Номер провадження: 33/813/886/20
Номер справи місцевого суду: 501/1410/20
Головуючий у першій інстанції Семенов О.А.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Гриценка В.Є., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Гриценка В.Є. на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 16 червня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який працює старшим викладачем «ОНМУ», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень. Стягнутий судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Обставини справи та вимоги апеляційної скарги

Відповідно до оскарженої постанови суду, 28 квітня 2020 року, приблизно о 09 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 на вул. Перемоги в с. Олександрівка м.Чорноморська Одеської області, керуючи автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER», номерний знак НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч на вул.Судноремонтну, с.Олександрівка, м.Чорноморська Одеської області, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення зліва на проїжджій частині, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «CITROEN BERLINGO», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.4 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції захисник Гриценко В.Є. подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржену постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції порушив вимоги матеріального та процесуального права.

Захисник вважав, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а саме: схемі дорожньо-транспортної пригоди, фотофіксації та відеозапису, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем з дотриманням правил дорожнього руху.

Також захисник зазначив, що всупереч положенням ст.279 КУпАП, суд першої інстанції не розглянув клопотання представника ОСОБА_1 про закриття провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та клопотання про повернення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності для належного оформлення.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Гриценко В.Є., які підтримали апеляційну скаргу, думку потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку наявним у справі доказам, вірно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При цьому апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.4. Правил - кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції та під час апеляційного перегляду водій автомобілю «MITSUBISHI OUTLANDER», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 поясняв, що рухався по дорозі зі смугами по одній у кожному напрямку. З метою пошуку необхідного повороту на вул. Судноремонтну він двічі зупинявся у правому крайньому положенні на смузі руху. За ним рухалось маршрутне таксі. Коли він почав перестроюватися у крайнє ліве положення для здійснення повороту наліво, побачив, як автомобіль «CITROEN BERLINGO», який рухався у попутному напрямку, виїхав на зустрічну смугу руху, обганяв маршрутне таксі та на перехресті почав обганяти його автомобіль, і не уступивши йому дорогу, допустив зіткнення транспортних засобів. ОСОБА_1 наполягав, що саме з вини водія «CITROEN BERLINGO», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода.

В свою чергу водій автомобілю «CITROEN BERLINGO», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 надав пояснення, відповідно до яких він рухався у лівому крайньому положенні на смузі руху, здійснюючи випередження маршрутного таксі. Раптово автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER», який рухався попереду маршрутного таксі у крайньому правому положенні різко змінив напрямок руху без перестроювання у ліве крайнє положення на проїзній частині почав здійснювати поворот ліворуч. Намагаючись ухилитися від зіткнення

з автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER», він виїхав на зустрічну смугу де його і вдарив цей автомобіль.

З метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі та прийняття законного та обґрунтованого рішення за результатами апеляційного розгляду справи, апеляційним судом були дослідженні відеозаписи з відеокамери зовнішнього спостереження розташованої на СТО поблизу місця ДТП, а також з відеозапис з відеореєстратора на автомобілі «MITSUBISHI OUTLANDER» під керуванням ОСОБА_1 .

Дослідивши вказані відеозаписи та зіставивши їх зі схемою місця ДТП, яка міститься в матеріалах справи апеляційний суд дійшов до висновку про те, що хоча дорожня розмітка на вул. Перемоги в с. Олександрівка м. Чорноморськ Одеської області розділяє проїзну частину на 2 полоси зустрічного руху, проте ширина полоси по якій рухались транспортні засоби учасників пригоди складає 6,4 метра, а отже дозволяє одночасний рух двох транспортних засобів у попутному напрямку.

З відеозапису відеореєстратора на автомобілі «MITSUBISHI OUTLANDER», вбачається, що водій вказаного автомобілю ОСОБА_1 був припаркований в «кармані» для стоянки, після чого він розпочав рух на невеликій швидкості. Далі, він рухався з правого боку полоси на невеликій швидкості, знизив швидкість автомобілю майже до повної зупинки у правого бордюру, потім знов розпочав рух з правого боку своєї полоси руху та після того різко розпочав здійснювати манер повороту ліворуч, в результаті чого на розмежувальній полосі відбулося зіткнення з автомобілем «CITROEN BERLINGO», який рухався в попутному напрямку з лівого боку.

В свою чергу з відеозапису з камери відеоспостереження, розташованій на СТО вбачається, що автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER» рухався з правого боку біля тротуару з невеликою швидкістю. Позаду нього рухався мікроавтобус білого кольору теж з невеликою швидкістю.

По лівому боку полоси руху, у попутному напрямку рухався автомобіль «CITROEN BERLINGO», який фактично не здійснював обгін, а рухався на випередження автомобілів, що рухалися з правого боку у попутному напрямку.

Відповідно до вимог 10.1. ПДР - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.4 ПДР передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам.

Апеляційний суд вважає, що водій автомобілю «MITSUBISHI OUTLANDER» ОСОБА_1 завчасно не зайнявши крайнє ліве положення у полосі руху та різко розпочавши маневр «поворот ліворуч», порушив вимоги п.10.4 Правил дорожнього руху України та виїхав на ліву ділянку полоси руху по якій рухався автомобіль «CITROEN BERLINGO» з більшою швидкістю, в результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів.

Таким чином водій автомобіля «MITSUBISHI OUTLANDER» ОСОБА_1 належним виконанням вимог п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху мав технічну можливість не спровокувати ДТП, яке мало місце 28 квітня 2020 року, приблизно о 09 годині 15 хвилин, на вул.Перемоги, в с.Олександрівка, м.Чорноморська Одеської області, за його участі та за участі водія автомобілю «CITROEN BERLINGO» ОСОБА_2 .

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується і іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №098188 від 28 квітня 2020 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями.

При цьому апеляційний суд зазначає, що водію ОСОБА_2 не було видно швидкість та напрямок руху автомобілю «MITSUBISHI OUTLANDER», оскільки видимість цього автомобілю перекривав мікроавтобус білого кольору, який рухався позаду автомобілю «MITSUBISHI OUTLANDER».

За таких обставин апеляційний суд переконаний, що водій автомобілю «CITROEN BERLINGO» ОСОБА_2 не мав об`єктивної можливості своєчасно зреагувати на зміну дорожньої обстановки, що склалася, зменшити швидкість свого транспортного засобу аж до його повної зупинки та запобігти ДТП.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку наявним в ній доказам та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення про винуватість ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що всупереч положенням ст.279 КУпАП суд першої інстанції безпідставно не розглянув клопотання представника ОСОБА_1 про закриття провадження, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд зазначає, що питання про закриття провадження на підставі п.1) ч.1 ст.247 КУпАП або визнання винуватості особи, вирішується судом за наслідками судового розгляду у нарадчій кімнаті, під час постановлення остаточного рішення.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ст.124 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Гриценка В.Є. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без змін.

Постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 16 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко