ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/821/519/20Головуючий по І інстанції Білик О.В.
Справа № 705/1818/20 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його адвоката Єременка С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, проживаючий: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.

встановив :

ОСОБА_1 15.05.2020 о 20 год. 10 хв. в м. Умань, по вул. Європейській, 33, керував автомобілем Renault Kangoo д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.06.2020 року, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Одночасно, ОСОБА_1 просив поновити строк апеляційного оскарження постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.06.2020 р., як пропущений по поважній причині, оскільки він не був присутнім під час розгляду справи та належним чином не повідомлявся про час і дату судового розгляду, а про рішення суду йому стало відомо лише 05 серпня 2020 року.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт вказав, що повністю не погоджується з постановою суду першої інстанції, оскільки рішення приймалося на підставі сфабрикованих та підробних матеріалів адміністративної справи щодо нього. Зазначив, що був зупинений працівниками поліції безпідставно, оскільки не порушував правил дорожнього руху. Після чого останні, без пояснення причини зупинки грубо запропонували пройти алкотест, поводячи себе зухвало та упереджено погрожували знімати на камеру. За період спілкування з працівниками поліції у скаржника піднявся тиск і він після того як поліцейські пішли у службове авто поїхав приймати ліки.

Вказує, що йому не було повідомлено про складання відносно нього протоколу; поліцейського, який склав протокол, взагалі не було на місці зупинки; свідків на місці зупинки також не було і ніхто з ними не спілкувався; за вказаною у постанові суду адресою апелянт не зареєстрований та не проживає; до участі у розгляді справи його не запрошували, чим порушено його право на захист, оскільки він не був належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи, а справа розглянута у його відсутність.

При розгляді справи ОСОБА_1 просить також взяти до уваги, що він пенсіонер, і єдине джерело його доходу пенсія, яка на даний час заблокована на рахунку в Приватбанку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Єременка С.Г., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що в даному випадку мають місце підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження цієї постанови, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено..

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім у суді під час розгляду справи відносно нього. Враховуючи, що про існування цього рішення апелянт дізнався лише 05.08.2020 року, вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суд апеляційної інстанції вбачає, що місцевий суд не мав достатніх підстав для визначення наявним складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , оскільки об`єктивних, допустимих доказів факту керування останнього транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння немає, відео матеріали, які б підтверджували такий факт відсутні.

Суддя апеляційного суду також вважає, що суд першої інстанції, розглянувши справу без присутності особи, стосовно якої складений протокол, за відсутності будь-яких відомостей про належне повідомлення особи про дату і час судового розгляду згідно з вимогами ст. 277-2 КУпАП, істотно порушив право ОСОБА_1 на захист в контексті права особи на справедливий суд відповідно до положень ст. 6 ЄСПЛ, оскільки останній не мав змоги постати перед судом, заявляти клопотання, просити про допит свідків тощо.

Так, з матеріалів справи вбачається, що єдине повідомлення про розгляд справи судом першої інстанції було направлено на адресу, яка не є місцем проживання обвинуваченого та, відповідно, повернулось до суду з поміткою «адресат відсутній», однак суд, не прийнявши дану обставину до уваги в постанові зазначив про те, що ОСОБА_1 «повідомлявся про розгляд матеріалів, однак зловживаючи своїми процесуальними правами у судове засідання не з`явився», що не відповідає дійсності.

З огляду на це, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду в порушення ч. 2 ст. 283 КУпАП у мотивувальній частині постанови відносно ОСОБА_1 взагалі не виклав встановлене при розгляді справи формулювання правопорушення, визнаного місцевим судом доведеним. Натомість, суд першої інстанції мотивувальну частину постанови виклав, фактично переписавши зміст правопорушення, яке було інкриміновано ОСОБА_1 поліцейським при складенні ним протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення закону при розгляді адміністративного провадження стосовно нього в суді першої інстанції, повністю знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, а відтак свідчать про незаконність винесеної постанови місцевого суду, яка за таких обставин, не може залишатись в законній силі і підлягає до скасування.

Враховуючи те, що на теперішній час закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.1 ст.38 КУпАП, то згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП

підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 38, п.7 ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко