Справа № 206/4357/20
Провадження № 3/206/1923/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.,

за участю секретаря Лозобко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали які надійшли з яка надійшла з Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює на посаді продавця у торгівельному магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №177029 від 20.09.2020, вбачається що 20.09.2020 о 12 год. 30 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. А.Барто, буд. 15, гр. ОСОБА_1 в магазині «Ласунчик» ФОП ОСОБА_2 перебувала без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски, чим порушила постанову КМУ від 22.07.2020 п.10 п.п.1. Дії ОСОБА_1 співробітниками поліції кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася та надала до суду клопотання, відповідно до якого зазначила, що вину у інкримінованому їй правопорушенні не визнає в повному обсязі та просила справи закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на наступне. Вона працює на посаді продавця у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ПП ОСОБА_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 та згідно графіку роботи - магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » працює з 8-00 до 20-00 години без перерви і вихідних. 20.09.2020, скориставшись відсутністю покупців у магазині, вона вирішила пообідати та у зв`язку з відсутністю в магазині окремого приміщення для відпочинку та прийняття їжі, працівники вимушені споживати їжу на своїх робочих місцях. Оскільки споживати їжу в масці неможливо, то маску вона зсунула на підборіддя і почала обідати на своєму робочому місці - за прилавком. Саме в цей час, о 12-30 годині 20.09.2020 року до магазину зайшов співробітник поліції та склав, відносно неї протокол. В письмових поясненнях, які були надані нею до протоколу вона зазначила, що маска мною була знята саме в зв`язку з прийомом їжі. За цих підстав справу просила закрити. Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків. Відповідно до положеньст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Санкція ст. 44-3 КУпАП передбачає стягнення за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Частиною другою ст.251КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Норма ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативних актів. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Разом з тим, посадовою особою, якою складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 44- 3 КУпАП, не зазначено об`єктивну сторону правопорушення, а саме не зазначено вимоги якої саме постанови Кабінету Міністрів України, щодо карантинних норм було порушено ОСОБА_1

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено фото доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 перебувала в магазині «Ласунчик без засобів індивідуального захисту, однак з вказаного фото вбачається що остання вживає їжу, інших будь-яких доказів, до протоколу не додано.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

З врахуванням вищенаведеного, суд позбавлений можливості прийти до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44-3,247, 266, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 КУпАП закрити, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.В. Поштаренко