Номер провадження: 33/813/934/20
Номер справи місцевого суду: 511/688/20
Головуючий у першій інстанції Іванова О.В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретарки судового засідання Узун Н.Д., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Роздільнянський районний суд Одеської області Іванової О.В. від 30.06.2020 року,

установив

Постановою судді Роздільнянський районний суд Одеської Іванової О.В. від 30.06.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, приватного підприємця ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

Відповідно до постанови суду, 18.04.2020 року, біля 04 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , власниця бару ФОП « ОСОБА_2 » - ОСОБА_1 здійснювала діяльність роботи громадського закладу (бару), під час введення на території країни карантину, чим порушила вимоги п.2.3 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2», чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з вказаним судовим рішенням, та вважає його винесеним з грубим порушенням норм процесуального права та з невірно застосованими нормами матеріального права, оскільки вона 17.04.2020 року прибула в кафе по своїм особистим справам та для прибирання приміщення, в цей день підприємницьку діяльність не здійснювала та належних доказів протилежного матеріали справи не містять. Крім того вважає, що письмові пояснення свідків, які долучені до матеріалів адміністративної справи, не могли прийматися судом як докази, тому що допитані особи не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих пояснень. Крім того неповнолітні особи були допитані без участі батьків, що також вказує на упередженість осіб, які брали участь у збиранні адміністративного матеріалу. До суду свідки не з`явились, однак суд прийняв рішення без дослідження їх показів, отриманих у законний спосіб, та розглянув справу по суті. Також ОСОБА_1 звертає увагу, що в судовому засіданні без будь-якого клопотання сторін був допитаний в якості свідка інспектор Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , який, на думку апелянта, є зацікавленою особою, що вказує на упередженість суду при дослідженні та збиранні доказів.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просить постанову скасувати, провадження по справі закрити, на підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суд першої інстанції у мотивувальній частині постанови послався на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 241916 від 18.04.2020 року, відповідно до якого 18.04.2020 року, біля 04 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , здійснювала діяльність роботи громадського закладу (бару), під час введення на території країни карантину, чим порушила вимоги п. 2.3 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2», чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44 - 3 КУпАП; копією свідоцтва серії НОМЕР_1 від 17.06.2008 року про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ; рапортом ДОП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області В.Постнова від 18.04.2020 року, у відповідності до якого ним за повідомленням ОСОБА_4 про діяльність нічного закладу в с. Щербанка та утримання в ньому приблизно 10 осіб людей був здійснений виїзд за вказаною адресою. На місці було встановлено, що попри заборони роботи закладів громадського харчування, барів, кафе власниця бару ОСОБА_1 , яка являється підприємцем не вжила заходів щодо припинення діяльності закладу та приймала відвідувачів, які перебували в приміщені, де здійснювалася реалізація алкогольних напоїв, у тому числі неповнолітнім; письмовими поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в яких вони пояснили, що їхні неповнолітні діти ніч з 17 на 18.04.2020 року перебували у барі в с.Щербанка; письмовими поясненнями неповнолітніх ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , в яких вони пояснили, що вони дійсно з вечора 17.04.2020року до 04 год.00хв., 18.04.2020року перебували в барі ПП « ОСОБА_2 » в с.Щербанка; показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_17 а також іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Диспозиція ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно підпункту 3, пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів Україна від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Системний аналіз зазначених законодавчих актів дозволяє дійти висновку, що до об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП входить, в тому числі, приймання відвідувачів, тобто знаходження останніх в приміщенні.

Факт перебування неповнолітніх осіб в приміщенні бару ФОП « ОСОБА_2 », підприємницьку діяльність у якому здійснює ОСОБА_1 , підтвердила остання як в суді першої інстанції, так і в судовому засіданні апеляційного суду.

Більш того, постановою Роздільнянського районного суду від 20.05.2020 року ОСОБА_1 , була визнана винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 180-1 КУпАП за перебування 17.04.2020 року неповнолітніх дітей у закладі громадського харчування - кафе ПП « ОСОБА_2 » без супроводу батьків. (а.с.69).

Диспозиція ч.1 ст.180-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановленого законом порядку перебування дітей у закладах, у яких провадиться діяльність у сфері розваг, або закладах громадського харчування. Тобто притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.180-1 КУпАП, суд встановив факт діяльності кафе ПП « ОСОБА_2 » 17.04.2020 року та факт перебування у ньому відвідувачів. Зазначену постанову ОСОБА_1 не оскаржувала.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 що бар роботу не здійснював, оскільки вказані доводи повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання її винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та накладання адміністративного стягнення з додержанням вимог ст.33 КУпАП у межах санкції ст.44-3 КУпАП, є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

У відповідності до ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення а постанова районного суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Роздільнянський районний суд Одеської області від 30.06.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець