Справа № 177/716/20
Провадження № 3/177/310/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А.

розглянувши матеріали, які надійшли від полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого у ПАТ «Арселор Міттал» (без зазначення посади), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 13.06.2020 о 20 год. 05 хв., на 128 км автодороги Н-11, в Криворізькому районі Дніпропетровської області, керував транспортним засобам марки «ВАЗ-21074», р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова) та в порушення п. 2.5 ПДР України, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, відмовився у присутності двох свідків, що зафіксовано на бодікамеру БКАЕ43, БКАЕ131, БКАЕ24, НОМЕР_2 , БКАЕ 28.

ОСОБА_1 правом на участь у судовому розгляді не скористався. Так само, не забезпечив участь свого захисника у судовому засіданні. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, оскільки стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У повідомленні, яке надійшло від ОСОБА_1 на адресу Криворізького районного суду Дніпропетровської області 10.09.2020 про неможливість прибуття у судове засідання, останній, посилаючись на розірвання раніше укладеного договору про надання правової допомоги з адвокатом Гавриленком В.В. у даній справі, а також на «не процесуальну поведінку суддівського корпусу» та перебування на лікарняному, просив відкласти судовий розгляд на іншу дату, яку узгодити з ним, з метою економії процесуального часу та розумних строків. До вказаного повідомлення ОСОБА_1 долучив додаток до договору про надання правової (юридичної) допомоги від 06.08.2020, відповідно до якого сторони ( ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ) вирішили припинити дію Договору від 06.08.2020 за взаємною згодою та листок непрацездатності, згідно з яким, ОСОБА_1 з 09.09.2020 перебуває на амбулаторному лікуванні з діагнозом «ГРВІ».

Дослідивши повідомлення від 10.09.2020 з додатками, суддя визнає неповажними причини неявки ОСОБА_1 та його захисника в судове засідання, призначене на 11.09.2020. При цьому, суддя враховує, що підписати 09.09.2020 додаток до договору про надання правової (юридичної) допомоги від 06.08.2020, ОСОБА_1 мав можливість, не зважаючи на те, що вже з цього ж дня перебував на лікарняному. У той же час, об`єктивних даних, які б свідчили про неможливість останнього залучити до участі у справі іншого захисника, суду не надано.

Окрім того, суддя зауважує, що всі розумні строки щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП вже сплили. Так, справа перебуває у провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області з 23.06.2020 (а.с.1) та неодноразово призначалася до судового розгляду. Про день, час та місце судового засідання ОСОБА_1 та, на той час, його захисник Гавриленко В.В. повідомлялися належним чином, що останніми не заперечувалося. Проте, ОСОБА_1 маючи об`єктивну можливість, оскільки доказів протилежного суду не надано, упродовж майже 3 місяців перебування справи в провадженні суду, у жодне з судових засідань (14.07.2020, 06.08.2020, 21.08.2020, 04.09.2020) не з`явився та не надав пояснення по суті правопорушення, доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин. Натомість, захисник Гавриленко В.В., будучи ознайомленим з матеріали справи (а.с.16), з метою затягування судового розгляду, заявляв необґрунтовані клопотання про направлення справи за підсудністю, на дооформлення, витребування доказів, виклик та допит свідків та працівників патрульної поліції, у задоволенні яких було відмовлено.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі, проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Тому, суддя розцінює поведінку ОСОБА_1 , та захисника Гавриленка В.В. (у судовому процесі 04.09.2020), як намагання, зловживаючи своїм правом, затягнути час, з метою уникнення притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справи, а також переглянувши DVD-диски з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 зі змінами, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення адміністративного правопорушення 13.06.2020) передбачено, серед іншого, адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до п. 2, 3, 6-8 Розділу І зазначеної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 (зі змінами та доповненнями) судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддею встановлено, що водієм ОСОБА_1 , під час керування ним транспортним засобом марки «ВАЗ-21074», р/н НОМЕР_1 , 13.06.2020 о 22 год. 05 хв., на 128 км автодороги Н-11 в Криворізькому районі Дніпропетровської області, порушено вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому, його вина підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №113921 від 13.06.2020, в якому зафіксовано час та місце, обставини вчиненого правопорушення, зокрема факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова, а також відмови від проходження медичного огляду в установленому порядку на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків. ОСОБА_1 пояснень до протоколу не надав, від його підписання відмовився (а.с.1);

- рапортом інспектора патрульної поліції, в якому вказано, що під час зупинення ТЗ «ВАЗ-21074», р/н НОМЕР_1 , встановлено, що водій ОСОБА_1 , який керував вказаним ТЗ, мав ознаки алкогольного сп`яніння, проте водій відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків. Крім того, на ОСОБА_1 винесено постанову за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.9);

- як слідує з постанови серії ЕАМ №2681768 від 13.06.2020, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, за керування ТЗ без посвідчення водія, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, у розмірі 425,00 грн. Вказана постанова є чинною, та нею підтверджуються ті обставини, що саме ОСОБА_1 13.06.2020 керував ТЗ «ВАЗ-21074», р/н НОМЕР_1 . Доказів про скасування вказаної постанови суду не надано (а.с.8);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 (а.с.5-6) та ОСОБА_5 , кожен з яких підтвердив факт керування 13.06.2020 ТЗ «ВАЗ-21074», р/н НОМЕР_1 саме ОСОБА_1 , який рухався попереду них та після зупинки його ТЗ працівниками поліції, останній вийшов до них із-за керма автомобіля. У подальшому ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки ТЗ, так і у лікаря нарколога;

- відеозаписом правопорушення, на якому зафіксовано факт перебування за кермом ТЗ «ВАЗ-21074», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 , під час зупинки цього ТЗ працівником патрульної поліції, його відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і в медичній установі, у присутності свідків. ОСОБА_1 був ознайомлений на місці складення протоколу з доказами по справі, зокрема, останньому в повному обсязі оголошено зміст пояснень, що надано свідками. Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надавали пояснення добровільно, працівником патрульної поліції їм роз`яснювалися їх права, визначені ст. 268 КУпАП, а також ст. 383, 384 КК України. При цьому, ОСОБА_1 поводив себе агресивно, неадекватно, допускав нецензурні висловлювання щодо інспекторів патрульної поліції, свідків. Інспектором полку патрульної поліції повідомлено ОСОБА_1 про його відсторонення від керування ТЗ.

Відповідно до довідки, що надана з національної автоматизованої інформаційної системи України, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 , категорії «А», ОСОБА_6 , «С».

У той же час, вказане посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалося, оскільки останній його при собі не мав.

Суддя враховує, що вказані докази є чіткими, узгоджуються між собою та об`єктивні підстави ставити під сумнів достовірність наведених доказів і викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 обставини, відсутні. Істотні порушення працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , допущені не були. При цьому, суддя зауважує, що відсутність у матеріалах справи направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, жодним чином не спростовує письмових пояснень свідків, рапорту поліцейського, даних відеофіксації з бодікамери, відповідно до яких, ОСОБА_1 відмовився як від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Виходячи з наведеного, суддя, з дотриманням визначених ст. ст. 245, 280 КУпАП вимог, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідивши письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення адміністративного правопорушення 13.06.2020), за ознакою відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, суд керується положеннями ст. 33 КУпАП, а тому враховує характер вчиненого ним правопорушення, його особу, ступінь вини. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність суддею не встановлено.

Беручи до уваги викладене, суддя приходить до висновку, що необхідним та достатнім стягненням для ОСОБА_1 буде штраф, який передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення адміністративного правопорушення 13.06.2020), з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ОСОБА_1 , як особа, на яку накладено адміністративне стягнення у цій справі, має сплатити судовий збір.

Керуючись ст. ст. 23, 27, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, 283-285, 287 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення адміністративного правопорушення 13.06.2020) та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: