Провадження № 33/4808/71/20
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю секретарів с/з Шемрай Г.А., Гладун-Гук О.Б., Бойка В.І., його захисника Вилки О.С., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1, ст.124, ст.122-2 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ст.130 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік;

- за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

- за ст.122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн.

На підставі ст.36 КУпАП визначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп.

1.2. Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 10 листопада 2019 року о 22-45 год. в м. Івано-Франківськ, по вул. Петлюри, 1 керував транспортним засобом марки "BMW 535 X1", д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Крім того, 10 листопада 2019 року о 22-45 год. в м. Івано-Франківськ, по вул. Петлюри, 1, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки "BMW 535 X1", д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувавши дорожньої обстановки, не вибравши безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дорожній знак, а також на тротуарне огородження, чим порушив п.12.1 ПДР України та внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Також, в той же день, 10 листопада 2019 року о 22-45 год. в м. Івано-Франківськ, по вул. Довженка, 9 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки "BMW 535 X1", д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою звукового сигналу та спеціального сигналу (світлових маячків синього та червоного кольорів), не зупинився, чим порушив п. 2.4 ПДР України.

2. Доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 стверджує, що:

- постанова суду першої інстанції є необґрунтованою оскільки в ній не наведені фактичні обставини справи, зокрема ніі свідки, ні патрульні, на пояснення яких суд послався, в засідання суду не з`являлися;

- судом не враховано той факт, що 10.11.2019 року він не керував транспортним засобом, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок святкування дня народження товариша. Після святкування він зателефонував своєму товаришу ОСОБА_2 з проханням забрати його автомобіль. Коли ОСОБА_2 приїхав зі своїм товаришем ОСОБА_3 , всі втрьох сіли в автомобіль, при чому ОСОБА_3 сів на заднє сидіння авто, ОСОБА_2 за кермо, а він ( ОСОБА_1 ) на переднє пасажирське сидіння. Під час поїздки між ними трьома виникла суперечка та конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_2 допустив наїзд на дорожній знак, а потім на тротуарну огорожу. Внаслідок таких дій автомобіль отримав пошкодження; а між товаришами почалась суперечка та вияснення щодо питання відшкодування шкоди заподіяної внаслідок такого наїзду. При цьому ОСОБА_2 пішов геть з місця ДТП, давши зрозуміти, що вказане питання буде вирішуватись коли ОСОБА_1 , не перебувати в стані алкогольного сп`яніння. Через декілька хвилин до них під`їхав екіпаж працівників патрульної поліції, які почали вимагати документи водія для перевірки, а згодом пройти тест на стан алкогольного сп`яніння;

- при перегляді відеозаписів в суді першої інстанції чітко прослуховується, як працівники поліції озвучили, що він ( ОСОБА_1 ) вийшов з машини з пасажирського місця, однак на жодні застереження щодо того, що він не керував транспортним засобом, працівники полії не реагували;

- в суді першої інстанції свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які були в той вечір з ним, підтвердили фактичні обставини справи, однак суд оцінив їх критично.

Щодо клопотання про поновлення строку, то ОСОБА_1 зазначив, що 23.12.2019 року звернувся в суд заявою про отримання повного тексту постанови, який фактично ним було отримано лише 03.01.2020 року. Апеляційні скарга подана ним протягом десятиденного строку 13.01.2020 року, однак через відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку була повернута. У зв`язку з цим, він повторно подав апеляційну скаргу, строк на апеляційне оскарження просить поновити, апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

3. Позиції сторін.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник доводи апеляційної скарги та клопотання підтримали, та просили їх задовольнити. ОСОБА_1 вказав, що служив у поліції експертом і у нього склалися неприязні стосунки з патрульною поліцією. Наголосив, що за кермом не був, його пояснень про це слухати не хотіли, прав не роз`яснили, адвоката не надали. Він дійсно відмовився від медичного огляду, бо не керував автомобілем. Стан сп`яніння не заперечив. Був на святкуванні дня народження і саме тому попросив свого товариша ОСОБА_2 сісти за кермо.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була винесена судом 23.12.2019, за участю Бойка В.І., а копію її повного тексту ОСОБА_1 отримав 13.01.2020.

Суд погоджується з доводами апелянта, що саме з моменту отримання копії він мав можливість ознайомитись з мотивами суду, оскільки відсутність у сторони повного тексту судового рішення унеможливлює мотивування апеляційної скарги і реалізацію права на захист.

Тому пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження належить поновити.

4.2. Відповідно до вимог ст.. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а відмова від такого огляду особи, яка керує транспортним засобом, тягне відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

4.3. Апелянт обвинувачується у скоєнні трьох правопорушень, пов`язаних із керуванням транспортним засобом: за ч. 1 ст. 130 КУпАП (п. 2.5., 2.9. ПДР), за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП (п. 2.4. ПДР), за ст. 124 КУпАП (п. 12.1. ПДР).

Апелянт наголосив на тому, що не керував транспортним засобом з-за свого стану сп`яніння і саме тому відмовився від медогляду. З цих самих причин він заперечує свою винуватість за ч. 1 ст. 122-2 та ст. 124 КУпАП, оскільки не був водієм і не може за це відповідати.

4.4. Апеляційний суд констатує, що докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом за вказаних у постанові суду обставин, відсутні.

По-перше. Суд безпідставно не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що ОСОБА_4 не керував автомобілем, а за кермом був ОСОБА_2 .

Це показання з трьох джерел, які суд отримав безпосередньо і вони відповідають всім вимогам достовірності. Заперечення цих прямих доказів невинуватості ОСОБА_1 тільки з-за того, що відеозапис не містить даних про ОСОБА_2 , не можна визнати переконливим доводом спростування показань, адже, згідно даних постанови, ОСОБА_2 втік із місця події, а тому і не міг бути на відео.

По-друге. Відеозапис не містить даних про керування автомобілем ОСОБА_1 . Будь-яких інших доказів теж немає. Більше того, з розмов поліцейських на переглянутому відео можна зрозуміти, що факти керування ОСОБА_1 технічними засобами не зафіксовано як і не зафіксовано невиконання вимог зупинки та порушення ПДР, яке призвело до пошкодження автомобіля. Тобто це було припущення поліцейських, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 власник автомобіля і був на місці пригоди в стані сп`яніння, і яке безпідставно покладено в основу обвинувачень. Дані, які зафіксовані у протоколах та інших документах справи щодо обставин керування ОСОБА_1 автомобілем, не відповідають ні доказам справи, ні об`єктивним можливостям поліцейських в нічних умовах ідентифікувати ОСОБА_1 як водія, а їх припущення не можна покласти в основу рішення.

Окрім того, належить звернути увагу на те, що комунікація поліцейських із ОСОБА_1 під час складання процесуальних документів не була такою етично бездоганною, щоб усунути сумніви в їх упередженості, про яку вказав апелянт. Самі вони в судове засідання на виклик не з`явились.

Апеляційний суд оцінює це не як притягнення до відповідальності завідомо невинного, а як можливу і обґрунтовану помилку поліцейських щодо особи водія в умовах нічного часу, ДТП і провокуючої поведінки ОСОБА_1 .

Отже, докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за указаних у протоколах про адміністративні правопорушення обставин відсутні, а є докази того, що він цього не робив.

Тому, слід дійти висновку про відсутність у його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП через те, що він за зазначених у відповідних протоколах обставин не був водієм і в силу цього не міг порушити правила дорожнього руху.

За цих умов апеляційну скаргу належить задовольнити, постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративних правопорушень в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити.

Строк на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2019 року поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв