ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/449/20 Справа № 707/1003/20 Головуючий по 1 інстанції Смоляр О.А.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі судового засідання Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №707/1003/20 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Черкаського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Ковтуна А.В. ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 07 серпня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 15.05.2020 о 20 год. 50 хв., в с.Хутори по вул. Центральній, 38, керував автомобілем марки «ВАЗ-21013», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник Ковтун А.В. подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що свідків під час складання адміністратвиних матеріалів взагалі не було, у звязку з чим в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Ковтуна А.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі,є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 396710 від 15.05.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 15.05.2020 о 20 год. 50 хв., в с.Хутори по вул.Центральній, 38, керував автомобілем марки «ВАЗ-21013», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони давали працівникам поліції, та згідно яких в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. Також ОСОБА_1 відмовився від підпису та надання пояснень (а.с.2,3);

- даними відеозапису з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вказував, що він працює водієм автомобіля таксі. З приводу обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначив, що він 15.05.2020 керував автомобілем «ВАЗ-21013», д.н.з. НОМЕР_1 , та зупинився за межами населеного пункту з метою поговорити по телефону, після чого під`їхали працівники поліції. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки працівники поліції з`явилися вже в той момент, коли він самостійно зупинився, та не керував транспортним засобом. Також ОСОБА_1 визнав, що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, мотивуючи свою відмову тим, що працівники поліції його не зупиняли.

Твердження апелянта про те, що при складанні протоколу були відсутні свідки є безпідставними та спростовуються: протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 396710 від 15.05.2020 та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Апеляційним судом не встановлено жодних об`єктивних обставин, які б свідчили про відсутність свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а тому посилання апелянта на їх відсутність є необґрунтованими та нічим не підтверджені.

Посилання апелянта на показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони нібито давали йому письмово та в телефонному режимі є неспроможними, оскільки отримані в поза процесуальний спосіб, а тому не можуть бути доказом у справі.

Крім того, письмові показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони давали працівникам поліції, узгоджуються з даними відеозапису.

Також апеляційний суд вважає, що місцевим судом вірно критично оцінено письмові показання свідка ОСОБА_3 , які надані захисником Ковтуном А.В., оскільки вони не узгоджуються з його письмовими поясненнями, які він давав працівникам поліції, а в судове засідання останній за викликом місцевого суду двічі не зявився.

З метою недопущення процесуальних прав ОСОБА_1 та його захисника Ковтуна А.В. апеляційним судом також викликалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак вони в судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені про час та місце апеляційного розгляду.

Згідно ч.1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки самостійно зупинився, а не на вимогу працівників поліції, є неспроможними, та не можуть слугувати підставою для скасування постанови місцевого суду.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 07 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Ковтуна А.В., - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка