Справа № 756/1641/20 Суддя в І-й інстанції Андрейчук Т.В.
Провадження № 33/824/1731/2020 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Навродського О.В., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Навродського О.В. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 березня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 березня 2020 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 23 січня 2020 року, о 23 годині 40 хвилин, у м. Києві, по вул. Полярній, 2, керував автомобілем марки «Mazda», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей розширені та не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

У апеляційній скарзі захисника Навродського О.В. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на однобічність та упередженість проведеного судового розгляду, оскільки клопотання про допит свідків та поліцейського суддею місцевого суду залишилось не розв`язаним, а поясненням ОСОБА_1 суддя не надав значення. Захисник звернув увагу на пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких, у день події, о 23 годині він припаркував транспортний засіб по вул. Полярній, 2, у місті Києві та стояв зі свідком ОСОБА_2 в очікуванні свідка ОСОБА_3 . У подальшому працівниками поліції був здійснений обшук транспортного засобу та обшук ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а після цього був викликаний екіпаж поліції, який, не зволікаючи на заперечення ОСОБА_1 щодо не керування транспортним засобом, склав протокол щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. На думку захисника, матеріали справи не містять будь-яких доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Окремо апелянт вказав на відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому вимога поліцейського щодо проходження ОСОБА_1 медичного огляду була висунута о 23 годині 52 хвилини, а з пояснень свідків вбачається що ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан сп`яніння 24.01.2020 року о 00 годин 35 хвилин. На думку захисника, працівники поліції порушили вимоги Інструкції від 18.12.2018 № 1026 яка регламентує безперервність здійснення відеозйомки під час виконання службових обов`язків. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Навродського О.В., які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи цієї скарги і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про винність ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються наступними доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення у якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення та дана правова кваліфікація дій ОСОБА_1 ;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що були дані поліцейським при фіксації адміністративного правопорушення, у яких вони підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної відеокамери поліцейського із якого вбачається, що на вимогу поліцейського ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та давши їм належну юридичну оцінку суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладенні на нього стягнення та на законних підставах наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині заперечення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та як наслідок відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає їх необґрунтованими. Так, підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5. ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція від 09.11.2015 року). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Аналіз об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, вчиненого у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у поєднанні із вимогами зазначених вище нормативних документів дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі зазначеної категорії підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у особи, яка керувала транспортним засобом ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджений поясненнями самого ОСОБА_1 , які він надав у ході апеляційного розгляду справи. Відповідно до цих пояснень, ОСОБА_1 разом із свідком ОСОБА_3 приїхали на автомобілі марки «Mazda», номерний знак НОМЕР_1 , у м. Київ, на вул. Полярну, 2, де очікували ОСОБА_2 та через незначний період часу до них під`їхав екіпаж патрульної поліції. При цьому, за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 . Дана обставина підтверджена і допитаним у суді апеляційної інстанції свідком ОСОБА_3 . Та обставина, що водій ОСОБА_1 не був безпосередньо зупинений працівниками поліції, не позбавляє його обов`язку на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння за наявності факту керування транспортним засобом та існування у працівників поліції обґрунтованих припущень про наявність у водія ознак сп`яніння.

При цьому, за змістом ст. 266 КУпАП, п.2.5. ПДР України та положень Інструкції від 09.11.2015 року, оцінка наявності ознак сп`яніння водія є суб`єктивним припущенням поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке базується на ознаках визначених у нормативних документах, яке за своїм змістом може відрізнятись від сприйняття цієї обставини іншими особами.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника в частині незаконності дій екіпажу патрульної поліції, який першим прибув на місце події та здійснював огляд транспортного засобу у якому знаходився ОСОБА_1 , не може бути підставою для визнання правомірності відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та хибності висновків судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність часу зафіксованих процесуальних дій на відеозаписі із нагрудної камери поліцейського оформленим процесуальним документам, складеним у ході фіксації адміністративного правопорушення, не може бути підставою для закриття провадження у справі, у зв`язку із тим, що указана невідповідність не порушує логічну хронологію послідовності фіксації правопорушення та має незначну розбіжність за часом.

Посилання захисника на порушення поліцейськими Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, не дає підстав для визнання незаконним рішення судді місцевого суду, оскільки за результатами розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено таких порушень вказаних Інструкцій, які би ставили під сумнів зазначене вище рішення.

Таких доводів, які би мали своїм наслідком визнання постанови судді місцевого суду від 06.03.2020 року незаконною, захисником Навродським О.В. у поданій скарзі не наведено.

Постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Навродського О.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк