ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2020 Справа №607/10923/20

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Любомира Михайлівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , фізичної особи підприємця,

за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Уповноваженою особою Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 27 червня 2020 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 712720 за ст. 44-3 Кодексу України по адміністративні правопорушення.

Зі вказаного протоколу вбачається, що « 25.06.2020 року о 22 год.47 хв. власник продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » » по вул. Ст. Будного, 30А у м. Тернополі, ОСОБА_1 допустив роботу продавця ОСОБА_2 без маски та рукавиць , чим порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 20.05. 2020 р. №392 зі змінами від 17.06. 2020 р., постанови КМУ № 500 та підпункт 1.2 п. 7 постанови головного державного санітарного лікаря України № 17 від 02.06. 2020 року, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП» .

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення заперечив. Просив суд при прийнятті рішення взяти до уваги те, що будьякі докази на підтвердження вчинення ним адмінпорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП у наданих до суду матеріалах відсутні. За таких обставин просив провадження у справі закрити .

Для вирішення питання про те, чи було вчинено дане правопорушення, та чи винуватий ОСОБА_1 у його вчиненні, судом досліджено наявні у справі докази.

Так, із електронного рапорту Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ЄО № 21891 від 27 червня 2020 року вбачається , що « 27.06. 2020 року о 18:35 надійшло повідомлення від ДОП ТВП старшого лейтенанта поліції Нагребецького про те, що 27.06. 22020 року в АДРЕСА_2 було складено адмінпротокол за статтею 44-3 порушення норм карантину, а саме на власника магазину ФОП ОСОБА_3 , що по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , який 25 червня 2020 року о 22:47 год. допустив роботу продавця ОСОБА_2 без маски та рукавиць. Порушивши вимоги Постанови Кабінету Міністрів від 20.05.2020 Постанови КМУ № 500 та Постанови головного державного санітарного лікаря України № 17. На гр. ОСОБА_1 складено протокол № 712720 по ст. 44-3 КУпАП «.

Як видно із долученого до адміністративного протоколу диску відеофіксації - продавець ОСОБА_2 спілкуючись із працівниками поліції перебуває у захисній масці, покупці відсутні. На іншому фрагменті відеозапису видно як із магазину виходить покупець, однак самої продавця ОСОБА_2 не видно.

За клопотанням ОСОБА_1 судом було викликано ОСОБА_2 , яка у судовому засіданні пояснила, що при спілкуванні з працівниками поліції перебувала у захисній масці, без рукавиць, оскільки торгівлю не здійснювала. Покупців без засобів індивідуального захисту не обслуговувала .

Дослідивши надані докази, суд приходить до таких висновків:

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно із абзацом 6 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 , № 392 від 20 травня 2020 року, зі змінами внесеними Постановою Кабміну № 500 від 17 червня 2020 року, - Головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктів господарювання на період карантину .

Відповідно до пункту 7 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків ) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID -19 ), затвердженого постановою Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09 травня 2020 року, - працівники закладів торгівлі, в тому числі, які видають замовлення та здійснюють розрахунок повинні бути вдягнені в медичну маску або респіратор та одноразові рукавички (ЗІЗ).

Натомість жоден із наявних у справі доказів не підтверджує того, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, про які зазначено у протоколі серії АПР18 № 712 від 27 червня 2020 року .

Навпаки, із дослідженого судом, долученого працівниками поліції до матеріалів справи, диска відеофіксації з місця події видно, що продавець ОСОБА_2 спілкуючись із працівниками поліції перебуває у захисній масці, при цьому покупці відсутні .

Так само, вказане підтверджено особистими поясненнями ОСОБА_2 наданими у судовому засіданні .

Відповідно до положень пункту третього частини другої ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів для доказування вини особи суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.

Згідно з частиною другою ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В той же час, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком. Також, відповідно усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчинені ним порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 44-3 , пунктом 1 частини1 статті 247, статтями 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд ,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка