ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/9/20 Головуючий в 1-й інстанції - Бредун Д.С.
Єдиний унікальний №337/3979/19 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Куцигіна І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2019 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Як зазначено в постанові, 03 вересня 2019 року о 23:35 годині в Хортицькому районі м. Запоріжжя, вул. Лахтинська, 10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом LANCIA LYBIRA н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння шкіри обличчя, нестійка хода), від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Він декілька разів намагався продути алкотестер, але він не працював з невідомих йому причин. Твердження працівника поліції про те, що він лише імітував спроби пройти огляд є лише припущеннями.

Також він не відмовлявся пройти огляд у закладі охорони здоров`я, натомість працівниками поліції було складено протокол щодо нього, що підтверджується відеозаписом події.

В судовому засіданні було допитано лише одного свідка, другий до суду не з`явився, але надав суду письмові пояснення, які суттєво різняться з поясненнями, наданими ним на місці зупинки.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Куцигіна І.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив суду, що дійсно був зупинений працівниками поліції, але від проходження огляду він не відмовлявся. На місці зупинки він продував прилад Драгер та був готовий їхати до медичного закладу.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 надав аналогічні показання.

Разом з цим, доводи, заявлені ОСОБА_1 на свій захист спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №299137 від 04 вересня 2019 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, від підпису та отримання копії протоколу останній відмовився (а.с.1); актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія до КУ «ЗОКНД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 вересня 2019 року, від підпису яких ОСОБА_1 відмовився (а.с.5, 8); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.6-7); відеозаписом, який міститься на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовані обставини події від 04.09.2019 року.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він був запрошений в якості свідка для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 на місці зупинки. Бачив, як ОСОБА_1 дихав у прилад, але не було жодного результату. Потім водій відмовився від подальшого огляду.

В судовому засіданні був допитаний сержант поліції ОСОБА_4 пояснив, що під час патрулювання по території Хортицького району побачив громадянина з ознаками алкогольного сп`яніння, який біля автомобіля слухав музику. Він зробив громадянину зауваження, щоб той не сідав за кермо, і продовжили патрулювання. Через деякий час ним був зупинений транспортний засіб з іноземною реєстрацією за порушення ПДР України. За кермом був той чоловік, якому він раніше робив зауваження. Оскільки у водія були явні ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. В присутності свідків водій ОСОБА_1 особисто обрав одну із кількох запакованих трубок для приладу драгер, але огляд не проходив. Водій робив вигляд що дує у трубку, і прикладає для цього значні зусилля, але не дув. Трубка для драгеру не закупорена, та в ній не утворюється тиск. Вона має наскрізні отвори, і повітря свободо через неї проходить. Її не можливо не продути. Таким чином дії ОСОБА_1 , коли він тривалий час робив вигляд, що не може подути у трубку («грався»), були розцінені як відмова від проходження огляду. Також водій постійно змінював позицію що «поїде»/«не поїде» до медичного закладу для проходження огляду. І після чергової відмови було прийнято рішення про складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду. Під час завершення процедури складення протоколу ОСОБА_1 втік з місця, залишивши їм свідоцтво про реєстрації транспортного засобу. Документ був повернутий останньому на наступний день біля Хортицького ВП.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Тим більше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №299137 від 04 вересня 2019 року відносно ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. З зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, проте відмовився від підпису протоколу та отримання його копії.

Крім того, зауважень до протоколу від ОСОБА_1 під час його складання не надходило. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час огляду, що підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що останній відмовився від про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків. Підстав сумніватися в достовірності вказаних пояснень у апеляційного суду немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я, а твердження працівника поліції про те, що він імітував спроби пройти огляд, є лише припущенням, спростовуються наданими матеріалами, а саме відеозаписом вказаних подій, з якого вбачається, що працівниками поліції були роз`яснені права, передбачені ст.268 КупАП., пояснена процедура та спосіб проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, були запропоновані тестові трубки у запечатаному вигляді на вибір, одну з яких ОСОБА_1 обрав власноруч. Під час проведення огляду ОСОБА_1 багато разів намагався продути алкотестер та робив вигляд, що докладає значні зусилля, але фактично імітував, належним чином не дув у пристрій. Після багатьох спроб продути прилад відмовився від подальших спроб у присутності двох свідків. На пропозицію поліцейського пройти огляд у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 також відмовився.

Доводи апелянта, що судом першої інстанції було допущено спрощений підхід при розгляді справи, у зв`язку з тим, що судом не було допитано другого свідка ОСОБА_3 , а його пояснення, надані до суду суттєво різняться з поясненнями на місці зупинки, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки норми закону про адміністративну відповідальність не містять обов`язкового допиту свідків під час судового розгляду, натомість їх письмові пояснення є самостійними доказами, і тому матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та для прийняття законного та обґрунтованого рішення достатньо було пояснень цих свідків.

Окремо слід зазначити, що суд першої інстанції за клопотанням ОСОБА_1 намагався забезпечити явку свідка ОСОБА_3 в судове засідання для дачі пояснень, однак останній в судове засідання не з`явився.

Таким чином, порушення, на які звертав увагу ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення, до того ж останній не заперечував факт керування транспортним засобом, тобто фактичні обставини справи не оскаржував.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2019 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 337/3979/19