Номер провадження 3/521/8119/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Непорада О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління ДПС України, про притягнення до адміністративної відповідальності, відносно:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працевлаштованої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2020 року о 20 год. 35 хв. у пункті пропуску для міжнародного повітряного сполучення «Одеса», на напрямку відліт в України, під час прикордонного контролю осіб а/р ТК 468 сполученням «Одеса Стамбул», громадянка України ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) здійснила спробу незаконного перетину державного кордону України, а саме: надала на паспортний контроль закордонний паспорт громадянки Ізраїлю № НОМЕР_1 виданий 21.01.2018 року і дійсний до 20.01.2028 року, на своє ім`я, що містить недостовірні відомості, про особу, чим вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 204-1 КУпАП України.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до письмових пояснень, долучених до протоколу, вона маючи паспорт громадянина України отримала паспорт громадянина Ізраїлю, та просить справу слухати без її участі.

З урахуванням строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначених ст. 277 КУпАП, вважаю можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_3 , у зв`язку з неявкою, що свідчить про небажання реалізувати нею в повному обсязі свої права.

Дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, письмовими доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія ПдРУ № 034595 від 03 жовтня 2020 р., який складений та підписаний уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з яким ОСОБА_3 ознайомлена та який нею власноручно підписано; поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, рапортом інспектора прикордонної служби «Одеса-Аеропорт» від 03.10.2020 р.; копією закордонного паспорту громадянина України ім`я ОСОБА_3 ; копією закордонного паспорту громадянина Ізраїлю № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно вимог п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземцем є особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав, а тому ОСОБА_4 не вважається іноземцем та вимоги вказаного закону на неї не розповсюджуються.

Статтею 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що порушенням державного кордону України є перетинання його з порушенням встановленого порядку.

Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.

Згідно ст.3 вказаного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

В пунктах 1 та 2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 № 57 зазначено, що ці Правила визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону, яке здійснюється ними в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Тому суд приходить до висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів, які у своїй сукупності дають підстави поза розумних сумнівів вважати, що ОСОБА_3 вчинила спробу для незаконного перетину кордону, оскільки здійснила активні дії направлені на перетин кордону в пункті пропуску через державний кордон України за документом, що містить недостовірні відомості про особу.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Своїми діями, які виразились у спробі перетнути державний кордон України в пункті пропуску через державний кордон України за документом, що містить недостовірні відомості про особу, ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_3 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, внаслідок дій ОСОБА_3 суттєва шкода суспільним або державним інтересам, правам та свободам громадян завдана не була.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини справи, надходжу до висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю скоєного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9-11, 22, 204-1, 221, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя: О.М. Непорада