Справа № 481/1/20
Провадж.№ 3/481/1/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Новий Буг

Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Ціпивко І.І., за участю секретаря Варданяна А.П., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Філіпського О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новий Буг Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого поліцейський-водій сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Новобузького ВП ГУНП Миколаївської області,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

згідно з протоколом, що надійшов в суд 02.01.2020 року, ОСОБА_1 , обіймаючи в період з 04.09.2017 року по 10.01.2018 року посаду інспектора роти № 4 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, вчасно без поважних причин не подав декларацію особи перед звільненням, яка подається не пізніше дня припинення повноважень, а подав її лише 27.12.2018 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до підп. «З» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 49 Закону України «Про національну поліцію», незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров`я на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених частиною другою статті 61 цього Закону, а також особи які: відмовляються від взяття на себе зобов`язань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію», на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

Згідно з наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 01.09.2017 року № 343 о/с, рядовий поліції ОСОБА_1 призначений на посаду інспектора роти № 4 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Крім того наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 10.01.2018 № 11 о/с рядовий поліції Нікіцький С.І., на підставі п. 5 ч. 1 ст. 77 (через службову невідповідність) Закону України «Про Національну поліцію», з 11.01.2018 звільнений зі служби в поліції. Підставою для видання наказу був наказ Одеського державного університету внутрішніх справ від 26.12.2017 № 304 о/с та подання від 03.01.2018 року начальника управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Рибака Ю.В..

З пам`яткою-застереження працівника органів внутрішніх справ України про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України, з зобов`язанням поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», Рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи, щодо порядку подання та відповідальності за несвоєчасне подання декларацій, а саме з вимогами ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 ознайомлений під власноручний підпис 11.01.2018 року.

Відповідно до пункту 5 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від

11.01.2018 року № 3 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089), ОСОБА_1 , будучи поліцейським, повинен був подати декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, яка подається не пізніше дня такого припинення, якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Тобто, у вказаному випадку, ОСОБА_1 повинен був подати вказану декларацію не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення служби в поліції - 08.02.2018, однак, він подав декларацію перед звільненням несвоєчасно, а саме 27.12.2018.

Відповідно до листа НАЗК від 11.06.2019 № 44-01/49522/19, витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі ІТС Реєстр), послідовності дій гр. ОСОБА_1 встановлено, що з 11.01.2018 по 08.02.2018, у персональному електронному кабінеті, останнім не здійснено заходів щодо заповнення декларації перед звільненням. У подальшому ОСОБА_1 27.12.2018, о 15 год. 48 хв. через персональний електронний кабінет здійснив дії направлені на заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, - «Перед звільненням» та успішно подав її до НАЗК.

Відповідно до абз. 9 підп. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 обставини викладені в протоколі підтвердив, вину у вчиненні правопорушення визнав. Додатково пояснив, що під час отримання трудової книжки та військового квитка написав розписку, щодо доведення вимог п.2 ст. 45 Закону країни « Про запобігання корупції», але не знав що треба подавати перед звільнення з посади, гадав що тільки після звільнення.

Прокурор Філіпський в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Просив піддати останнього адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши протокол та докази, що містяться у справі, судом встановлено наступне.

Згідно ОСОБА_1 , обіймаючи в період з 04.09.2017 року по 10.01.2018 року посаду інспектора роти № 4 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, вчасно без поважних причин не подав декларацію особи перед звільненням, яка подається не пізніше дня припинення повноважень, а подав її лише 27.12.2018 року.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що відповідно до підп. «З» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону.

Частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень» особи, зазначені в ч. 1 ст. 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Стаття 172-6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність, в тому числі, за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації (перед звільненням), тобто подання поза строком, визначеним законом.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сукупність досліджених доказів дає підстави зробити висновок, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності знала про свій обов`язок подати декларацію (перед звільненням ) до 11 січня 2018 року, проте легковажно віднісся до такого.

Досліджені докази суддя вважає належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, надано не було.

Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 247 п. 7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вимогами частини 3 статті 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Суддею встановлено, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, виявлене 06 лютого 2019 року.

Як вбачається з долучених до протоколу матеріалів, ще 26.10.2018 року працівникам правоохоронних органів було відомо про несвоєчасність подання декларації ОСОБА_1 .. Посилання працівника УЗЕ про те, що фактичним моментом виявлення правопорушення є дата складання адміністративного протоколу суперечить наданим ним же доказам, тривалість виконання своїх обов`язків працівниками правоохоронних органів не може слугувати причиною несвоєчасності притягнення особи до відповідальності.

Враховуючи наявність у справі доказів про те, що виявлення правопорушення відбулось як мінімум 27.09.2018 року (в дійсності ще раніше), тобто на момент надходження протоколу до суду вже минуло, визначені законом, три місяці, відтак, беручи до уваги положення ст. 247 КУпАП, суддя вважає за необхідне провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 38, 278, 247 п. 7), 283, 284, 172-6 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області І.І. Ціпивко