ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1241/20 Справа № 208/4540/20 Суддя у 1-й інстанції - Ізотов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Усенка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Усенка А.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду 08 липня 2020 року у м. Кам`янське Дніпропетровської області по вул. Каштанів, біля буд. 4 водій ОСОБА_1 приблизно о 03:20 годині керував автомобілем ВАЗ 21011 н.з. НОМЕР_1 з явною ознакою алкогольного сп`яніння запахом алкоголю з порожнини рота, був зупинений патрулем поліції та близько 04:35 години 08.07.2020 року на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» або у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Усенко А.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- протокол про адміністративне правопорушення ДПР № 151646 не відповідає фактичним обставинам, оскільки після зупинки поліцейськими автомобілю ВАЗ 21011 під керуванням ОСОБА_1 , останній в стані алкогольного сп`яніння не перебував, перед поїздкою алкоголь не вживав, а лише випив одну пляшку безалкогольного пива;

- від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер» відмовився, так як не довіряє точності показань газоаналізатора «Драгер» та бажав пройти огляд в медичному закладі;

- працівники патрульної поліції при спілкуванні з ОСОБА_1 не представились та не пред`явили службових посвідчень, права та обов`язки при здійсненні процесуальних дій не роз`яснили;

- поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та відповідно не видали відповідне медичне направлення;

- огляд працівниками поліції на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушеннями ч. 3 ст. 266 КУпАП;

- показання свідка ОСОБА_2 викладені судом у рішенні не в повній мірі, деякі фрази вирвані із контексту, а тому спотворюють суть наданих показів, також при допиті свідок ОСОБА_2 зазначив, що приймав участь в оформленні протоколу формально, в суді він пояснив, що пояснення, які підписував, не читав та з їх змістом працівники поліції його не ознайомлювали, тому що запізнювався на роботу.

- відповідно до відеозапису, наданого патрульними поліцейськими до суду, час проведення процесуальних дій за участю ОСОБА_1 встановлено як 04 година 37 хвилин, тоді як відповідно до пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в якості свідків їх залучили о 04 години ранку, тобто протокол складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП;

- 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ, який скасував адміністративну відповідальність за порушення, яке описано в протоколі, то відповідно до якого ОСОБА_1 не може бути притягнений до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП;

- відсутнє направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Усенко А.В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №151646 від 08.07.2020 р.; відеозаписом; показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 ; письмовими пояснення свідків, у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Драгер 0606, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у присутності двох свідків.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів не вбачається, тому вказані доказі є належними та допустимими.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а лише випив пляшку пива, суд не бере до уваги, вважає як спосіб захисту, так як це спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, де вказані ознаки сп`яніння водія, що також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд до медичного закладу, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, де зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду як у медичному закладі, так і за допомогою алкостетера Драгер на місці. Також у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що відмовився від проходження медичного огляду.

Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Твердження апеляційної скарги про те, що працівники поліції не видали відповідне направлення для проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі не приймається до уваги, оскільки ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду на стан спяніння, що підтверджується його письмовими поясненнями, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поясненнями в судовому засідання суду першої інстанції свідка ОСОБА_2 , та відеозаписом , згідно із яким ОСОБА_1 відмовився взагалі від огляду на стан сп`яніння будь-якого виду, та протоколом про адміністративне правопорушення, який не містить будь-яких зауважень. В цьому разі відсутність направлення на огляд не спростовує факту відмови особи від проходження огляду на стан спяніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що показання свідка ОСОБА_2 викладено судом першої інстанції у рішенні не в повній мірі, та що вказаний свідок приймав участь формально, суд не бере до уваги, так як це не спростовує вину ОСОБА_1 ,оскільки в письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначено, що його пояснення записані вірно та ним прочитані, що засвідчив свідок своїм підписом (а. с. 3). Також ним підписаний протокол про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини події та підписання протоколу про адміністративне правопорушення було здійснено ОСОБА_1 без будь-яких зауважень у присутності свідків. Сам ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях усвідомлював, що відмова від проходження медичного огляду ним висловлюється у присутності двох свідків, а тому доводи апеляційної скарги щодо формальної присутності свідка ОСОБА_2 не заслуговують на увагу.

Посилання апеляційної скарги, що відповідно до відеозапису події час проведення процесуальних дій за участю ОСОБА_1 встановлено як 04 година 37 хвилин, тоді як відповідно до пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в якості свідків їх залучили о 04 години ранку, тобто протокол складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП о 03:40, суд не бере до уваги, так як вказані розбіжності у часі не спростовують зазначені у протоколі обставини, що засвідчені підписами як свідків, так і ОСОБА_1 , який також засвідчив своїм підписам розяснення йому прав та обовязків.

Під час апеляційного провадження порушень положень ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735, які б могли потягнути докази недопустимими, не виявлено.

Посилання в апеляційній скарзі, що з 1 липня 2020 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень, який не передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, тому відповідно до ч. 3 ст. 8 КУпАП щодо нього неможливо застосувати ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року, є не обґрунтованим.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII стаття 130 КУпАП була викладена в новій редакції.

Також підпунктом 171 пункту 2 розділу І Закону 1 Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1.

Згідно з підпунктом 1 пункту 117 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року № 720-IX підпункт 4 пункту 1 розділу І Закону № 2617-VIII виключений.

Також, згідно з підпунктом 2 пункту 117 Закону 2 підпункт 171 пункту 2 розділу І Закону № 2617-VIII виключений.

Відповідно до розділу ІІ Закону № 720-IX Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року№ 2617-VIII".

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження доказами.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, а тому постанову суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Усенка А.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2020 року залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко