П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2020 р. Справа № 596/1071/20

Провадження № 3/596/472/2020

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянинку України, працюючого ПП, за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18№543202 складеного 14 липня 2020 року поліцейським СРПП Гусятинського ВП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Кочмар В.В., 14.07.2020 року о 00 год.24 хв. приватний підприємець ОСОБА_1 допустила роботу закладу громадського харчування в м. Копичинці, вул. І.Мазепи, Ольги Кобилянської, 8, Гусятинського району, 23:00 год., чим порушила вимоги п.п.16 п.3 Постанови КМУ від 20.05.2020 року №392 зі змінами від 08.07.2020 р. постанови КМУ №588, чим вчинила правопорушення передбачене ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання 05.10.2020 року не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася за місцем проживання, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавала, а тому є підстави розглянути справу у її відсутності по наявних доказах, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Одним з доказів, на основі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є протокол про адміністративне правопорушення, який складається уповноваженою посадовою особою та повинен містити дані, визначені ст. 256 КУпАП, зокрема, суть адміністративного правопорушення і нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб. Однак дані матеріали оформленні неналежним чином, у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків, потерпілих, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тощо. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Також, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки передбачені ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі.

Згідно ч.1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Диспозицією ст.44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У протоколі про адміністративне правопорушення, що надійшов до суду, не викладено суть правопорушення у відповідності до диспозиції ст.44-3 КУпАП, яка чітко визначає, що повинно бути встановлено порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до пункту 3, підпункту 16 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 на період дії карантину забороняється: робота після 23-ї та до 7-ї години розважальних закладів (нічних клубів), а також суб`єктів господарської діяльності з надання послуг громадського харчування з організацією дозвілля або без нього (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), закладів культури, крім кінотеатрів та крім діяльності з надання послуг громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень та замовлень на винос. Пункт 3 доповнено підпунктом 16 згідно з Постановою КМ № 588 від 08.07.2020\

Суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, у даному випадку є суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність з роздрібної торгівлі харчовими продуктами.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків правопорушення, не долучено письмові пояснення таких, крім самого протоколу та відеоматеріалів інспектором поліції не надано інших допустимих доказів.

З наданих до суду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.44-3 КУпАП, вбачається, що в них відсутні відомості щодо місця (точної адреси) закладу громадського харчування, що у м.Копичинці Гусятинського району.

В матеріалах справи відсутні відповідні установчі документи суб`єкту господарювання та відомості відносно правового статусу закладу.

Відсутні письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18№543202 від 14.07.2020 року додано відеозапис, який міститься в матеріалах справи.

На думку суду зазначений відеозапис не є належним та допустимим доказом з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна, зокрема, містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Однак, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не містять відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, що позбавляє суд можливості його ідентифікувати та виконати вимоги ст. 283 КУпАП при винесенні відповідної постанови за наслідками розгляду справи.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року в справі №524/5536/17, викладено правову позицію, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Крім того, зазначений відеозапис не містить інформації, що підтверджує винуватість ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП.

Так, під час перегляду наявного в матеріалах справи відеозапису встановлено, що на ньому міститься інформація про те, що працівники поліції зайшли у приміщення, де знаходились люди та грала музика. Під час спілкування з жінкою на відео не зафіксовано належним чином встановлення особи правопорушника, не засвідчено її особу . (а.с.10).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Санкція ст. 44-3 КУпАП, передбачає штраф на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній у відповідності з законом.

Як встановлено, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують винуватість ОСОБА_1 щодо порушення правил карантину, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, ст. 44-3, 247, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області І.О. Лисюк