ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5186/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2020 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, за участю захисника Александрова Д.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29.06.2020 року приблизно о 05 год. 45 хв. біля буд. № 14 по вул. Колекторна (Нижні сади) в м. Києві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Sierra» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, не чітка мова). Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у скоєнні вищезазначеного правопорушення не визнав та суду пояснив, що 29.06.2020 року приблизно о 05 год. 45 хв. рухаючись на автомобілі «Ford Sierra» по вул. Колекторна він був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування працівники поліції запідозрили його у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога. У свою чергу він вимагав пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», однак працівники поліції повідомили йому, що їх екіпаж не має технічного засобу та вимагали пройти огляд у закладі охорони здоров`я, на що він відмовився.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. у судовому засіданні вказував на порушення працівниками поліції вимог статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС, МОЗ 09.11.2015 № 1452/735, а саме, що поліцейськими не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі.

Допитаний в якості свідка рядовий поліції ОСОБА_2 в суді пояснив, що 29.06.2020 року приблизно о 05 год. 45 хв. під час патрулювання біля буд. № 14 по вул. Колекторна в м. Києві був помічений автомобіль «Ford Sierra» з технічною несправністю, водій якого «агресивно» керував транспортним засобом. Після зупинки автомобіля, під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які вказані в протоколі. На вимогу пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в присутності свідків. Вказував, що його екіпаж мав прилад «Драгер» і ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння за його допомогою на місці зупинки транспортного засобу, однак оскільки на екіпаж у них була лише одна нагрудна камера, тому, можливо, цей момент не відео не зафіксовано.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП суд першої інстанції при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 537392 від 29.06.2020 р. /а.с.1/, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які засвідчили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння /а.с.2/, відеозапис з нагрудних камер поліцейських /а.с.4/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, які виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, не чітка мова. Після зупинки ОСОБА_1 відмовився пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України у присутності двох свідків.

Обговорюючи позицію захисника та водія ОСОБА_1 про відсутність в діях останнього невідповідностей вимогам ПДР України, суд не може взяти до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що на його вимогу працівники поліції не надали йому прилад драгер, а відразу пропонували проїхати до лікаря - нарколога, оскільки як вбачається з відеозапису, оглянутого в судовому засіданні, ОСОБА_1 не висував таку вимогу до поліцейських та відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння не була пов`язана з відмовою поліцейських у наданні газоаналізатора для проходження відповідного огляду. Вказане також підтверджується показами допитаного у судовому засіданні рядового поліції ОСОБА_2 , який стверджував, що екіпаж у складі якого він перебував, мав при собі прилад «Драгер» і ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд з його використанням на місці зупинки транспортного засобу, а на відео цього може бути не зафіксовано лише тому, що на весь екіпаж була лише одна боді-камера. Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкогольних напоїв, зазначивши на запитання поліцейського, що можливо і вживав. При цьому, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису у ОСОБА_1 вбачаються явні ознаки алкогольного сп`яніння, а його поведінка не відповідала обстановці, що мала місце.

Таким чином, матеріали справи, у тому числі покази свідка, суд визнає достатніми для спростування вищезазначеної позиції водія та захисника. Також суд вважає достатніми доказами письмові покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначили, що в їх присутності на вимогу поліцейських водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

При цьому, судом було відмовлено у задоволенні клопотання захисника щодо допиту у якості свідків товаришів ОСОБА_1 , які перебували з ним в автомобілі під час зупинки транспортного засобу «Ford Sierra», оскільки, як в бачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, їх поведінка також не відповідала обстановці, що мала місце та вони мали ознаки алкогольного спяніння, такі ж як і ОСОБА_1 , а тому суд визнав недоцільним їх допит у судовому засіданні.

А в цілому позицію водія ОСОБА_1 та його захисника суд визнає такою, що протирічить сукупності вищенаведених та досліджених в судовому засіданні доказів та розцінює її як намагання уникнути адміністративної відповідальності за відмову від проходження передбаченого законом огляду на стан сп`яніння при наявності ознак такого сп`яніння під час зупинення водія за керуванням транспортним засобом.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» -у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп., який також підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1,251,252, 268,283-285 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв