Справа №: 706/407/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 рокум.Христинівка Черкаської області

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Олійник М.Ф.,

за участі начальника Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури Савченка В.В., захисника Банара В.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , депутата Христинівської міської ради,

за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення № 88/2020 від 14.04.2020 р. вказано, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Христинівської міської ради та відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив належним чином про наявність у нього реального конфлікту інтересів при обговоренні та поіменному голосуванні депутатами Христинівської міської ради при розгляді питання порядку денного позачергової 40 сесії міської ради VII скликання «Про заміну замовника», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП не визнав, зазначив, що правопорушення не вчиняв, участі в обговоренні питання не приймав, матеріали сесії депутатам не видавались.

У своїй заяві до суду ОСОБА_1 просив справу розглянути без його участі, але за участю його захисника Банара В.В.

За таких обставин вважаю можливим справу розглянути без участі ОСОБА_1 .

Захисник Банар В.В. у суді висловив думку, що справа про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення за вказаною статтею. Пояснив, що питання про заміну замовника на сесії міської ради не обговорювалось, матеріали депутатам не роздавались. Рішення голосувалось зі слів. Про існування п. 2 рішення ОСОБА_1 відомо не було. Підрядника будівництва визначає замовник, а замовником був визначений виконком міської ради, тобто до повноважень міської ради не належать повноваження визначення підрядника будівництва. Протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням ст. 254 КУпАП. Він складений пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. 19.03.2020 р. були зібрані докази у справі. Враховуючи зазначені обставини, докази у справі є недопустимими.

Начальник Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури Савченко В.В. у суді висловив думку, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Заслухавши пояснення вказаних осіб, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , депутатів Христинівської міської ради, про те, що проект рішення перед позачерговою сесією не роздавали депутатам, на сесії оголосили тільки проект рішення про заміну замовника, будь-яких інших питань щодо цього рішення не було, питання на сесії не обговорювалось, голосування відбувалось з голоса, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-7 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є депутатом Христинівської міської ради та відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Частиною першою статті 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме: за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Беручи до уваги диспозицію ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті, можна констатувати, що порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів полягає у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об`єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.

При цьому має бути чітко визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи; в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Конфлікт інтересів - це конфлікт між публічно-правовими обов`язками і приватними інтересами державної посадової особи, за якого її приватні інтереси, котрі випливають з її положення як приватної особи, здатні неправомірним чином вплинути на виконання цією державною посадовою особою її офіційних обов`язків або функцій.

Іншими словами, конфлікт інтересів - це ситуація, при якій службова особа, виконуючи свої обов`язки, має приватний інтерес (особисту заінтересованість), який хоча і необов`язково призведе до прийняття неправомірного рішення або вчинення неправомірного діяння, але здатний до цього призвести.

Відповідно до абз. 12 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Таким чином, для реального конфлікту інтересів, характерна наявність трьох об`єктивних компонентів: приватний інтерес; службове повноваження, представницьке повноваження; протиріччя між ними, що впливає на об`єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Відповідно до ч.1 ст. 19, ч.1 ст. 20 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ч. 6 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить.

На сесіях місцевої ради депутати місцевої ради на основі колективного і вільного обговорення розглядають і вирішують питання, віднесені до відання відповідної ради.

Волевиявлення депутата місцевої ради щодо прийняття рішення у складі колегіального органу міської ради не може бути підставою для встановлення наявності в його діях конфлікту інтересів.

Виходячи з наведеного, голосування ОСОБА_1 , як депутата Христинівської міської ради, за прийняття рішення по питанню про заміну замовника є волевиявленням депутата щодо вирішення питань, віднесених до відання відповідної ради. Голос ОСОБА_1 при голосуванні з вказаного питання, не був вирішальним та не міг вплинути на результат голосування, а рішення приймалось колегіально та одноголосно.

Відтак відсутній прямий і безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між голосуванням та прийняттям рішення, тобто участь у такому голосуванні є здійсненням депутатом його представницьких повноважень, а не вирішенням його приватного інтересу. Дана позиція викладена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 р.

У зв`язку з чим вважаю, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Христинівської міської ради, згідно з конституційними гарантіями, закріпленими у ст. 38 Конституції України, з огляду на проведений аналіз ч.1ст.1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 1 ст.8, ч. 1 ст.19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», мав право користуватися ухвальним голосом з усіх питань, що розглядаються на сесії Христинівської міської ради. Факт його голосування сам по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між його діями та юридичними наслідками, передбаченими ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, враховую, що свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є депутатами Христинівської міської ради, у суді пояснили, що проект рішення про заміну замовника перед 40 позачерговою сесією Христинівської міської ради 7 скликання не роздавали депутатам, на сесії оголосили тільки проект рішення про заміну замовника, будь-яких інших питань щодо цього рішення не було, питання на сесії не обговорювалось, голосування відбувалось з голоса. Про те, що матеріали сесії депутатам не видавались, а він участі в обговоренні не приймав, вказував у своєму поясненні у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 .

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 не було відомо про внесення до проекту рішення про заміну замовника п. 2 про визначення підрядника об`єкта будівництва.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 був одним із депутатів, який брав участь в обговоренні питання про заміну замовника. Однак, жодного доказу на підтвердження цієї обставини справа не містить.

Враховуючи зазначені обставини, не вбачаю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі і у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказані обставини, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 283, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Христинівський районний суд Черкаської області.

Суддя М.Ф.Олійник