вказаних функцій виконує ОСОБА_1 , що дозволяло б віднести його до кола посадових осіб юридичної особи публічного права та вважати суб`єктом декларування.

Крім цього, протокол та додані до нього матеріали не містять даних щодо того, чи утворювався в юридичній особі публічного права КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг», на виконання п. 4 Постанови КМ України № 706 від 14.09.2013 «Питання запобігання та виявлення корупції» (втратила чинність на підставі постанови КМУ № 546 від 01.07.2020), підрозділ (або відповідальна особа) з питань запобігання та виявлення корупції. Не надано будь-яких матеріалів, які б вказували про здійснення (чи нездійснення) на підприємстві підготовки та контролю за здійсненням заходів щодо запобігання корупції, чи надавалася методична та консультативна допомога з питань дотримання вимог антикорупційного законодавства працівникам підприємства, чи проводилася організаційна та роз`яснювальна робота із запобігання і протидії корупції серед працівників підприємства.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008, визнано карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21).

Відповідно до п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Європейський суд з прав людини зазначає, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79).

Положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47, «Абрамян проти Росії», п. 34-35).

Як стверджував ОСОБА_1 , йому є незрозумілим висунуте відносно нього обвинувачення в частині того, чому його посаду, яку він займає з 2004 року, на даний час віднесли до посадових осіб юридичних осіб публічного права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії», Суд констатував, що уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, суд взяв на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

Відповідно до висновків, які містяться в рішеннях ЄСПЛ у справах Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), суд має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.,

Беруючи до уваги викладене, суд не має права самостійно корегувати фабулу правопорушення. Однак, без усунення вказаних недоліків протоколу про адміністративне правопорушення, що не можуть бути усунуті в судовому засіданні, оскільки саме в протоколі має бути викладено детальний виклад обвинувачення, від якого має право захищатися ОСОБА_1 , розгляд справи неможливий, а тому суд вважає за необхідне матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повернути до Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції, для усунення недоліків.

Відповідно до абзацу 5 ст. 26 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005, визнано правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 256, 278 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП повернути до Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції - для усунення недоліків.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М.В.Березюк