Справа № 345/1403/20
Провадження № 33/4808/310/20
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю секретарів с/з. Лавринович У.М., Кравчук І.Я., Федоляка В.Д., адвоката Сметаннікова А., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2020 року,

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. ОСОБА_1 визнаний винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього 10 200 грн. штрафу з позбавленням на рік права керування транспортними засобами, стягнуто 420 грн. 40 коп. судового збору.

1.2. Згідно постанови, 21.04.2020 року о 11 год. 30 хв. в с. Цвітова Калуського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "РАФ" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за, що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

2. Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ствердив, що:

- у своєму рапорті щодо обставин події, які мали місце 21.04.2020 року, працівники поліції все сфальсифікували;

- так, в той день він був зупинений працівниками поліції в лісі, коли повертався від своєї матері, до якої час від часу навідується, і йому одразу було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;

- від проходження тесту він відмовився, запропонувавши спочатку його пройти працівникам поліції, оскільки вважав, що результати тесту можуть бути підробленими чи недостовірними;

- свідки зазначені в протоколі є підставними, на думку апелянта;

- накладене судом стягнення в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом, поставить його у скрутне матеріальне становище. Так, він здійснює догляд за інвалідом І групи, проживаю на пенсію яку отримує по інвалідності, а відтак визначений судом штраф, залишить його без засобів для існування.

Також, апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки справа була розглянута судом першої інстанції без його участі, і про оскаржувану постанову йому не було відомо.

З цих підстав, строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 просив поновити, а оскаржувану постанову скасувати.

3. Провадження в апеляційному суді.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Сметанніков А. доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

В засідання викликались свідки події, які не з`явились із невідомих причин.

Переглянуто відеозапис, долучений до матеріалів справи.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Щодо поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як встановлено судом, справа розглянута без участі ОСОБА_1 , копія постанови направлялась йому поштою, однак доказів коли саме була отримана ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Однак в матеріалах справи міститься первина заява-скарга, написана ОСОБА_1 власноруч, і яка згідно поштового штампу на конверті подана 05.06.2020 року. У вказаній скарзі, ОСОБА_1 висловив незгоду з прийнятою постановою. За таких обставин, суд вважає, що вказана заява-скарга, за своїм змістом є апеляційною скаргою, яка подана вперше, у встановлений законом строк.

Друга апеляційна скарга подана ОСОБА_1 , згідно поштового штампу на конверті 12.06.2020 року.

На переконання суду, зазначені апелянтом причини є поважними, та сумніву не викликають. У противному випадку, вважає апеляційний суд, це може бути проявом надмірного формалізму, який перешкоджає доступності правосуддя. Тому строк на апеляційне оскарження належить поновити.

4.2. За наслідками розгляду підстав для задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Щодо підстав перевірки на стан алкогольного сп`яніння. П.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є порушенням вимог п.2.5 ПДР України.

Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КупАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У протоколі такі ознаки описані: запах алкоголю, тремтіння рук.

Відеозаписом підтверджено висловлення таких підозр працівником поліції і вимога пройти тест на газоаналізаторі.

У даний час оцінити, чи був запах алкоголю неможливо, але поведінка ОСОБА_1 давала підстави для таких підозр, а на відео є дані, що він пив пиво.

Отже, вимога працівника поліції щодо з`ясування стану сп`яніння була обґрунтованою.

Щодо керування. ОСОБА_1 пояснив, що керував цим автомобілем, але той зламався і він якраз мав буксирувати його, коли над`їхали працівники поліції. Адвокат звернув увагу, що факт керування не доведено. Разом із тим, ОСОБА_1 його не заперечував, тому факт керування встановлено.

Щодо пропозицій пройти тест на газоаналізаторі та в медичному закладі. Відеозаписом підтверджено чітку, недвозначну відмову ОСОБА_1 і цей довід апеляції також до уваги приймати не слід.

Щодо процедурних порушень. Права ОСОБА_1 були роз`яснені, це підтверджено відео. Йому також було роз`яснено, що відмова від огляду містить склад правопорушення.

Цей довід апеляції також підтвердження не має.

Щодо свідків. При вирішенні справи їх показання належить отримати безпосередньо і письмові пояснення свідків апеляційний суд до уваги не приймає. Але констатує, що їх відсутність відео не зафіксована, а дані протоколу підтверджені відеозаписом.

Щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 . У матеріалах справи немає підтвердження отримання двох відправлень.

Водночас, судове рішення відповідає матеріалам справи, а в апеляційному суді Федоляк В.Д. із захисником брали участь особисто. Висновки апеляційного суду, після дослідження доказів із дотримання гарантій права на захист, такі ж як і в суду першої інстанції.

Тому апеляційна скарга задоволена бути не може.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити.

Строк на апеляційне оскарження постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2020 року - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв