Справа №487/4488/20
Провадження №3/487/1619/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2020 м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Афоніна С.М., за участю секретаря Горохівського О.О., прокурора Вільчака З.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, яка надійшла з Миколаївського управління департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючої, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2020 до Заводського районного суду м. Миколаєва з Миколаївського управління департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №20 складений відносно ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням ним вимог, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до вказаного протоколу, до Миколаївського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, для проведення перевірки, надійшов лист з національного агентства з питань запобігання корупції з повідомленням про встановлення факту несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме після звільнення за 2018 рік, поліцейським водієм взводу №1 роти реагування батальйону Управління поліції охорони в Миколаївській області сержантом поліції Калугіним Андрієм Володимировичем.

Згідно наказу Національної поліції України Управління поліції охорони в Миколаївській області є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту поліції охорони Національної поліції України.

Відповідно до наказу №1 о/с від 03.01.2017 УПО в Миколаївській області ОСОБА_1 було призначено поліцейським водієм взводу №1 роги реагування батальйону Управління поліції охорони в Миколаївській області.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи поліцейським водієм взводу № 1 роти реагування батальйону Управління поліції охорони в Миколаївській області, займав посаду поліцейського та згідно пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» відносився до суб`єкту, на якою поширюється дія вказаного закону.

Крім цього, відповідно до роз`яснень термінів статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування, тобто особою зазначеною у пункті 1 частини 1 статті 3 цього Закону, який зобов`язаний подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Наказом УПО в Миколаївській області №90 о/с від 27.08.2018 року поліцейського водія взводу №1 роти реагування батальйону Управління поліції охорони в Миколаївській області сержанта поліції ОСОБА_1 , згідно п. 7 ч. 1 сі. 77 Закону України «Про Національну поліцію України», було звільнено зі служби за власним бажанням з 28.08.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. а саме після звільнення за 201 8 рік.

Подання зазначеної декларації повинно здійснювач у порядку затвердженому рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №3 «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) Слиною державного реєстру декларацій осіб, уповноважених па виконання функцій держави або місцевою самоврядування».

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу 2 Рішення Національного агентства з низань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 №959/29089, про порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Слиною державного реєстру декларацій осіб, уповноважених па виконання функцій держави або місцевою самоврядування, ОСОБА_1 повинен був подати електрону декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність, а саме до 01.04.2019 року.

Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Проте, ОСОБА_1 у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, несвоєчасно подав електронну декларацію після звільнення за 2018 рік, а саме 13.06.2019.

Зазначений факт свідчить про те, що ОСОБА_1 , який припинив діяльність із Національній поліції України на посаді поліцейського водія взводу №1 роти реагування батальйону Управління поліції охорони в Миколаївській області, відповідно до наказу УПО в Миколаївській області №90 о/с від 27.08.2018, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме після звільнення за 2018 рік, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Законі України «Про запобігання корупції».

Вказані дії містять ознаки адміністративною правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно отриманих з управління кадрового забезпечення УПО в Миколаївській області завірених копій документів з особової справи ОСОБА_1 , останній був особисто під підпис попереджений про встановлений Законом України «Про запобігання корупції» обов`язок щодо подання декларації після звільнення за 2018 рік.

Таким чином. 13.06.2019 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за 2018 рік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, визнав та суду пояснив, що забув вчасно подати декларацію. Коли саме він подав електронну декларацію не пам`ятає.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та просив суд вважати датою виявлення правопорушення дату складення протоколу, а також визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу в межах санкції вказаної статті.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 256, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з п. 2 роз`яснень Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» за вих. №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Судом встановлено, що Відповідно до наказу №1 о/с від 03.01.2017 УПО в Миколаївській області ОСОБА_1 було призначено поліцейським водієм взводу №1 роги реагування батальйону Управління поліції охорони в Миколаївській області.

Наказом УПО в Миколаївській області №90 о/с від 27.08.2018 року поліцейського водія взводу №1 роти реагування батальйону Управління поліції охорони в Миколаївській області сержанта поліції ОСОБА_1 , згідно п. 7 ч. 1 сі. 77 Закону України «Про Національну поліцію України», було звільнено зі служби за власним бажанням з 28.08.2018 року.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу 2 Рішення Національного агентства з низань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 №959/29089, про порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Слиною державного реєстру декларацій осіб, уповноважених па виконання функцій держави або місцевою самоврядування, ОСОБА_1 повинен був подати електрону декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність, а саме до 01.04.2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію за 2018 рік, ас саме 13.06.2019 (а.с. 15).

А за такого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. А сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення повинен дослідити всі обставини справи, встановити, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закрити провадження у справі.

Так, 02.04.2019 за вих. №911/14 на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції начальником Управління поліції охорони в Миколаївській області ОСОБА_2 направлено повідомлення про факт несвоєчасного подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яким повідомлено, що встановлено факт неподання декларації ОСОБА_1 за 2018 рік (а.с. 11).

Згідно повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції без номеру і дати встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с. 10).

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За такого, суд вважає днем виявлення правопорушення дату надходження первинної інформації про правопорушення до органу уповноваженого на складання протоколу (02.04.2019), а не 13.06.2019, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та не 10.06.2020 як стверджував прокурор в судовому засіданні.

Так, протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією складено 10.06.2020, в той час коли шість місяців після виявлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації спливли 02.10.2019.

Таким чином, на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 38, 172-6, 245-247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя: С.М. Афоніна