Справа № 711/4305/20
Номер провадження 3/711/1428/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Михальченко Ю.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН в матеріалах справи відсутній, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст.164-10 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ :

В проваджені Придніпровського районного суду м. Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.164-10 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії АПР18 № 518409 від 09.06.2020 року ОСОБА_1 09 червня 2020 року о 13.00 год. за адресою: м. Черкаси, вул. Ватутіна, в приміщенні металевого гаражу, здійснював прийом металу з порушенням законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, а саме - не фіксував дані осіб, що здійснювали здачу металу та походження сировини, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.164-10 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду провадження в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 518409 ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.164-10 КУпАП, тобто за порушення законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, посадовою особою суб`єкта господарювання, що здійснює операції з металобрухтом.

Проте, згідно змісту даного протоколу встановлено, що останній обвинувачується у здійсненні прийому металу з порушенням законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, а саме - не фіксував дані осіб, що здійснювали здачу металу та походження сировини, за що передбачена відповідальність, кваліфікація якої визначена невірно, оскільки об`єктивна сторона адміністративного праворушення передбаченого ст.164-10 КУпАП виражається в порушенні законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, посадовою особою суб`єкта господарювання, що здійснює операції з металобрухтом. Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 порушив законодавство, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, посадовою особою суб`єкта господарювання, що здійснює операції з металобрухтом.

В даній ситуації на думку Суду в матеріалах справи не знайшлося підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював прийом металу з порушенням законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, а саме - не фіксував дані осіб, що здійснювали здачу металу та походження сировини в контексті ст.164-10 КУпАП.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно з п.1ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя вважає, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого статті ст.164-10 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.164-10, ст.ст.247 ч.1 п.1, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.164-10 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Придніпровський районний суд м. Черкаси.

Суддя: Ю. В. Михальченко