Справа № 237/3112/20
П О С Т А Н О В А
Іменем України

20.08.20 року місто Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Сенаторов В.А., розглянувши матеріали, які надійшли з військової військової комендатури м. Курахове про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Львів, місце служби та посада: військова частина НОМЕР_2 , заступник начальника польового вузла зв`язку з морально-психологічного забезпечення, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення № ДНК-2/2683 від 18.08.2020р., під час виконання завдань за призначенням майор ОСОБА_1 16.08.2020 року о 14:00 год. вживав алкогольні напої на території м. Курахове Донецька область (знаходячись в звільненні, в цивільному одязі з дозволу командира військової частини). В подальшому 16.08.2020 року приблизно о 16:00 год. посадовими особами військової частини НОМЕР_2 було виявлено майора ОСОБА_1 з ознаками вживання алкогольних напоїв в с. Дачне Мар`їнського району Донецької області та доставлено на територію тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 . В подальшому, за рішенням командування військової частини НОМЕР_2 та представників ІНФОРМАЦІЯ_2 , майора ОСОБА_1 військовим транспортом військової частини НОМЕР_2 було доставлено до КНП «Мар`їнська центральна районна лікарня» за адресою: м. Красногорівка, вул. Нахімова, 1 з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Так, 16.08.2020 відповідно до довідки № 167 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів встановлено, щ майор ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Майор ОСОБА_1 відмовився ставити власний підпис на вищевказаній довідці № 166 в присутності двох свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що алкогольні напої на території військової частини не вживав. 16.08.2020 з 10:00 год. він перебував в звільненні в м. Курахове Донецької області з дозволу командира в/ч НОМЕР_2 на його письмовий рапорт про вихід за межі базового табору. Перебуваючи у м. Курахове в цивільному одязі, випив 2 пляшки безалкогольного пива, бокал чи два квасу. Після цього він дозволив собі випити один бокал пива. Через деякий час він повернувся у село Дачне, де його було виявлено командуванням частини із ознаками алкогольного сп`яніння. По даній причині його було доставлено у лікарню для встановлення стану алкогольного сп`яніння, де він відмовився від задувки на Драгер, оскільки сертифікат не надали та повідомити, коли була його остання повірка не сказали. Він неодноразово просив направити його у лікарню на здачу аналізів крові та сечі, на що йому було відмовлено.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністратвиної відповідальності, та дослідивши матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № ДНК-2/2683 від 18.08.2020р. (а.с. 1-2), довідку № 167 від 16.08.2020р. (а.с.3), службову характеристику від 18.08.2020р. (а.с.8), медичну характеристику № 44 (а.с. 9), пояснення ( а.с. 11, 12, 13-14), приходжу до наступного висновку.

Згідно з довідки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або передування під впливом лікарських препаратів № 166 від 16.08.2020р. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду та підпису даної довідки.

За змістом статей 245, 280, 283 КУпАП для прийняття законного та обґрунтованого рішення слід забезпечувати всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи.

Крім того в Кодексі України про адміністративні правопорушення визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній адміністративній справі. У них, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Судом враховується, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення і лише в межах визначеного у ньому обсягу (обвинувачення) встановлених і зазначених у протоколі обставин та кваліфікації дій особи.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП, є дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду. Згідно ч.1 ст.172-20 КУпАП підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Таким чином, в матеріалах справи на противагу поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, відсутні достатні докази, якими підтверджується той факт, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: свідомо вжив спиртні напої на території військової частини, або появився на території військової частини в нетверезому стані, або виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду. Також не було надано достатніх доказів, чому на вимогу ОСОБА_1 не було забезпечене належне проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння у відповідності до процедур, встановлених законодавством України. Зокрема в матеріалах справи відсутнє НАПРАВЛЕННЯ військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до медичного закладу, якому надано право проводити огляд військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння. Отже, ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_1 не було направлено у встановленому порядку на огляд з метою з`ясування підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Сама по собі ця обставина ставить під сумнів дотримання принципу верховенства права під час проведення перевірки обставин справи та складання протоколу, ставить під сумнів отримані результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , з огляду на критерії допустимості отриманого внаслідок такої перевірки доказу.
Суд приймає до уваги, що чинним законодавством не визначений інший порядок для встановлення, зокрема, стану алкогольного сп`яніння, ніж той, який визначений в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735. З урахуванням вказаного за принципом аналогії закону даний порядок використовується для прийняття рішення по суті у даному конкретному провадженні. За таких обставин суд не може прийняти, як доказ Довідку № 167 КП «Мар`їнська центральна районна лікарня» від 16.08.20 року, оскільки ця довідка не відповідає за формою та змістом не відповідає вимогам згаданої інструкції.

П. 15. Інструкції встановлює: «За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.» У пункті 16 Інструкції вказано, що «Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Згідно п. 22 Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Слід зазначити, що починаючи зі справ «Енгель та інші проти Нідерландів», «Озтюрк проти Німеччини» «Лутц проти Німеччини» ЄСПЛ тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо. У деяких справах проти України ЄСПЛ констатував порушення статей 6 і 7 Конвенції, а також ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції у справах про адміністративні правопорушення, як наприклад, у справах «Гурепка проти України», «Гурепка проти України (№ 2)», «Лучанінова проти України, «Вєренцов проти України» та інші. Таким чином, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ при розгляді справ про адміністративні правопорушення національні органи влади мають дотримуватися гарантій, притаманних кримінальному провадженню.
Тяжкість передбаченого диспозицією як частини 1, так і частини 3 статті 172-20 КУпАП адміністративного стягнення в виді, в тому числі, позбавлення свободи на певний строк, свідчить про те, що при розгляді справи про зазначений вид адміністративного правопорушення слід дотримуватись гарантій, притаманних кримінальному провадженню, в тому числі права на захист від висунутого твердження про скоєння адміністративного правопорушення, яке сформульовано у протоколі про адміністративне правопорушення, принципів доведеності вини, тощо.
Суд переконаний, що обвинувачення у адміністративному проступку ОСОБА_1 не може ґрунтуватись на припущеннях та бути доведеним за допомогою недійсних документів, отриманих з порушенням відповідних встановлених законодавством України процедур. Також, суд, приймаючи остаточне рішення, застосовує принцип доведеності вини «поза розумних сумнівів» і приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не доведена зібраними і дослідженими доказами поза розумних сумнівів. За таких обставин вину ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованого правопорушення слід вважати не доведеною. Але, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить регламентації дій судді щодо виду рішення, яке слід прийняти в цьому випадку, то провадження щодо майора ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 , ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.А. Сенаторов