ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1191/20 Справа № 215/3490/20 Суддя у 1-й інстанції - Красюк К. І. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі

420 грн. 40 коп.,

за участю:

захисника (в режимі відеоконференції) Морозова В.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2020 року ОСОБА_1 08 червня 2020 року о 21:50 год. в м. Кривому Розі по вул. Сергія Колачевського біля буд. 85 керував т.з. БАЗ-22154 СПГ, д.н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №342 від 08 червня 2020 року, чим порушив п.2.9а ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову постанову, якою справу стосовно нього закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує на те, що справа була розглянута без присутності його представника, свідків, інспекторів поліції, які склали протокол, суд не досконало дослідив матеріали, не заслухав думки всіх сторін та не взяв до уваги грубі порушення працівників поліції. Зазначає, що суд не надав можливості ознайомитись з матеріалами справи, незаконно та необґрунтовано відхилив надіслану ним заяву про ознайомлення з матеріалами справи. Крім того, суд не взяв до уваги його клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з захисником. Посилається на те, що постанова винесена без можливості надання йому права на захист, чим порушено вимоги ч.1 ст.268 КУпАП. Звертає увагу на те, що після того, як він не погодився з результатами огляду за допомогою приладу Драгер працівники поліції взагалі не пропонували йому пройти зазначений огляд в лікарняному закладі, чим порушили абз. 3 ст. 266 КУпАП. Вказує на те, що під час проведення огляду за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу свідки були відсутні, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому відсутні підписи та телефонні номери свідків. Звертає увагу на те, що правопорушення, передбачені ч.ч. 1-4 ст. 130 КУпАП з 01 липня 2020 року віднесені до кримінальних проступків, а відповідальність, передбачена ч.ч. 1-4 ст.130 КУпАП з 01 липня 2020 року є скасованою, оскільки диспозиція ч.ч. 1-4 ст. 130 КУпАП повністю вилучена з вказаного нормативного акту. Зазначає, що матеріали адміністративної справи та протокол про адміністративне правопорушення працівниками складені з наступними порушеннями: в матеріалах справи не місяться відомості про те, чи притягувалися особа до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення; відсутня довідка про те чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія; при складанні протоколу не було виписано направлення на медичний огляд до лікарні, що є грубим порушенням; відсутня довідка про відсторонення особи від керування транспортним засобом; в протоколі не зазначено наявність чи відсутність відповідних ознак алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції належним чином з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена сукупністю зібраних та досліджених доказів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан сп`яніння; тестуванням до протоколу, з якого слідує, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер 0,74 проміле; відеозаписом з бодікамери поліцейського, відповідно до якої ОСОБА_1 у присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Драгера, а також іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а ПДР України.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, отриманих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи в апеляційній скарзі стосовно порушення прав ОСОБА_1 під час розгляду справи є безпідставними з огляду на наступне.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності учасників справи.

Судом першої інстанції неодноразово відкладався розгляд справи за клопотаннями ОСОБА_1 , і жодного разу останній не надав належним чином оформлені докази поважності причин його нез`явлення до суду, що свідчить про його ухилення від участі у розгляді справи і належного його повідомлення про слухання справи судом, який 07 вересня 2020 року розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , який про день, місце та час розгляду був належним чином повідомлений, що узгоджується з вимогами ст. 268 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд не надав можливості ознайомитись з матеріалами справи, незаконно та необґрунтовано відхилив надіслану ним заяву про ознайомлення з матеріалами справи, є безпідставними та спростовуються наявною в матеріалах справи на аркуші № 17 заявою ОСОБА_1 від 12 серпня 2020 року про ознайомлення з матеріалами справи, на якій суддя надав письмовий дозвіл на ознайомлення з матеріалами справи. Однак, ОСОБА_1 не скористався своїм правом на ознайомлення з матеріалами справи, з незалежних від суду причин, а тому, приходжу до висновку про відсутність підстав вважати порушеним права ОСОБА_1 на захист.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд в лікарняному закладі є безпідставними, оскільки як слідує з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, останні пропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд.

Посилання на відсутність на місці зупинки транспортного засобу свідків також є безпідставними, оскільки, як слідує з вказаного вище відеозапису з нагрудної камери поліцейського, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відбувався в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які надали свої письмові пояснення. Підстав ставити від сумнів письмові пояснення цих свідків апеляційним судом не встановлено та в апеляційній скарзі таких підстав не наведено.

Посилання апеляційної скарги щодо неврахування суддею змін до законодавства в частині скасування адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, щодо керування автомобілями в стані алкогольного сп`яніння, є помилковими, так як Закон України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», набрав чинності 01 липня 2020 року і цим законом було посилено відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП, що відповідно до ст. 8 КУпАП не має зворотної сили.

А тому, оскільки подія у даній справі мала місце 08 червня 2020 року, то в даному випадку справа розглянута за редакцією ст. 130 КУпАП, яка діяла до введення посилення відповідальності.

В матеріалах справи відсутні та захисником під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот