Справа № 156/619/20
Номер провадження: 3/156/283/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М. О., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, Шостака В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого оператором ДПСУ інс-ІІ категорії,

за ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

В провадження Іваничівського районного суду Волинської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до ст.36 КУпАП вище вказані протоколи об`єднано для їх спільного розгляду.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 22.06.2020 року серії ДПР 18 №230228, ОСОБА_1 , 22.06.2020 року о 15 год. 30 хв. в с. Лежниця, Іваничівського району, Волинської області керував автомобілем ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п 2.9 а ПДР.

В попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП не визнав та пояснив, що того дня відвозив свого родича на вокзал, коли повертався додому то рухаючись автомобілем побачив, як на узбіччі сидить дитина, коли почав гальмувати його занесло у бік дитини, після чого дівчинка побігла до свого будинку. Він вийшов з автомобіля, щоб пересвідчитись, що все добре. Ніякого удару він не чув. Через певний час приїхала швидка допомога та працівники поліції. Огляд на стан сп`яніння проводився в Іваничівській ЦРЛ, лікар зробила висновок, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Додатково зазначив, що просив лікаря, щоб здати кров на аналіз так як не вважав себе п`яним, однак йому відмовлено. Просить провадження відносно нього закрити так як не був в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що підтвердженням того, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння є те, що по зовнішніх ознаках він не виглядав, як особа яка вживала алкоголь.

В судове засідання 22.09.2020 року від ОСОБА_1 та адвоката Машевської Л.А. надійшли клопотання про перенесення розгляду справи. Підставами вказують те, що адвокат Машевська Л.А. зайнята у іншому судовому засіданні, а ОСОБА_1 не має можливості з`явитися у судове засідання у зв`язку з хворобою.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи така надійшла в провадження суду 25.06.2020 року. Після цього у справі неодноразово призначалися судові засідання, а саме 13.07.2020 року, 29.07.2020 року, 12.08.2020 року, 26.08.2020 року, 08.09.2020 року, 17.09.2020 року, 21.09.2020 року та 22.09.2020 року. Розгляд справи за клопотанням ОСОБА_1 та адвоката Машевської Л.А. відкладався 13.07.2020 року, 12.08.2020 року, 08.09.2020 року.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, заявляючи неодноразово клопотання про відкладення розгляду справи, свідчать про невиправдане затягування процесу та зловживання своїми процесуальними правами, строк визначений законодавством на притягнення особи до адміністративної відповідальності спливає 22.09.2020 року, в судовому засіданні інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності представляє захисник, крім цього відповідно до ст.268 КУпАП присутність особи яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 не є обов`язковою, суд враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3,5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2,3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Свідок ОСОБА_2 показала суду, що 22.06.2020 року вона разом із своїм чоловіком та братом ОСОБА_1 їхали на вокзал. Повертаючись із вокзалу за кермом був її брат, по дорозі він підібрав свого знайомого. Приїхавши до неї додому близько 12-13 год. вони її висадили, а самі поїхали далі так як її брат підвозив свого друга. Через певний час, коли перебувала вдома, прибігла її сусідка та повідомила, що ОСОБА_1 вчинив ДТП. Додатково зазначила, що він був у тверезому стані, не було відчутно ніякого запаху з порожнини рота. Як би він був п`яним вона би не дозволила сідати йому за кермо.

В судовому засіданні як свідка допитано ОСОБА_3 , яка надала суду покази про те, що в той день була на городі, її внучка з дітьми бавилися у траві біля дороги, коли почула крик дітей одразу вибігла на дорогу та побачила, що автомобіль був у корчах, водій стояв біля машини, це був ОСОБА_1 , оскільки знала його раніше, останній просив вибачення, пояснював, що не хотів зачепити дитину, у дитини була травма ноги та вуха. Вказала, що жодних претензій до ОСОБА_1 немає.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_4 показав суду, що того дня йому передали матеріали для складання протоколів відносно ОСОБА_1 . На місце події по факту ДТП він не виїжджав, дані матеріали складав у відділенні поліції на основі висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння. При складанні протоколу ОСОБА_1 поводив себе спокійно, давав визнавальні пояснення. Також разом з ним при оформленні матеріалів був присутній адвокат.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами, дослідженими судом:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 230228 від 22 червня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 висловлює свою згоду із складеним протоколом за ч.1 ст.130 КУпАП;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що наданий лікарем ОСОБА_5 згідно якого ОСОБА_1 , 22.06.2020 року проходив огляд о 17 год. 20 хв. у КНП «Іваничівська центральна районна лікарня» та зроблено висновок, що ОСОБА_1 перебуває в стані гострої алкогольної інтоксикації;

-актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №44 від 22.06.2020 року відповідно до якого ОСОБА_1 проходив огляд, під час якого встановлено, що зіниці розширені, реакція на світло млява, в позі Ромберга незначне похитування, точні рухи виконує не чітко, зі слів три години тому випив 1л. пива, запах алкоголю з рота на відстані, обстеження проводилося Алкотестером 6510, чинний до 26.12.2020 року результат 1,79 % проміле., висновок гостра алкогольна інтоксикація, біологічне середовище не відбиралося, оскільки особа відмовилася.

Допитана в судовому засіданні свідок лікар ОСОБА_5 показала суду, що того дня їй зателефонували з приймальні Іваничівської ЦРЛ та повідомили, що скоєно ДТП і їй потрібно прибути в лікарню для освідування водія. При проведенні огляду водій не відмовлявся від його проходження, хоча поведінка була напружена. При проведенні тесту на стан сп`яніння алкотестером «Драгер» результат показав 1,79 проміле, був відчутний запах алкоголю з ротової порожнини, рухи не чіткі, координація рухів була напружена, було незначне похитування, однак водій заперечував, що результат тесту такий великий. Додатково зазначила, що ОСОБА_1 просив в нього взяти кров на аналіз, але після того як йому повідомили, що аналіз є платним він відмовився та сказав що здавати не буде.

На підтвердження повноважень щодо проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння КНП «Іваничівська центральна районна лікарня» надано суду копію наказу від 24.04.2020 року №170-од, яким затверджено перелік лікувально-профілактичних закладів, яким надано право проводити медичні огляди з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, серед яких КНП «Іваничівська центральна районна лікарня». Також суду надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки алкотестер Alcotest 6510, чинне до 26 грудня 2020 року, список лікарів та середніх медичних працівників в КНП «Іваничівська ЦРЛ», яким надано право проводити медичні огляди водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, серед яких ОСОБА_5 , копію її посвідчення, диплому та сертифікату спеціаліста.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має.

Захисник Машевська Л.А. подала суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність та клопотання про закриття справи у зв`язку із відсутністю події і складу адмінправопорушення. Підставою заявлених клопотань вважає те, що на час розгляду справи ч.1 ст.130 КУпАП не передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Крім цього вважає, що до ОСОБА_1 не можливо застосувати ст.130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року, оскільки вона була скасована Законом України від 22.11.2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", який зворотної дії немає, а також і ст.130 КУпАП в редакції Закону України від 17 червня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який також немає зворотної дії на правовідносини, що існували до 01 липня 2020 року.

Однак дане клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність. Під скасуванням акта про адміністративну відповідальність необхідно розуміти видання нормативного акта, яким повністю скасовується караність того діяння, за яке передбачалась адміністративна відповідальність, або встановлюється відповідальність більш м`яка, ніж адміністративна. Між тим, Законом України від 22.11.2018 року № 2617 VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності із 01.07.2020 року відповідальність за діяння, які підпадали під ознаки статті 130 КУпАП була посилена, ці діяння були криміналізовані і підпали під ознаки кримінального проступку. Наведене дає підстави стверджувати про відсутність скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність, оскільки така відповідальність була не скасована, а посилена, тому відсутні підстави для застосування положень п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У відповідності до положень ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 8 КУпАП Закон України від 22.11.2018 року № 2617 VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» як такий, що посилює відповідальність за діяння, які підпадали під ознаки ст.130 КУпАП не має зворотної сили, тобто не поширюється на адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, які були вчинені до 01.07.2020 року. Особи, які вчинили такі правопорушення до 01.07.2020 року, у відповідності до ч. 1 ст. 8 КпАП України повинні нести відповідальність за законом, який діяв на час вчинення адміністративного правопорушення, тобто за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відповідній редакції цього Закону, які діяли до 01.07.2020 року.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення адвокатом Машевською Л.А. також подано клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адмінправопорушення, оскільки водію не було запропоновано на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння, такий огляд проводився в закладі охорони здоров`я, вважає, що у матеріалах справи відсутні докази, що водію ОСОБА_1 пропонували скористатися допомогою адвоката, а неточність з часом вчинення правопорушення та невідповідність направлення на огляд дає підстави для визнання такого огляду недійсним. Крім цього вважає, що у газоаналізаторі Драгер Алкотестер 6510 має проводитися калібровка кожні шість місяців, а не один рік.

Вивчивши заявлене стороною захисту клопотання суд приходить до наступного висновку.

Дійсно згідно п. п. 6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП .

Однак вище вказаною Інструкцією, а саме п.8 передбачено, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасниками цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я. Судом встановлено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився у зв`язку з тим, що мала місце дорожньо-транспортна пригода - наїзд на пішохода. Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 на місце ДТП приїхала швидка допомога, оскільки її внучці заподіяно травми - ноги та вуха, у зв`язку з чим огляд водія проводився у закладі охорони здоров`я. Крім цього згідно рапорту 22.06.2020 року в Нововолинську ЦМЛ доставлено неповнолітню ОСОБА_6 з травмою у вигляді забою коліна, гостра реакція на стрес, дані тілесні ушкодження вона отримала під час ДТП. Як вбачається з акту огляду водій ОСОБА_1 відмовився здавати зразки біологічного середовища, огляд проводився приладом Драгер Alcotest 6510. В судовому засіданні лікарем ОСОБА_5 підтверджено факт того, що водій ОСОБА_1 відмовився здавати зразки біологічного середовища для проходження огляду, огляд проводився приладом Драгер.

Відповідно до вимог п.п.7, 10 р. ІІІ Інструкції, відібрання зразків біологічного середовища лікарем обов`язково здійснюється для проведення лабораторних досліджень щодо обстежуваної особи на визначення її сп`яніння наркотичним засобом або психотропної речовини. Відібрання біологічного середовища лікарем в особи при проведенні медичного огляду для виявлення стану алкогольного сп`яніння не є обов`язком лікаря. Медичний висновок водієм у встановленому законом порядку не оскаржений. Підстав вважати, що даний медичний огляд проведений у порушення вимог Закону у суду немає. Присутність свідків в такому випадку проходження огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я відповідно до чинного законодавства не є обов`язковою. Висновок лікаря від 22 червня 2020 року підписаний водієм без будь-яких зауважень та застережень.

Відповідно до вище вказаної Інструкції, а саме Розділу 3 п.3 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства. Суду надано список лікарів та середніх медичних працівників в КНП «Іваничівська ЦРЛ», яким надано право проводити медичні огляди водіїв транспортних засобів, серед яких ОСОБА_5 , копію її посвідчення, диплому та сертифікату спеціаліста.

Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, на переконання суду сам по собі факт складання направлення на огляд водія на бланку невстановленого зразка, не спростовує провини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та не впливає на зміст висновку та його доказове значення. Як вбачається з рапорту працівника поліції, 22.06.2020 року о 15 год. 28 хв. надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що о 15 год. 27 хв. сталось ДТП з потерпілими, наїзд автомобіля на дитину, водій автомобіля ВАЗ перебуває в нетверезому стані. Саме цей час є первинним, що вказує на час скоєння ДТП, точний час огляду ОСОБА_1 у медичному закладі 17 год. 20 хв.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи під час складання протоколів щодо водія ОСОБА_1 , останньому було надано захисника Колєсова М.Г., згідно доручення від 22 червня 2020 року для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі до якої застосовано адміністративне затримання.

Крім цього Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Відповідно до листа (який є публічно доступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager», які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатори Drager Alcotest мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.

Як вбачається з свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки технічний прилад Drager Alcotest 6510, , що застосований лікарем для перевірки стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 пройшов повірку 26.12.2019 р.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 № 1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за № 1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів - один рік.

Таким чином, лікарем правомірно застосований під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор Drager Alcotest 6510 та його показники є допустимими доказами.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини.

Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння, особу та майновий стан порушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Крім цього інспектором поліції складено протокол про те, що ОСОБА_1 о 15:30 годині 22.06.2020 року в с.Лежниця Іваничівського району керував автомобілем ВАЗ -2102 д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок ДТП пішоходу завдано шкоду. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

Дослідженням доказів встановлено наступне.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що керував автомобілем, його почало заносити, побачивши на узбіччі дитину, він почав екстрено гальмувати, вважав, що уникнув наїзду на дитину.

Стаття 124 КУпАП встановлює відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення є спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Як ствердив у судовому засіданні працівник поліції, яким складався даний протокол, дійсно не зазначив у ньому відомості про пошкодження транспортного засобу, у схемі з місця ДТП також відсутня інформація про те, що автомобіль отримав технічні пошкодження та такі дані в ході розгляду справи судом не здобуто. Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином судом встановлено підстави для закриття провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33-35, 221, 251, 252, 268, 283, 284, 130 ч. 1 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів : ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА006001; код класифікації доходів бюджету : 22030106.) судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно ЗУ «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд.

Суддя М. О. Федечко