ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2099/20

23 вересня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л. А. розглянувши матеріали, що надійшли від Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , непрацюючого, посвідчення водія НОМЕР_1 від 09.10.2016 року. за ч.1 ст.130 КупАП

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2020 року поліцейським Костопільського ВП ГУНП сержантом поліції Бондаром В.С. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №093496 за ч.1 ст.130 КУпАП, з якого вбачається, що 21.08.2020 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував мотоциклом д.н.з. НОМЕР_2 у с.Трубиці, Костопільського району по вул.Центральна з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Також, зазначено, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху. Попередньо дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся. Захисник ОСОБА_1 адвокат Михайлов В.О. в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_1 на даний час знаходиться на лікуванні, проте вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не визнає з підстав, які викладені у письмовому запереченні захисника, що міститься у матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення захисника Романчука С.А., дослідивши матеріали та письмові докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, дійшов наступних висновків.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.9(а) ПДР України водієві, зокрема, забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення передбачений Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року та наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відповідно до п.4 розділу IX наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 року огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

В письмових запереченнях захисник Романчука С.А. стверджує, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а також поліцейськими не було зафіксовано факт керування мотоциклом ОСОБА_1 , який під час процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення заперечував факт керування транспортним засобом.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_1 21.08.2020 року разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 , жителем с.Головин, Костопільського району, який перебував за кермом мотоцикла д.н.з. НОМЕР_2 , дійсно приїхали до с.Трубиці до знайомих по запчастини до мотоцикла та на обочині дороги вулиці Центральна чекали поки підвезуть запчастини. В цей час, по вулиці Центральна в с.Трубиці патрулював службовий автомобіль Костопільського ВП ГУНП, який зупинився біля мотоцикла, а поліцейський запитав причину зупинки мотоцикла та почав вимагати надати документи на мотоцикл та посвідчення водія.

З огляду на письмові пояснення захисника Романчука С.А. встановлено, що так, як у товариша ОСОБА_1 ОСОБА_3 відсутнє посвідчення водія відповідної категорії, ОСОБА_1 повідомив, що має посвідчення водія, проте забув взяти його вдома, оскільки поспішали з с.Головин до с.Трубиці по запчастини.

Як наслідок, поліцейським було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №870812 від 21.08.2020 року, яка була складена о 14 год. 40 хв., копія якої міститься у матеріалах справи.

Суд констатує, що вказана вище постанова суперечить протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №093496 від 21.08.2020 року, у якому вказано, що ОСОБА_1 рухався по вулиці Центральній у с.Трубиці о 15 год. 00 хв.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місці зупинки ТЗ та в медичному закладі з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як обов`язок пройти огляд так і відповідальність за відмову в проходженні останнього настають виключно в разі дотримання порядку такого огляду.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, тобто законодавець чітко встановив вимоги до порядку проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в закладах охорони здоров`я, що зобов`язує співробітників поліції дотримуватись вказаного порядку, адже за ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, за ч. 5 ст. 266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі за текстом Порядок направлення та огляду).

Суд зауважує, що за вимогами ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі за текстом стан сп`яніння), підлягають: відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Тобто в разі встановлення поліцейським підозри, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у поліцейського виникає імперативний обов`язок відсторонити вказаного водія від керування, чого, як свідчить подія, не відбулося, у зв`язку із чим можливо ставити під сумнів саму «підозру у сп`янінні» і підтвердження факту відсутності керування правопорушником транспортного засобу.

Нормативно-правове підґрунтя діяльності патрульної поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння становить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за текстом Інструкція про порядок №1452/735МВС), затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735МВС.

Огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки починається з моменту залучення двох свідків, оскільки всі дії, визначені законодавством та направлені на встановлення чи спростування стану сп`яніння поліцейським за вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП мають відбуватися виключно в присутності свідків, недотримання чого в силу ч.5 ст. 266 КУпАП призводить до недійсності такого огляду.

Таким чином, вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ є законною лише за наявності двох свідків, у присутності яких така вимога пред`являється.

За п.1 розділу І Інструкції про порядок № 1452/735МВС процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння закінчується оформленням результатів такого огляду.

Тобто при залученні свідків, що є обов`язковим, останні повинні брати участь у всій процедурі огляду на стан сп`яніння з моменту її початку до завершення, про що може свідчити лише оформлення результатів такого огляду.

Судом встановлено, що поліцейські взагалі не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі та не вказували, що оформляють матеріали за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відтак, згідно ч.6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім цього, протокол, у разі його оформлення, складається, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (абз.2 ст. 254 КУпАП). При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Такі дії працівниками поліції не були здійснені. В матеріалах справи також відсутній інший примірник протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки такий не вручався ОСОБА_1 .

Відповідно до п.4 розділу IX наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 року огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Другий примірник акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів також не вручався ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення чітко вказано, що ОСОБА_1 рухався мотоциклом о 15 год. 00 хв. по вулиці Центральній у с.Трубиці, а о 15 год. 05 хв. вже було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №093496 від 21.08.2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП з повністю проведеною процедурою розгляду справи із залученням свідків (протягом 5 хв.), а також вбачаються явні ознаки внесення виправлень до протоколу в частині зазначення часу складення протоколу, оскільки видно виправлення часу з 14 год. 55 хв. на 15 год. 05 хв., що є недопустимим.

Інших доказів, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП поліцейськими не надано, у тому числі й відео з нагрудних боді-камер, а також не надано рапорт, який зазначено у протоколі.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

В даному випадку всі сумніви та протиріччя повинні трактуватися на користь ОСОБА_1 , який до того ж не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини, тлумачаться на користь особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена і провадження по справі необхідно закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1ст.247КУпАП,ч.1ст.130 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяЛ. А. Грипіч