ЄУН № 336/5337/20
пр. № 3/336/2413/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, при секретарі Скибі О.Б., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника адвоката Філіної Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Оріхів Запорізької області, проживає у АДРЕСА_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2020 року о 18.45 годині водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 111930, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в районі буд. 76 по вул. Магістральній у м. Запоріжжя, та, маючи зовнішні ознаки перебування у стані алкогольного сп?яніння, на пропозицію поліцейських відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнав, вказавши, що протокол складали без понятих, він відмовився від обстеження, бо поспішав додому, оскільки у дитини була температура, але лікаря не викликав.

Захисник просила провернути справу про адміністративне правопорушення на доопрацювання, вказуючи, що диспозиція ст. 130 ч. 1 КУпАП з урахуванням недавніх змін не передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду водіями транспортних засобів, також вказувала, що ОСОБА_1 менш ніж рік тому притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, однак, протокол складений знову за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Судом відповідне клопотання захисника відхилене, оскільки ст. 130 ч. 1 КУпАП в редакції, яка діяла до 01.07.2020 року було передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законом України № 2617 від 20.12.2019 року було посилено відповідальність за зазначені дії, які мали тягнути за собою кримінальну відповідальність.

Однак, Законом України № 720 внесено зміни до Закону № 2617, відповідно до яких із Закону № 2617 вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1. Таким чином, з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП повернута до редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617.

Також суд не вбачав підстав для повернення справи для доопрацювання з підстав того, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, хоча у жовтні 2019 року ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, тож його дії слід було кваліфікувати за ст. 130 ч. 2 КУпАП, оскільки ст. 130 ч. 2 КУпАП передбачено відповідальність за більш серйозне правопорушення та визначено більш сувору санкцію, тож таке повернення могло б призвести до посилення відповідальності особи.

При дослідженні наявних у справі доказів судом встановлено таке.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та рапорту працівника поліції вбачається, що у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху автомобіль під керуванням ОСОБА_4 був зупинений, водій мав ознаки алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан сп?яніння, натомість він відмовився.

Відеозаписом зафіксовано, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 здійснює заїзд до придомової території, після чого зупиняється та звідти виходить ОСОБА_1 , який пояснює працівникам поліції, що водійського посвідчення та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу він не має, автомобілем керував на прохання дружини. Потім ОСОБА_1 вказує, що він за кермом автомобілю не був та ним не керував, а також пропонує працівникам поліції вимкнути відеокамеру, надати грошову винагороду та щось вирішувати.

В ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 виявляє явні ознаки алкогольного сп`яніння, описуючи свій стан наступними словами - мовою оригіналу: «Я бухой».

Також ОСОБА_1 вказує, що він відмовляється проходити огляд на стан сп?яніння як на місці, так і в медичному закладі.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306 встановлений безперечний обов`язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Будучи водієм, ОСОБА_5 під час керування транспортним засобом одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вказані висновки суд ґрунтує також і на наступних положеннях чинного законодавства.

Порядок проведення медичного огляду та проходження такого огляду особою визначені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі по тексту Порядок), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі по тексту Інструкція).

Відповідно до Порядку та Інструкції огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дослідженими доказами вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення доведена та кваліфікує дії за ст. 130 ч. 1 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 33, 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Оріхів Запорізької області, проживає у АДРЕСА_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адміністративне стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Оріхів Запорізької області, проживає у АДРЕСА_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 420,80 гривні (чотириста двадцять гривень 80 коп.).

Штраф сплачується за наступними реквізитами:

Отримувач - УК у Шевч.р-ні м.Зап./Шевч./21081100

Код отримувача (ЄДРПОУ) 38025367

Код банку отримувача (МФО) 899998

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Номер рахунку (IBAN) - UA0008009

Код класифікації доходів бюджету 21081100

Призначення платежу адміністративні штрафи та інші санкції

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк

Строк пред`явлення виконавчого документ _____»_________________20___року

Постанова набрала законної чинності _____»_________________20___року

Дата видачі _____»_________________20___року