ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/5348/20 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/818/959/20 Хайкін В.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Нагорного І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

05 квітня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 357370 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 05 квітня 2020 року о 0040 год. в м. Харкові по Роганському проїзду, 3/1 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом«Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався з невключеним світлом ближнього світла фар, та мав ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн на користь держави.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня 2020 року та закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що постанова судді незаконна та невмотивована.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суддя проігнорував, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оскільки у протоколі хибно зазначено суть адміністративного стягнення.

Вважає, що зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення про керування автомобілем з невключеним світлом ближнього світла фар є складом іншого правопорушення відповідно протокол не відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Також вказає, що до протоколу не долучено направлення, відеозапису та рапорт працівника поліції. Протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення дати складання протоколу. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про його відмову від надання пояснень. Під час складання протоколу йому не роз`яснені права та обов`язки.

Суддя в обґрунтування його вини послався на неналежні докази, а саме на направлення, відеозапис, рапорт.

Вважає, що поліцейськими порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння, оскільки йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки.

Зазначає, що був згоден пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Поліцейськими проігноровано його конституційне права на правову допомогу при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, він вказував поліцейським, що згоден з направленням для огляду до медичного закладу, підписом протоколу за прибуттям на місце його захисника.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Нагорного І.В., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до частини 4 статті 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судовим розглядом встановлено, що 05 квітня 2020 року о 0040 год. в м. Харкові по Роганському проїзду, 3/1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння та в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

В наслідок чого поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 357370 за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується:

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були залучені поліцейськими та були свідками відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я (а.с. 5,6);

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 причину його зупинки, а саме за керування автомобілем без увімкнених фар ближнього світла. Залучивши свідків, поліцейський в їх присутності пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 , перебуваючи в салоні автомобіля, вимоги поліцейського не виконує. Привідчинивши вікно ОСОБА_1 повідомяє поліцейському, що чекає на свого адвоката. Поліцейський повторно пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 відмовляється від такого огляду, мотивуючи тим, що проконсультується з адвокатом який зараз приїде. В подальшому поліцейський, ще п`ять разів пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що останній відповіді не надає. Після чого поліцейський розцінює такі його дії ОСОБА_1 як відмова від огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 3);

- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 265-2, частиною 1 статті 266 КУпАП. Згідно розписки ОСОБА_5 , він забрав на тимчасове зберігання «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 7).

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, пояснень не надав, протокол не підписав, копію протоколу отримувати відмовився. Про що поліцейським в проколі здійснено відповідні записи. Заперечень, зауважень про невідповідність внесених до протоколу даних ОСОБА_1 не заявляв та на відеозаписі не зафіксовано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено направлення, відеозапис та рапорт працівника поліції, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до пункту 4 частини 1 розділу І Інструкції 2 до протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП до Дзержинського районного суду м. Харкова Управлінням патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції направлені на 9 аркушах, серед яких, крім іншого міститься: направлення, відеозапис та рапорт працівника поліції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оскільки містить виправлення в даті складання протоколу, апеляційний суд вважає такими, що не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Наведення ручкою дати складання протоколу та зазначення поліцейським про керування ОСОБА_1 автомобілем з невключеним світлом ближнього світла фар не змінює фабули протоколу про адміністративне правопорушення та обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що поліцейський під час складання протоколу, не роз`яснив ОСОБА_1 прав та обов`язків, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження, оскільки згідно відеозапису події, поліцейським ознайомлено ОСОБА_1 зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі із змістом статті 63 Конституції України, статті 268 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 був не позбавлений можливості відповідно до частини 3 статті 256 КУпАП подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Доводи апеляційної скарги щодо ігнорування поліцейським конституційного права ОСОБА_1 на правову допомогу при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, є безпідставними, оскільки відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи.

Апеляційний суд зазначає, що складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та не є розглядом справи. Положеннями статті 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі адвоката при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, апеляційний суд до уваги не приймає.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські не забезпечили проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння огляд водія проводиться лише в закладі охорони здоров`я.

Разом з цим, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав передбачених пунктом 6 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність з огляду на таке.

22 листопада 2018 року прийнято Закон України № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 2617-VIII), яким внесено зміни до статті 130 КУпАП, та яку викладено у такій редакції:

«Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім того, цим законом доповнено КК України статтею 2861, наступного змісту:

«Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування».

Закон № 2617- VIII набрав чинності 01 липня 2020 року.

Разом з цим, 17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 720-IX) яким внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1.

У Розділі ІІ Закону № 720-IX зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII».

Закон № 720-IX був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України».

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 357370 за частиною 1 статті 130 КУпАП поліцейським складено 05 квітня 2020 року.

Таким чином, Законом України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», криміналізовано керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог частини 1 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Виходячи із цих положень, до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили правопорушення у вигляді керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддя застосував редакцію частини 1 статті 130 КУпАП, яка діяла під час і за місцем вчинення правопорушення.

Крім того, апеляційний суд відхиляє клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП виходячи з наступного.

Частина 2 статті 38 КУпАП передбачає, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Оскаржувана постанова суддею винесена 17 червня 2020 року тобто, адміністративне стягнення за вчинене 05 квітня 2020 року на ОСОБА_1 накладено в межах строків, передбачених частиною 2 статті 38 КУпАП.

Відповідно, відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що під час перегляду постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня 2020 року за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, та підстав для скасування постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня 2020 року не вбачає.

Керуючись ст. ст. 8, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна