Справа № 161/1447/20 Провадження №33/802/358/20 Головуючий у 1 інстанції:Кирилюк В. Ф.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2020 року щодо нього за ч.1 ст. 130, ч. 1ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого,проживаючого за адресою АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення за правилами ст.36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять грн.40 коп.).

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21.01.2020 року о 19 год. 15 хв. на пр. Волі в м. Луцьку, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, різка зміна забарвлення шкіри обличчя), однак від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги, передбачені п.2.5 ПДР України.

Крім того, ОСОБА_1 08.02.2020 року близько 13.25 год., перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , вчинив насильство психологічного характеру стосовно дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим спричинив шкоду психічному здоров`ю потерпілої.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень.

Вказує, що судом при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП не враховано відсутність доказів, які б вказували на підтвердження здійснення ним психологічного насильства щодо колишньої дружини. Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП то судом не враховано, що було порушено його право на правову допомогу, а також те що працівниками поліції не було проведено огляд в закладі охорони здоров`я, а протокол складено в присутності двох свідків.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду його апеляційної скарги. Про причини своєї неявки суд не повідомив, як і про поважність обставин неявки.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, суд погоджується з висновками місцевого суду про можливість розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складені протоколи, оскільки суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, а ОСОБА_1 викликався на судове засідання, призначене на 15 квітня - 10:00 год. повісткою у вигляді sms-повідомлення (а.с. 65). Клопотання його представника ОСОБА_3 прийняте місцевим судом 15 квітня 2020 року, не може у даному випадку вважатись таким, що подане суду заздалегідь, а посилання сторони захисту про те, що суд безпідставно його не задовольнив та проігнорував є припущенням, оскільки жодними доказами не підтверджується час отримання та передання цього клопотання відповідальним працівником суду головуючому судді у справі. Долучений захисником звіт про відправлення електронного листа в електронну адресу суду о 08 год. 26 хв. 15 квітня 2020 року підтверджує лише обставину, що даний лист успішно направлено адресату.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень статтей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи місцевий суд дотримався у повному обсязі.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП№118695 від 19.09.2020 року, громадянин ОСОБА_1 08.02.2020 року о 13.25 годині, за місцем свого проживання розмовляючи мобільним телефоном в АДРЕСА_1 , вчинив психологічне домашнє насильство в сім`ї стосовно своєї дружини ОСОБА_4 , з якою розлучився, але мають спільних дітей, а саме виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди психічному стану потерпілої (а.с.38).

Дана обставина підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 , яка своїм підписом підтвердила, що ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство психологічного характеру, зокрема погрожує, принижує, застосовує нецензурну лайку в її сторону, переслідує ту, при цьому на зауваження не реагує (а.с.51, 52).

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 щодо непричетності його до вчинення даного адміністративного правопорушення, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами, які у своїй сукупності вказують на винуватість останнього.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи та узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_2 при апеляційному розгляді справи щодо агресивної поведінки ОСОБА_1 стосовно неї та вчинення насильства психологічного характеру із застосуванням погроз.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 306953 від 21.01.2020 року, що 21.01.2020 року о 19 год. 15 хв., в місті Луцьку на пр. Волі, 4, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, різка зміна забарвлення шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п.2.5 ПДР України (а.с.1).

Дана обставина підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які своїми підписами підтвердили, що ОСОБА_1 відмовився у встановлений законом порядок пройти медичний огляд на факт виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.4).

Крім того, при апеляційному перегляді матеріалів зазначені свідки доповнили, що добре пам`ятають дану подію. Особа, котра відмовилась від освідування назвався ОСОБА_1 . Останній керував транспортним засобом «Skoda Octavia» зеленого кольору. В їх присутності працівники поліції склали протокол про відмову водія від освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно відеозапису із бодікамер поліцейських від 21.01.2020 року вбачається спілкування працівників патрульної поліції з ОСОБА_1 , в ході якого порушник відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку (а.с.6 - робоча копія диску із бодікамери).

Відповідно до даних довідки УПП у Волинській області від 22.01.2020 року - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП (а.с.3). Разом із тим, в даній довідці зазначено, що стосовно ОСОБА_1 03.12.2019 року складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і як встановлено в апеляційному суді ця справа перебуває на розгляді у Луцькому міськрайонному суді Волинської області.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та правильно застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційний суд не вбачає.

А тому постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2020 року слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 квітня 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк