Справа № 162/671/20
Провадження № 3/162/260/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року смт Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Цибень О.В., розглянувши справу, що надійшла із Зарічненського ВП ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 громадянина України, непрацюючого, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №094664 від 27 липня 2020 року цього дня о 21 год. 40 хв. ОСОБА_1 в с. Задовже, Зарічненського району Рівненської області керував ТЗ RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Алкотест 6810» ARBH 0624 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 2292. Результат огляду становить 1.13 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що автомобілем керувала інша особа, а саме водій ОСОБА_2 . Більше того, на момент появи поліцейських автомобіль перебував на узбіччі у лісосмузі, оскільки виникли певні технічні несправності. Також, зазначив, що огляд на стан сп`яніння проводився без залучення свідків.

Викликані в судове засідання свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 підтвердили той факт, що ОСОБА_1 не перебував за кермом даного автомобіля.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За змістом вимог ст.256, ч.1 ст. 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» за №14 від 23.12.2005 року, роз`яснено судам, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

При судовому розгляді справи про адміністративне правопорушення було встановлено, що дані, внесені до протоколу про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не відповідають дійсним обставинам справи. Так, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду пояснив, що саме він був за кермом зазначеного автомобіля. Під час руху транспортний засіб почав глохнути, у зв`язку з чим останній з`їхав на узбіччя у лісосмугу, а сам відлучився в с. Зарічне, аби знайти потрібні інструменти та пальне. Вказані обставини були підтвердженні поясненнями й інших свідків. Більше того, факт перебування ОСОБА_1 за кермом не підтверджується жодним іншим доказом, оскільки відеозапис з бодікамери поліцейського містить лише один фрагмент тривалістю 1 хвилина 43 секунди, на якому видно лише ОСОБА_1 , який перебуває біля автомобіля.

В даному випадку не можна однозначно поза розумним сумнівом стверджувати, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно з ст. 256 КУпАП та Розділом ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція) у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються прізвища, адреси свідків, якщо вони є.

Однак, як особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 так і свідок, який був присутнім під час події 27 липня 2020 року ОСОБА_5 , у своїх поясненнях вказали, що при складанні протоколу та проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння інших осіб, крім них та поліцейських, не було, як і не було вжито заходів для залучення свідків.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від його підписання, однак вказана відмова не засвідчена підписами свідків як того вимагає п.8 Інструкції, де вказано, що у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від отримання чи підписання протоколу уповноважена посадова особа робить про це відповідний запис на останній сторінці протоколу, який засвідчує своїм підписом та підписами двох свідків.

Разом з тим, згідно відповідей на запити Адресно-довідкового бюро Департаменту міграційної служби зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення свідки:

-ОСОБА_6 за вказаною у протоколі адресою не значиться;

-ОСОБА_7 зареєстрована за адресою іншою, ніж вказана у протоколі.

Вказане пояснює, чому ці особи неодноразово не з`являлися за викликом до суду, що

позбавляло можливості перевірити пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , надані суду, про фактичну відсутність свідків.

Тобто, в даному випадку наявні порушення порядку оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення.

Викладене в сукупності дає можливість суду дійти до висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б беззаперечно доводили порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху.

За таких обставин, у відповідності до статті 252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Згідно ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на вказане, суд доходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №094664 від 27 липня 2020 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 - повернути власнику.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 п.3 КУпАП, суд

УХВАЛИВ :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області О.В. Цибень