Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 680/685/20
Провадження № 3/670/276/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Волкова О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , ФОП,

за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11.08.2020 року серія АПР18 № 477147, ОСОБА_1 11.08.2020 року о 12 год. 30 хв. в магазині з кафетерієм « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_1 , порушила вимоги п.п. 1 п. 10 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року, приймала відвідувачів без масок індивідуального захисту, а також вимоги постанови головного санітарного лікаря МОЗ України № 17 від 09.05.2020, п.п. 2 п. 2, п. 5, п.п. 1 п. 8, п.п. 1 п. 9, а саме відсутні спиртовмісні засоби, умови для особистої гігієни продавця та відвідувачів, чим порушила правила щодо порушення карантинних заходів, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась.

Відповідно до ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлена належним чином, а її представник -- адвокат Наталюк Н.М. просив розгляд адміністративного матеріалу проводити за їх відсутності, суд не вбачає перешкод для розгляду справи за їх відсутності.

Крім того ОСОБА_2 подав письмове клопотання про повернення протоколу про адміністративне правопорушення для доопрацювання, зазначивши, що долучені до матеріалів справи документи є копіями, які не оформленні відповідно до вимог Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55; Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5; Інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інших нормативно-правових актів, оскільки відповідно до пункту 8 підрозділу 10 розділу II зазначених Правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідченні і в установленому порядку.

Також у матеріалах справи відсутні відомості про належність магазину з кафетерієм « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_2 саме ОСОБА_1 .

Крім того, у протоколі у графі «До протоколу додається...» зазначено тільки «Матеріали справи», однак не зазначено найменування документів, які додаються, не зазначено на скількох аркушах кожен з цих документах та в скількох екземплярах, як того вимагає ДСТУ 4163-2003 щодо оформлення додатків.

Також, до протоколу не надано відомостей про особу, яка була покупцем у магазині «Центр», оскільки у вину ОСОБА_1 ставиться те, що вона приймала відвідувачів без масок індивідуального захисту.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Враховуючи вимоги ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

На підставі цих вимог закону, а також ст. 251 КУпАП суд у постанові повинен навести докази вини особи у вчиненні правопорушення та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення уповноваженим органом зібрано наступні досліджені та оцінені в ході розгляду справи докази:

-- протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 477147 від 11.08.2020 року;

-- рапорт від 11.08.2020 року;

-- письмові пояснення ОСОБА_1 ;

-- довідка від 11.08.2020 року;

-- ксерокопії Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року та Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (крім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 року № 17;

-- доручення від 11.08.2020 року;

-- Свідоцтво про державну реєстрацію;

-- Витяг з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Вищезазначені докази підтверджують здійснення ОСОБА_1 прийому відвідувачів.

Однак посадовою особою при складанні матеріалів не було допитано свідків подій, тому вважаю, що за встановлених судом обставин, уповноваженою на складання протоколу особою не наведено достатніх підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею порушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП відсутні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя доходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 1, 7, 9, 10, 11, 44-3, 245, 247, 252, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Суддя О.М. Волкова