ПОСТАНОВА

Справа № 137/1115/20

13 жовтня 2020 р. 3/137/471/20

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого трактористом в ПАТ «Племзавод «Літинський», громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 виданий 20.11.2017 органом № 0524, РНОКПП НОМЕР_2 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 521422 від 21.08.2020, 21.08.2020 о 23 год 25 хв на 247 км. автодороги М12 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 2705, д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків на місці зупинки у повному обсязі.

Таким чином ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 2.5 ПДР України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, повідомивши, що 21.08.2020 спільно із другом ОСОБА_2 їхав автомобілем ГАЗ 2705 з с. Літинка до готельно-ресторанного комплексу «Гурова криниця», котрий знаходиться біля автозаправки та спецпосту поліції. Проїхавши повз спецпост поліції, зупинились на АЗС, де спільно з товаришем вжили алкоголь та згодом замовили кави де і очікували решту друзів, щоб спільно відпочити та зняти номер в готелі, де і заночувати. Однак до нього підійшли інспектори поліції та інкримінували керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Заперечення ОСОБА_1 про те, що він вживав алкоголь після того, як вже завершив керування автомобілем, не були враховані.

Допитаний у судовому засіданні за клопотання ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтвердив, що дійсно спільно із ОСОБА_1 , 21.08.2020 їхали автомобілем повз спецпосту поліції і лише після того як зупинили автомобіль та заглушити мотор, вживали алкоголь на АЗС, оскільки забажали переночувати в готелі.

Викликані у судове засідання свідки зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до судового засідання не з`явились, хоча про місце дату та час судового засідання були повідомлені заздалегідь та належним чином (а.с. 20-21).

Інспектор поліції, котрий складав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 до судового засідання також не з`явився . Надав на адресу суду компакт-диск на котрому зафіксовано процедуру оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (а.с. 18).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали адміністративної справи, оглянувши відеозапис наданий інспектором поліції Матвієвським М.В., приходжу до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376,до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч положенням ст.251 КУпАП та п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких доказів, щодо підтвердження обставин, зазначених в протоколі, оскільки відомості в матеріалі про адміністративне правопорушення, котрі могли б слугувати підтвердженням керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його подальшої зупинки інспекторами поліції, суду не надано.

Не містить таких доказів і наданий інспектором поліції компакт-диск із відеозаписом подій щодо фіксування адміністративного правопорушення на АЗС (а.с. 18). Зокрема, відсутні докази: про рух автомобіля ГАЗ 2705, д.н.з. НОМЕР_3 ; перебування за кермом з ознаками сп`яніння ОСОБА_1 ; зупинки транспортного засобу інспекторами поліції. З наданих відеозаписів вбачається, що працівники поліції під`їхали до припаркованого транспортного засобу та інкримінували керування транспортним засобом особі, котра не перебувала за кермом транспортного засобу.

Слід зазначити, що завданням судочинства є не збирання доказів, а оцінка доказів наданих суду на підтвердження інкримінованому ОСОБА_1 правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене вище вважаю, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, будь-які належні та допустимі докази в матеріалах про адміністративне правопорушення відсутні, а відтак справа підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір розмір і порядок якого встановлений законом.

Оскільки відносно ОСОБА_1 не винесено постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, судовий збір не підлягає сплаті.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 247, 251, 256, 268, 283, 284 КУпАП, ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч.3 ст. 62 Конституції України, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.