Справа № 466/9429/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Баєва О.І. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП,, -

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ОБ №158301, 02.11.2019 року о 20.05 у м. Львові по вул. Б. Хмельницького, 174 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_1 та повторно протягом року не пройшов обов`язковий технічний контроль на транспортний засіб, який підлягає такому контролю, порушив п. 31.3.б. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

При розгляді матеріалів адміністративної справи в суді гр. ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, просив справу закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, надавши пояснення, аналогічні викладеним у наданому суду клопотанні про закриття провадження у справі. Зокрема пояснив, що 02.11.2019 р. о 20 год. 05 хв. в м.Львові на вул.Б.Хмельницького, 174, він не керував транспортним засобом марки "Мерседес Бенц Спрінтер" номерний знак НОМЕР_1 , а такий знаходився припаркованим та у нерухомому стані. В цей час, коли він знаходився біля його транспортного засобу, до нього підійшли працівники поліції, які вимагали пред"явити документи. Після передачі працівникам поліції документів на автомобіль та посвідчення водія відносно нього складено протокол серії ОБ №158301. Таким чином, працівником поліції невірно відображено у протоколі серії ОБ №158301 від 02.11.2019 р. обставини керування мною транспортним засобом марки "Мерседес Бенц Спрінтер" номерний знак НОМЕР_1 . Зазначає, що працівник поліції спотворив інформацію у протоколі серії ОБ №158301 від 02.11.2019 р. в частині керуванням ним транспортним засобом марки "Мерседес Бенц Спрінтер" номерний знак НОМЕР_1 , а тому не долучає до матеріалів адміністративної справи відеозапис портативного відеореєстратора.

Крім цього, зазначає, що у матеріалах адміністративної справи наявна довідка працівника поліції від 07.11.209 року, згідно якої 28.11.2019 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Вважає, що протокол складено з порушеннями, а також взагалі відсутні докази про обставини звинувачення у правопорушенні, що призвело до необгрунтованого звинувачення його за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Заслухавши пояснення гр. ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до частини 3 та 4 статті 121 КУпАП передбачено порушення водієм правил керування транспортним засобом, в тому числі: керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов"язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов; повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною третьою цієї етапі.

Статтею 35 Закону України "Про національну поліцію" передбачено чіткі підстави для зупинення поліцейським транспортного засобу. При цьому, працівник поліції повинен повідомити водія про конкретну (дійсну) причину зупинення.

Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 р. "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису" визначено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов"язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/абоспеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Всупереч ст.ст.32, 35 Закону України "Про національну поліцію", ст.16 Закону України "Про дорожній рух", Наказу МВС України №1026 від 18.12.2018 р. "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису" працівник поліції на запит суду не долучив до матеріалів адміністративної справи відеозапис портативного відеореєстратора.

Крім цього, Верховний Суд ухвалив 15 березня 2019 року відповідне рішення по справі №686/11314/17, згідно якого поліцейські не можуть вимагати у водія свідоцтво про реєстрацію автомобіля, якщо у них немає доказів правопорушення.

Отже, порушенім вимог п.31.3 "Б" ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.121 КУпАП, виявлено працівниками поліції після пред"явлення останнім свідоцтва про реєстрацію автомобіля та посвідчення водія.

Відповідно до ст.251 КУпАП обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад звинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого відповідною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно з приписами ст.251, ст.254 та ст.257 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 7 ст. 41 КУпАП, є не тільки доказом, але й документом на підставі якого починається провадження у справі про адміністративне правопорушення і, у подальшому суд (суддя) розглядає це саме провадження, тобто, протокол є підставою для притягнення особи до відповідальності.

Доказ оцінюється на предмет належності та допустимості не тільки окремо, а і у сукупності з іншими зібраними по справі доказами.

Отже, відсутність доказів вини унеможливлює наявності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що обставини, які викладені в протоколі ОБ №158301 не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 121 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 173, 247 п. 1, 283, 284 КпАП України, суддя-

п о с т а н о в и в:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. І. Баєва