Березівський районний суд Одеської області
31.08.2020
Справа № 494/579/20
Провадження № 3/494/325/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2020 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

10.06.2020 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа надійшла в провадження судді Римар І.А.

Згідно протоколу серії ОБ №099087 від 07.06.2020 року встановлено, що 07.06.2020 року о 14:10 годині в с. Михайло-Олександрівка Березівського району Одеської області по вулиці Центральній, при зміні напрямку руху ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки ВАЗ 21013 д/н НОМЕР_1 не впевнившись в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Опель Вектра» д/н НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1 правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Під час судових засідань особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 - не визнавав вину у вчинені адміністративного правопорушення. Пояснив, що поліцейський ОСОБА_2 безпідставно склав протокол та не перевірив усі обставини справи. Категорично не погодився у складеному протоколі поліцейським. Просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Наполягав на допиті свідків та поліцейського. Вказав, що рухаючись по вулиці Центральній в с М.Олександрівка Березівського району Одеської області на своєму автомобілі увімкнув поворот у ліво та хотів повертати, при цьому подивившись в дзеркало заднього виду яке знаходиться у салоні автомобіля, впевнившись у безпеці руху, почав маневр, коли відразу відчув різкий удар у задні двері автомобіля з лівої сторони. Правила дорожнього руху не порушував.

Під час розгляду справи задоволено клопотання про виклик свідків та поліцейського.

Під час судового засідання 27.07.2020 року допитана свідок ОСОБА_3 , яка зазначила, що 07.06.2020 року приблизно о 14:00 годині вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 та сином ОСОБА_5 .В вийшли на вулицю свого будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Вона побачила, що на протилежній стороні дороги рухався автомобіль ВАЗ білого кольору, позаду якого їхав автомобіль марки «Опель Вектра», який виїхав на зустрічну смугу для обгону автомобіля ВАЗ. Водій автомобіля ВАЗ перед нами збавив швидкість та почав повертати в нашу сторону переїжджаючи зустрічну смугу, де в цей час його вдарив автомобіль марки «Опель Вектра». Після удару автомобіль марки ВАЗ

відкинуло в бік, де він зачепив мого чоловіка ОСОБА_4 , який стояв в з велосипедом та мав намір їхати на роботу.

Допитаний свідок у судовому засіданні 27.07.2020 року ОСОБА_6 , зазначив, що 07.06.2020 року приблизно о 14:00 год він стояв на узбіччі вулиці Центральній в с. М-Олександрівка Березівського району Одеської області напроти домоволодіння №25. В цей час побачив автомобіль марки ВАЗ 21013 білого кольору, він їхав з протилежної сторони дороги від нього, та почав повертати в його сторону, при цьому включив поворот на ліво. Коли водій автомобіля ВАЗ почав маневр, то автомобіль марки «Опель Вектра», який рухався позаду нього вдарив його бік. Від удару автомобіль ВАЗ почав рух в напрямку паркана домоволодіння АДРЕСА_2 , де в цей час стояв його батько ОСОБА_4 з велосипедом та скоїв наїзд на нього.

Допитаний в судовому засіданні 19.08.2020 року свідок ОСОБА_4 , зазначив, що 07.06.2020 року приблизно о 14:10 годині він вийшов на вулицю свого домоволодіння АДРЕСА_2 , з собою викотив велосипед, щоб поїхати за худобою. Коли почав сідати на велосипед, то зразу відчув удар з правої сторони. Він спочатку не зрозумів нічого, а пізніше побачив поряд з собою автомобіль марки ВАЗ білого кольору.

Також 19.08.2020 року допитаний поліцейський ОСОБА_2 , який пояснив, що 07.06.2020 року він знаходився на добовому чергуванні в Березівському ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області. В цей день о 14:17 годині в чергову частину надійшло повідомлення, про те, що в с. М-Олександрівка Березівського району Одеської області сталося ДТП за участю автомобілів ВАЗ 21013 та автомобіль марки «Опель Вектра». По приїзду на місце ДТП побачив два автомобіля, один з яких ВАЗ 21013 при зіткненні заїхав через паркан у двір домоволодіння АДРЕСА_2 . Відносно двох водіїв, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_7 були складені адміністративні протоколи за ст. 124 КУпАП, оскільки вони двоє порушили правила дорожнього руху. Схему місця ДТП та допит свідків допомагав складати поліцейський ОСОБА_8 . Також вказав, що на дорозі будь-яких смуг не має, та поворот дозволено роботи у місці , де було вчинено ДТП.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у судові засідання 02.07.2020 року та 27.07.2020 року не з`явилися. Водночас, 27.07.2020 року винесено постанову про їх виклик на 19.08.2020 року, проте останні знову не з`явилися.

Викликаний в судове засідання на 31.08.2020 рік поліцейський ОСОБА_8 не з`явився. Причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд доходить до наступного висновку:

Статтею 245 КУпАП передбачено: «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.».

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол, яким передбачено правопорушення за статтею 124 КУпАП.

Відповідно до ч.2 статті 251 КУпАП передбачено: «Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу».

Оскільки, ОСОБА_1 вказаний протокол про адміністративні правопорушення не визнає, а тому вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню (доказуванню) під час розгляду справи.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд поєднуються з положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№475/97-ВР) та є частиною національного законодавства.

Судом під час розгляду справи, винесено постанову про виклик поліцейського та свідків. Водночас, поліцейський ОСОБА_8 та свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на виклик суду не з`явились та з огляду на їх неявку, враховуючи покази інших свідків, вважає обставини зазначені у протоколі не відповідають обставинам справи.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи відносно іншого учасника ДТП ОСОБА_7 також складено адміністративний протокол за ст.124 КУпАП.

Суд також враховує, що відповідно схеми місця ДТП, фототаблиці та згідно пояснень свідків, які повідомили, що удар відбувся саме машиною під керуванням ОСОБА_7 , який здійснював обгін та не пропустив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який, включивши поворот, здійснював поворот наліво.

Більш того, як пояснив поліцейський ОСОБА_10 у судовому засіданні, згідно ПДР, у разі зміни напрямку руху автомобіля (поворот наліво), автомобіль який їде позаду має пропустити попереду їдучу машину, після цього продовжити рух.

Відповідно до п.1 розділу ІХ Інструкції №1395 передбачено: «У разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП , яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Суд вважає зазначити, що суб`єкт владних повноважень (поліцейський) мав би, використовуючи свої повноваження, у спосіб, що передбачений чинним законодавством, з`ясувати всі обставини, що мають значення для складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності особи ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено: «Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю».

Відповідно до ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст. 62 Конституції України.

Практика Європейського суду з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

За таких обставин, суд вважає закрити провадження саме на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, оскільки зважаючи на надані пояснення ОСОБА_1 , покази свідків, покази поліцейського ОСОБА_2 , який складав протокол та відсутність поліцейського ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , суд доходить висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 , в ході судового засідання не здобуто, суду не надано достатньо належних та допустимих доказів про вчинення ним правопорушення, а тому провадження по справі необхідно закрити.

Враховуючи викладене, керуючись статями 9, 38, 124, 247,283,284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя І.А. Римар