Номер провадження: 3/161/3518/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

19.07.2020 року о 01:50 год. в с. Усичі Луцького р-ну по вул. Польова, ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.1 «а» ПДР України, керував транспортним засобом IVECO, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи, відповідно до Постанови Луцького РВ ДВС ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) № 60327100 від 11.03.2020 року, обмеженим у праві керування транспортними засобами.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Крім того, 28.07.2020 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 228236 від 19.07.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , 19.07.2020 року о 01:50 год. в с. Усичі Луцького р-ну, в порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, керував транспортним засобом IVECO, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності свідка.

Вищевказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 23.09.2020 року ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання, заяви про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходили.

В судовому засіданні 19.08.2020 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні, правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП визнав у повному обсязі, суду пояснив, що він дійсно керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, при цьому, будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами. Зазначив, що свою вину він також визнав й на місці його зупинки працівниками поліції, про що у протоколі він зробив відповідний запис. Просив суворо не карати.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не передбачається обов`язкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Щодо наявності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до наступного.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення було надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 228236 від 19.07.2020 року, складений поліцейським СРПП № 1 Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ст. сержантом поліції Самчуком Б.Б. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та чек приладу DRAGER Alcotest 6810 № ARBL-0880.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 228236 від 19.07.2020 року, свідком проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу вказано « ОСОБА_2 » (а.с. 1).

Крім того, у чеку приладу DRAGER Alcotest 6810 № ARBL-0880, за допомогою якого встановлювався стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , зазначено прізвище інспектора, який проводив тест « ОСОБА_2 » (а.с. 3-4).

З даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. п. 6, 7 Розділу І Інструкції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції, - огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Однак, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був проведений в присутності лише одного свідка ОСОБА_2 .

При цьому, як слідує із адміністративних матеріалів, які є предметом розгляду даної справи, ОСОБА_2 , який був вказаний свідком проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, являється поліцейським СРПП № 3 Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області, тобто є працівником поліції.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Тому, в даному випадку, суд не приймає до уваги показання приладу DRAGER Alcotest 6810 № ARBL-0880, за допомогою якого визначався стан сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки огляд на стан алкогольного сп`яніння останнього був проведений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що ставить під сумнів допустимість даного доказу.

При цьому, будь-які інші належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння в матеріалах справи відсутні.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки органом, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 19.07.2020 року о 01:50 год. в с. Усичі Луцького р-ну, керував транспортним засобом IVECO, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо наявності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні, призначеному на 19.08.2020 року, ОСОБА_1 суду пояснив, що з інкримінованим йому адміністративним правопорушенням за ч. 3 ст. 126 КУпАП він згідний.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 385577 від 19.07.2020 року, складеним відносно нього поліцейським СРПП № 3 Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області сержантом поліції Жакуном Б.Л.(а.с. 2).

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, його майновий стан.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 126, 130, п. 7 ст. 247, ст. ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська