Номер провадження: 33/813/1180/20
Головуючий у першій інстанції Попревич В. М.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду Котелевський Р.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Румянцева О.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.09.2020 року, -

встановив:

Оскаржуваною постановою судді Приморського районного суду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 , 01 серпня 2020 року, приблизно о 05 год. 35 хв., керував транспортним засобом автомобілем марки «Ауді А6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою вул. Сегедська, 3, що у Приморському районі в м. Одесі, в стані алкогольного сп`яніння відповідно до показників приладу «Драгер» 2,03%, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду захисник Румянцев О.Г. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП. Захисник зазначає, що суддею районного суду були неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи та дана невірна оцінка доказам, які були дослідженні в судовому засіданні. Крім того, захисник стверджує, що під час розгляду справи були допущені істотні порушення вимог закону, оскільки заслухавши захисника та дослідивши докази по справі, суддя не видалився в нарадчу кімнату для ухвалення рішення, а на місці оголосив про визнання ОСОБА_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції проведено за відсутністю ОСОБА_1 та його захисника Румянцева О.Г., які будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. При цьому, ОСОБА_1 про причини неявки до суду не повідомив, а захисник Румянцев О.Г., 05.10.2020 року, подав до апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи, пославшись на участь в інших судових справах.

Апеляційної суд вважає, що на стадії апеляційного розгляду, судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя.

Також, вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, апеляційний суд, враховує той факт, що за результатами перевірки доводів апеляційної скарги, матеріалів судової справи та диску фіксації судового процесу в районному суді, апеляційним судом встановлені обставини, які слугують безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови із призначенням нового розгляду справи в районному суді.

З урахуванням наведених обставин, враховуючи положення ст.ст. 1, 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), апеляційний суд вважає недоцільним відкладення розгляду справи, про що просить захисник, оскільки це може призвести до порушення розумних строків провадження та не буде слугувати виконанню положень ст.ст. 1, 38 КУпАП, якими визначені завдання цього Кодексу, а також строки давності притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 1 КУпАП, завданнями цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 2 статті 246 КУпАП регламентовано, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.

Положеннями ст. 279 КУпАП визначено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

У відповідності до положень ч.1 ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи.

З урахуванням того, що КУпАП не містить норми, яка регламентує порядок ухвалення постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, то в даному випадку, з урахуванням положень ст.2 КУпАП, необхідно керуватися положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яким визначені завдання та порядок здійснення судочинства та застосувати принцип аналогії закону найбільш близької галузі права Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), які регламентують порядок ухвалення судових рішень та їх форму.

Так, положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Частиною 1 статті 8 Закону «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 371 КПК суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Як встановлено апеляційним судом зазначених норм закону суддя районного суду не дотримався та допустив істотні порушення, які є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Так, в апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність постанови судді районного суду, захисник вказує на те, що під час судового розгляду справи в районному суді, головуючий суддя, заслухавши захисника та дослідивши докази по справі, не видалився в нарадчу кімнату для ухвалення рішення, а на місці оголосив про визнання ОСОБА_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повідомивши про накладення адміністративного стягнення.

На перевірку вказаних доводів захисника, з урахуванням того, що диск технічної фіксації судового процесу в районному суді, який долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не містив звукозапису, апеляційний суд витребував з районного суду архівну копію вказаного диску.

Зі змісту аудіо-запису та відео-запису технічної фіксації судового процесу, який надійшов на адресу апеляційного суду 01.10.2020 року, беззаперечно убачається, що в судовому засіданні 03.09.2020 року, головуючий суддя, заслухавши захисника та дослідивши докази, які містилися в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, не видалився до нарадчої кімнати, а на місці оголосив рішення про визнання ОСОБА_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повідомивши про накладення адміністративного стягнення, але не оголошуючи мотивів прийнятого рішення.

Факт ухвалення оскаржуваної постанови без виходу суду до нарадчої кімнати, крім звукозапису фіксації судового процесу, також підтверджується змістом журналу судового засідання, в якому відсутні відомості про вихід судді до нарадчої кімнати за результатами розгляду справи, а також оскаржуваною постановою від 03.09.2020 року, яка не оголошувалася в судовому засіданні (а.с.22,23-24).

Отже, апеляційним судом беззаперечно встановлено, що суддя районного суду провів судовий розгляд не дотримавшись визначеного законом порядку розгляду справи, а судове рішення суддею фактично було ухвалене без видалення до нарадчої кімнати, що порушує визначені законом принципи судочинства.

З метою забезпечення виконання положень ст.ст. 1, 38 КУпАП, враховуючи встановлені апеляційним судом істотні порушення порядку розгляду справи в районному суді, при вирішенні питання про забезпечення виконання положень ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права, зокрема положень ст.415 КПК, якими регламентовані підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, у разі допущення в районному суді істотних порушень процесуального закону.

З огляду на наведене, встановлені апеляційним судом факти неналежного розгляду справи в суді першої інстанції, вказують на недотримання суддею районного суду вимог КУпАП, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слугують безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови із призначенням нового судового розгляду в районному суді.

Під час нового розгляду, суду першої інстанції, неухильно дотримуючись вимог КУпАП та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» необхідно звернути увагу на встановлені під час апеляційного розгляду та зазначені в постанові суду факти недотримання вимог закону, провести судовий розгляд у відповідності до вимог закону та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення, яке буде відповідати вимогам закону та забезпечить неухильне виконання положень ст.1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Законом України «Про судоустрій і статус суддів», ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Румянцева О.Г. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.09.2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП повернути на новий розгляд до Приморського районного суду м. Одеси, в іншому складі суду.

Копію постанови направити на адресу ОСОБА_1 та його захисника Румянцева О.Г.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський