Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2850/19 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач Кіянова С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд

в складі:

судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

за участю:

особи, яка притягнута до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 16 січня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Згідно постанови суду, 19 жовтня 2019 року о 22-40 год. на 5 км Новоград-Волинського шосе в Житомирському районі Житомирської області, ОСОБА_1 керував автомобілем Peugeot Partner, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що у вказаний в протоколі час він транспортним засобом не керував. За кермом автомобіля Пежо д.н.з. НОМЕР_1 був ОСОБА_2 , а він був пасажиром. Вказує, що працівники поліції автомобіль Пежо д.н.з. НОМЕР_1 не зупиняли та не переслідували, а під`їхали до нього, коли він був припаркований на узбіччі. Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним та допустимим доказом, оскільки його було складено одразу на двох осіб, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і вони під час його складання присутні не були. Вважає, що суд першої інстанції розглянув справу упереджено та неповно, оскільки розглянув її виключно відносно нього, не викликаючи в судове засідання ОСОБА_3 , а також не допитав свідка ОСОБА_4 , який у вказаний в протоколі час був за кермом автомобіля. Крім того, зазначає, що суд порушив його право на захист, оскільки проігнорував його клопотання про відкладення розгляду справи та розглянув її без його участі.

Заслухавши доповідача, пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в підтримання апеляційної скарги з наведених в ній мотивів, пояснення свідка ОСОБА_4 , перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Апеляційний перегляд справи відбувається за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в судовому засіданні апеляційного суду надав пояснення про те, що він підтримує доводи своєї апеляційної скарги, тим саме скориставшись своїм правом, яке передбачене ст.268 КУпАП - дати пояснення та заявляти клопотання. Клопотання про фіксацію судового розгляду та залучення адвоката не заявляв.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №064199 від 19.10.2019 року, складеного поліцейським взводу №1 роти №4 БУПП в Житомирській області ДПП лейтенатом поліції Мшанецьким В.О. вбачається, що 19 жовтня 2019 року о 22-40 год. на 5 км Новоград-Волинського шосе, ОСОБА_1 керував автомобілем Peugeot Partner, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Вказані в протоколі обставини підтверджуються:

- копією постанови серії ЕАК №1645167 від 20.10.2019 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явив для перевірці посвідчення водія відповідної категорії) (а.с.3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що 19.10.2019 року близько 23 год 00 хв. , вони були присутні, коли водій автомобіля Peugeot Partner, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Водієві були роз`яснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Від підпису протоколу про адміністративне правопорушення та дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився. (а.с.4-5).

- рапортом поліцейського Мшанецького В.О., з якого вбачається, що 19.10.2019 року о 22 год. 40 хв. під час несення служби в екіпажі «№203», ним спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_7 на 5 км Новоград-Волинського шосе Житомирського району, за порушення правил дорожнього руху, а саме п. 2.3 (в) було зупинено транспортний засіб Peugeot Partner, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .. Також у водія було відсутнє посвідчення водія, за що відносно нього було винесено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП. Під час спілкування з водієм в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, за що на нього було складено протокол БД №064199 за ч.1 ст.130 КУпАП. Водієві ОСОБА_1 було роз`яснено його права та повідомлено про дату та час розгляду справи. ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол та надавати пояснення. Крім того, в рапорті зазначено, що під час складання вищевказаного протоколу було допущено наступні помилки, а саме: було невірно вказано особу правопорушника, замість ОСОБА_1 вказано ОСОБА_3 (власник транспортного засобу зупиненого автомобіля), а також невірно вказано адресу проживання свідка №2 (а.с.7).

- відеозаписом, наданим працівниками поліції, який було досліджено апеляційним судом при підготовці до апеляційного розгляду справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 веде себе неадекватно, спочатку погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, а в подальшому відмовився від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у присутності свідків (а.с.68).

Вказані докази є належними та допустимими.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що 19.10.2019 року у вказаний в протоколі час він дійсно був випивший, але автомобілем не керував, а був пасажиром автомобіля, який належить ОСОБА_3 , за кермом автомобіля був ОСОБА_2 Вказав, що працівники поліції автомобіль не зупиняли, а під`їхали, коли вони стояли на узбіччі та сказали, що він п`яний керував автомобілем. Він намагався піти додому, але працівники поліції його не відпустили та застосували газовий балончик, після чого він присів на камінь. ОСОБА_2 надав працівникам поліції техпаспорт та посвідчення водія, однак вони сказали що він їм не потрібен, а тому останній пішов додому. Працівникам поліції він не представлявся та мав при собі лише паспорт. В подальшому під`їхали інші екіпажі поліції, потім встановили, що він - ОСОБА_1 Зазначив, що матеріали оформлювалися працівниками поліції більше години, і за цей час до нього ніхто не підходив. Свідки на місці події були. ОСОБА_2 в цей період приходив декілька разів, його повідомили, що автомобіль забрав евакуатор.

Апеляційний суд вважає пояснення ОСОБА_1 такими, що не відповідають дійсності, оскільки вони суперечать встановленим обставинам та доказам по справі.

Також, за клопотанням апелянта апеляційним судом було допитано свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що ввечері 19.10.2019 року він керуючи автомобілем Peugeot Partner, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , їхав з міста Житомира додому в с. Довжик. По дорозі він підібрав свого знайомого ОСОБА_1 , який також живе в Довжику. Він зупинився неподалік свого будинку, щоб зайти додому за таблетками, однак коли вийшов, то побачив автомобіль поліції. До нього підійшла поліцейська, та сказала, що він їм не потрібен, а потрібен його пасажир. Після чого він пішов додому. Десь через 20 хвилин він повернувся на місце події, однак ні автомобіля, ні ОСОБА_1 не застав. Працівники поліції повідомили йому, що авто забрали на штраф майданчик. Наступного дня він забрав автомобіль.

Проте, пояснення свідка ОСОБА_4 спростовуються матеріалами справи, які були досліджені апеляційним судом, зокрема відеозаписом наданим Управлінням патрульної поліції в Житомирській області, я якого вбачається, що після зупинки транспортного саме свідок ОСОБА_8 пояснив, що за кермом автомобіля був ОСОБА_9 , але його прізвища він не знає. Потім ОСОБА_10 запропонував зателефонувати дружині ОСОБА_1 , оскільки він був неадекватний.

Зазначені докази у своїй сукупності є такими, що вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаному в постанові суду місці та час, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, а також рапортом поліцейського Мшанецького В.О. Крім того, факт керування транспортним засобом підтверджується копією постанови серії ЕАК №1645167 від 20.10.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.126 КУпАП. Доказів того, що дії працівників поліції щодо складання вказаної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП оскаржувалися ОСОБА_1 не надано.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у вказаному в протоколі місці та час, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими апеляційним судом доказами.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. Крім того, з пояснень ОСОБА_1 наданих ним в апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що останній факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі не заперечує.

За таких обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не зупиняли автомобільта не переслідували його, а під`їхали до нього коли він був припаркований на узбіччі, безпідставні, оскільки спростовуються вищенаведеними дослідженими апеляційним судом доказами.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним та допустимим доказом, оскільки він складений одразу на двох осіб, апеляційний суд вважає необгрунтованими.

Так, в рапорті поліцейського Мшанецького В.О. зазначено, що в протоколі про адміністративне правопорушення було невірно вказано особу правопорушника та замість ОСОБА_1 вказано ОСОБА_3 (особа, на яку видано технічний паспорт, тобто власник автомобіля) (а.с.7).

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було допитано свідка ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки таке клопотання не заявлялося в ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення його права на захист, оскільки справу розглянуто без його участі, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки суд першої інстанції декілька разів відкладав розгляд справи за клопотанням ОСОБА_1 та роз`яснював йому письмово його права, передбачені ст.268 КУпАП, проте, ОСОБА_1 в судове засідання не з`являвся. Крім того, відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи не є обов`язковою.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 16 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

Житомирського апеляційного суду С.В. Кіянова