Провадження № 3/127/5717/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шлапак Д.О., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ст. 44-3 КУпАП.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 44-3 КУпАП не доведена з огляду на наступне.

Так, за протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 598458 від 26.06.2020, 26.06.2020 о 23 год. 30 хв. в м. Вінниці площа Гагаріна 2 кафе «Аура» ОСОБА_1 порушив вимоги постанов № 392 та № 500 КМУ, а саме умови індивідуального захисту, тобто знаходився на робочому місці без перчаток та маски. Персонал, а саме бармени також перебували без масок, за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 598293 від 28.06.2020, 28.06.2020 о 02 год. 00 хв. в м. Вінниці площа Гагаріна 2 кафе «Аура» ОСОБА_1 порушив вимоги постанов № 392 та № 500 КМУ та протокол № 38 від 26.06.2020 ВМР, а саме являючись адміністратором кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » перебував на робочому місці та не вжив заходів до припинення роботи розважального закладу, за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 393294 від 18.07.2020, 18.07.2020 о 23 год. 15 хв. в м. Вінниці площа Гагаріна 2 ресторан «Аура» ОСОБА_1 порушив вимоги постанов № 392 та № 500 КМУ та протокол № 38 від 26.06.2020 ВМР, а саме являючись адміністратором ресторану «Аура» перебував на робочому місці та не вжив заходів до припинення роботи розважального закладу, за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав, зазначив, що колись він дійсно працював адміністратором ресторану «Аура», однак з 18.02.2020 в даному закладі не працює, а тому не являється суб`єктом правопорушення.

Так, адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 44-3 КУпАП, визнається порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зі змісту положень ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» затверджено порядок здійснення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією та правила дотримання санітарних та протиепідемічних заходів.

Протоколом Вінницької міської ради № 38 від 26.06.2020, обмежено з 27 червня поточного року час роботи закладів громадського харчування та закладів розважальної діяльності, розташованих на території Вінницької міської об`єднаної територіальної громади, до 23-ої години.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як докази вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 44-3 КУпАП, суду надані: протоколи АПР18 № 598458 від 26.06.2020, АПР18 № 598293 від 28.06.2020 таАПР18 № 393294 від 18.07.2020, рапорти поліцейських та пояснення.

Оцінюючи вказані докази, суд зважає на те, що в протоколах не вказано які саме умови постанов порушив ОСОБА_1 . Крім того, в протоколах не вказано свідків, які б могли підтвердити чи спростувати обставини вчинення адміністративних правопорушень.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зіспівіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Щодо рапортів поліцейських, то слід зазначити, що хоча в них і зазначено, що ОСОБА_1 будучи адміністратором ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_3 » допустив порушення та не вжив відповідних заходів щодо дотримання порядку здійснення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією та правил санітарних та протиепідемічних заходів, однак суд також відмічає, що в розумінні правової позиції, висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 по справі №489/4827/16а слідує, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю, а тому і рапорти поліцейських, не можна вважати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 44-3 КУпАП.

Будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 44-3 КУпАП, суду не надано. Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо того, що ОСОБА_1 являється суб`єктом правопорушення.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України також відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

Так, у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Зазначені принципи можуть бути застосовані до статті 44-3 КУпАП, за якою санкція передбачає накладення штрафу в розмірі однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, враховуючи тяжкість можливого покарання, притягнення до відповідальності за статтею 44-3 КУпАП носить кримінально-правовий зміст у розумінні ЄСПЛ, тому при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід, крім іншого, забезпечувати дотримання принципу презумпції невинуватості.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що склад адміністративних правопорушень за ст. 44-3 КУпАП у діях ОСОБА_1 відсутній, оскільки відсутні докази, які б підтвердили протиправність діяння.

Відповідно ст. 247 КУпАП України, відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Отже, провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 44-3, 245, 247, 283, 284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: