Справа № 265/5403/20
Провадження № 3/265/2603/20
П О С Т А Н О В А

01 жовтня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, Козлов Д. О., за участі ОСОБА_1 , захисника Самодерженкової Т. О., розглянувши матеріали, які надійшли з Лівобережного ВП Центрального ВП ГУ НП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ФОП, який в м. Маріуполі Донецької області зареєстрований по АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 представниками поліції обвинувачується в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, на підставі складеного протоколу від 13 серпня 2020 року, в якому зазначено, що 9 серпня 2020 року об 11-50 год. ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, здійснюючи підприємницьку діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , не проконтролював знаходження продавців магазину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вдягнених засобах індивідуального захисту - масках, що закривають ніс та рот, чим порушив пп. 1 п. 3 Постанови КМУ від 20 травня 2020 року № 392, Наказу № 500 від 17 червня 2020 року протоколу-розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій у м. Маріуполі.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, не визнаючи себе винним, вказував, що він будучи ФОП, здійснює підприємницьку діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , де повністю дотримуються карантинні обмежувальні заходи, продавці забезпечені необхідними засобами захисту, а в магазині регулярно проводяться профілактичні роботи. Пам`ятає, що 9 серпня 2020 року у денний час йому зателефонували продавці магазину «Космос», вказавши, що співробітники поліції у такому магазині ніби виявили порушення карантинних заходів. Прибувши на місце, продавці магазину йому повідомили, що у ОСОБА_2 раптово обірвалась маска, яка прикривала обличчя, а працівники поліції сфотографували її та також ОСОБА_3 , яка щойно входила у приміщення торгівельного залу з підсобного приміщення магазину, без масок. Інший персонал магазину був увесь час у масках. Він повідомив працівникам поліції, що у магазині дотримуються карантинні заходи, а відсутність масок у двох продавців, викликана тимчасовими обставинами, які не свідчать про недотримання умов карантину. Однак працівники поліції на його пояснення не звернули увагу та склали протокол відносно нього за ст. 44-3 КУпАП. Додавав, що його магазин постійно перевіряється контролюючими органами на предмет дотримання карантинних обмежень, якими жодного разу не було виявлено порушень ним законодавства. Просив провадження по справі закрити.

Аналогічні покази були надані ОСОБА_1 під час відібрання письмових пояснень співробітниками поліції у нього 9 серпня 2020 року.

На підтвердження доводів ОСОБА_1 , захисником останнього суду були надані чеки про придбання дезінфікуючих засобів ОСОБА_1 та копію наказу ФОП ОСОБА_1 № 1/К від 16 квітня 2020 року, зокрема, про проведення дезінфекції поверхонь торгівельного обладнання та необхідність продажу товару продавцями виключно у засобах індивідуального захисту, з яким були ознайомлені також продавці ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Допитана у суді свідок ОСОБА_3 вказувала, що вона дійсно працює продавцем у магазині «Космос» по вул. Різдвяній (Лазо) 56 в м. Маріуполі, де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 . Пам`ятає, що у серпні 2020 року близько обідньої години вона вийшла з торгівельної зали такого магазину, залишивши на робочому місці свою захисну маску, що прикривала її обличчя, та пішла у підсобне приміщення, де обідала. Повернувшись назад, вона побачила, що у приміщенні магазину присутні співробітники поліції, які одразу її сфотографували, коли вона виходила з підсобного приміщення. Таким чином вона не встигла ще одягти свою маску, яка залишилась на її робочому місці. Натомість, коли вона підійшла до свого місця роботи, то одразу одягла таку маску. Додавала, що увесь персонал магазину був забезпечений з боку ФОП ОСОБА_1 необхідними засобами захисту на час дії карантинних обмежень та виконував їх.

Аналогічні покази були дані свідком ОСОБА_3 під час відібрання у неї письмових пояснень співробітниками поліції 9 серпня 2020 року.

Свідок ОСОБА_2 пояснювала суду, що 9 серпня 2020 року в обідню пору, в магазин «Космос» по вул. Різдвяній 56 в м. Маріуполі, де вона працює продавцем протягом останніх 9 років та де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , зайшли співробітники поліції. Саме у цей час у неї на масці, яка прикривала її обличчя, коли вона намагалась її поправити, відірвався один гачок, завдяки якому вона трималась на її обличчі, що одразу було зафіксовано працівниками поліції, які її сфотографували без маски. Натомість у цей момент в магазині не було покупців, а були лише продавці та працівники поліції. Зазначала, що вона не обслуговувала покупців без маски, оскільки чітко виконувала наказ ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання карантинних заходів від 16 квітня 2020 року. Додавала, що оскільки це був вихідний день (неділя), то вона не одягла запасну маску одразу, яка перебувала у кабінеті ФОП ОСОБА_1 , тому коли через 10 хвилин до магазину приїхав ОСОБА_1 , останній дав їй захисну маску, яку вона одразу одягла.

Аналогічні покази були дані свідком ОСОБА_2 під час відібрання у неї письмових пояснень співробітниками поліції 9 серпня 2020 року.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до рапорту від 9 серпня 2020 року вбачаться, що на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що по вул. Різдвяній 56 в місті Маріуполі у магазині «Космос» продавці без засобів захисту.

В той же час суд зазначає, що посилання у рапорті інспектора Лівобережного ВП ЦВП ГУ НП в Донецькій області, ОСОБА_5 , в частині того, що ОСОБА_2 обслуговувала відвідувачів магазину без засобів захисту, що прикриває рот та ніс, суд не приймає до уваги, оскільки саме таким співробітником поліції був складений за даним фактом протокол за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а, головне, доказів на підтвердження таких обставин, викладених у рапорті, матеріали адміністративної справи не містять.

При цьому суд зазначає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, за відсутності будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі №524/5741/16-а.

При цьому суд зазначає, що можливий свідок події ОСОБА_4 , за зверненням якої було перевірено магазин «Космос», не була опитана співробітниками поліції, місце її знаходження ними не було встановлено, а заходами, вжитими вже судом, забезпечити її явку до судового засідання не виявилось можливим.

Суд звертає увагу на те, що письмові пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки такі особи в судовому засіданні не допитувалися, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 27 червня 2019 року по справі № 560/751/17.

Таким чином самі по собі дві фото, на яких зображено двох продавців магазину «Космос» без засобів захисту, які прикривають рот та ніс, не можуть на думку суду бути беззаперечними доказами порушення ними карантинних обмежувальних заходів, без з`ясування усіх обставин події.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП передбачена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

В обґрунтування порушення ФОП ОСОБА_1 положень ст. 44-3 КУпАП працівники поліції посилались у протоколі на порушення ОСОБА_1 пп. 1 п. 3 Постанови КМУ від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», за яким на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

В той же час суд зауважує, що Постанова КМУ від 20 травня 2020 року № 392 втратила чинність на підставі постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року.

Тобто станом на момент складення протоколу відносно ОСОБА_1 (13 серпня 2020 року) та навіть на момент самої події (9 серпня 2020 року) постанова КМУ від 20 травня 2020 року № 392 вже не була чинною.

Натомість суд зазначає, що за пп. 1 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Крім цього суд звертає увагу на те, що наказ № 500 від 17 червня 2020 року протоколу-розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій у м. Маріуполі, на який також посилаються працівники поліції, за законодавчими базами відсутній, а до матеріалів справи його не було долучено, через що суд позбавлений можливості перевірити наявність такого локального нормативного акту та відповідність йому кваліфікованих за ст. 44-3 КУпАП дій ФОП ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що під час розгляду даної адміністративної справи не було встановлено обов`язкової умови притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки не було встановлено його провини у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони.

Так суд встановив, що ОСОБА_1 , як ФОП, були вжиті необхідні заходи на виконання постанов КМУ щодо дотримання карантинних обмежень та заходів за місцем здійснення ним підприємницької діяльності в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , що було підтверджено як показами допитаних у суді свідків, так й наданою стороною захисту копією наказу ФОП ОСОБА_1 № 1/К.

Також суд звертає увагу на встановлені судом обставини відсутності захисних масок, які закривають рот та ніс, у продавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 9 серпня 2020 року, які свідчать про відсутність у таких продавців провини, оскільки вони та момент фіксування працівниками поліції їх без таких засобів захисту не обслуговували відвідувачів магазину, ОСОБА_3 ще не встигла її надіти, бо не дійшла до свого робочого місця з обідньої перерви, а у іншого продавця, ОСОБА_2 , така маска розірвалась, тому останній був потрібен час для її заміни.

Крім цього судом було встановлено, що ОСОБА_1 був фактично відсутній на момент події 9 серпня 2020 року у магазині «Космос» по вул. Різдвяній 56, тобто об`єктивно не міг впливати на обставини відсутності масок за встановлених судом підстав у двох продавців.

Аналіз наведених нормативних актів та встановлених обставин події, що сталась 9 серпня 2020 року, свідчить про відсутність умислу порушення продавцями магазину, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наказу ФОП ОСОБА_1 № 1/К та постанови КМУ від 22 липня 2020 року № 641, яка станом на 9 серпня 2020 року вимагала перебування у вдягнутих засобах індивідуального захисту, що закривають ніс та рот.

Суд при цьому зауважує, що позиція сторони захисту в цій частині, доведена показами допитаних судом свідків, не була спростована зібраними працівниками поліції матеріалами адміністративної справи відносно ОСОБА_1 .

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 9 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п. 1 резолютивної частини рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, заява № 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Отже, на підставі положень та тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

На підставі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на наведене вмотивування, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, закрити через відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя