ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1521/20 Номер провадження 33/814/656/20Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л. В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., з участю секретаря судових засідань Коротун І.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Шеховцової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 6.08.2020,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 14 червня 2020 року о 16 год. 55 хв., будучи особою, яка повторно протягом року, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області біля будинку за адресою: вул. Фрунзе, 69 керував транспортним засобом квадроциклом Shark 200 НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 6.08.2020 та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся; у поліцейських були відсутні підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння; водія ОСОБА_1 не відсторонено від керування транспортним засобом; показання свідків є недопустими доказами, так як свідки не були допитані в судовому засіданні першої інстанції; поліцейськими порушено порядок відеофіксації адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт просить визнати підстави пропущення строку апеляційного оскарження поважними та поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що ним на сьогодні не отримано повного тексту постанови суду першої інстанції.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Шеховцову О.І., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав в ній наведених, дослідивши відеозапис, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, суд дійшов висновку.

Згідно ст. 294 КУпАП постанова судді по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Полтавського районного суду Полтавської області від 6.08.2020 щодо ОСОБА_1 була винесена без участі останнього. Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не була присутня в судовому засіданні і матеріали справи не містять підтвердження отримання нею копії оскаржуваної постанови, у ОСОБА_1 була відсутня можливість оскаржити постанову у встановлений ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк.

Отже, за таких обставин, зважаючи на те, що оскаржувана постанова стосується інтересів ОСОБА_1 , поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності строк на апеляційне оскарження не пропустила.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно з положеннями статті 294 КУпАП судове рішення переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 a) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У пункті 2.5 ПДР вказано, що водій на вимогу працівника поліції повинен пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, його вина за обставин встановлених судом, підтверджується наступними взаємоузгодженими між собою доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №401463 від 14.06.2020, 14 червня 2020 року о 16 год. 55 хв., ОСОБА_1 , будучи особою, яка повторно протягом року, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області біля будинку за адресою: вул. Фрунзе, 69 керував транспортним засобом квадроциклом Shark 200 НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (а.с. 1).

Окрім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення серії серії ДПР18 №401463 від 14.06.2020 вказані свідки факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, вказаний протокол, складений уповноваженою на це особою (поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Довгаль В.І.) та підписаний останнім, свідками та ОСОБА_1 .

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Полтавського обласного наркологічного диспансеру від 14.06.2020 (а.с. 4), у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. У даному направленні зазначається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився.

Переглядаючи апеляційну скаргу та оцінюючи докази, апеляційний суд вважає, що дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №401463 від 14.06.2020, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.06.2020 повністю узгоджуються як між собою, так і з відеозаписами у матеріалах справи.

Так, відповідно до відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, вбачається, що після зупинки поліцією, ОСОБА_1 не заперечував, що керував квадроциклом Shark 200 НОМЕР_1 . На пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі, вказував, що не має бажання розмовляти з останнім, тим самим ігноруючи неодноразові пропозиції щодо проходження огляду (а.с. 7).

Тобто, поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Полтавській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Довгалем В.І. дотримані вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція).

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив той факт, що він 14 червня 2020 року о 16 год 55 хв в с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області біля будинку за адресою: вул. Фрунзе, 69 керував транспортним засобом квадроциклом Shark 200 НОМЕР_1 , після чого його було зупинено поліцією. Відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння пояснив тим, що чекав приїзду захисника. Тобто, такі показання ОСОБА_1 фактично підтверджують наведені вище докази.

Отже, доводи апелянта в частині того, що водій не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення відповідальності, оскільки доводи апелянта повністю спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №401463 від 14.06.2020, відеозапису з нагрудних камер поліцейського, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.06.2020 і показаннями ОСОБА_1 .

У свою чергу, доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності про те, що водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, суд вважає необґрунтованими та погоджується з місцевим судом, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №401463 від 14.06.2020, ОСОБА_1 зобов`язався доставити транспортний засіб на майданчик тимчасового тримання власним евакуатором (даний власноручний напис засвідчується підписом ОСОБА_1 ). Твердження апелянта, що поліцейський зобов`язав його написати власноруч вказану «розписку» є непереконливими, оскільки не підтверджуються матеріалами справи, а тому підстав ставити під сумнів дії поліцейського, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Саме ці дискреційні повноваження поліцейського, дають право останнім самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння. Окрім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №401463 від 14.06.2020 та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.06.2020 зазначено, що у водія були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння є необгрунтованими та сприймаються судом як спосіб захисту.

У свою чергу, доводи апеляційної скарги щодо того, що патрульними поліцейськими було порушено порядок відеофіксації, апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, а тому дані доводи не можуть спростовувати винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України та впливати на законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, при цьому за наявності у матеріалах справи інших належних на допустимих доказів, які узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджують обставини вчиненого ним адміністративного правопорушення.

11.02.2020 Октябрським районним судом м. Полтава ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні 10.12.2019 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 5).

Таким чином, місцевий суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП, і застосував до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Доводи апелянта про те, що письмові пояснення свідків не є доказами винуватості, на думку апеляційного суду, є слушними. Так як, враховуючи те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не були допитані в суді першої інстанції, посилання місцевого суду на їх пояснення як на доказ винуватості ОСОБА_1 підлягають виключенню з мотивувальної частини оскаржуваного судового рішення, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими поліції або посилатися на них. Однак, суд апеляційної інстанції констатує, що виключення пояснення свідків із доказової бази не може слугувати самостійною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки інші наявні в матеріалах справи докази, які відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, спростовують доводи апеляційної скарги та поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Належних, допустимих, достовірних доказів, які в своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, спростовували б наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено.

Отже, з огляду на викладене вище апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 6.08.2020 підлягає частковому задоволенню, а постанова місцевого суду зміні в частині виключення з її мотивувальної частини посилання суду, як на доказ винуватості ОСОБА_1 письмові пояснення свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в решті постанова суду першої інстанції залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 6.08.2020 щодо ОСОБА_1 змінити, виключити з її мотивувальної частини посилання суду, як на доказ винуватості ОСОБА_1 письмові пояснення свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

У решті постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 6.08.2020 щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун