Справа № 462/4226/20
ПОСТАНОВА

іменем України

07 жовтня 2020 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого інженером метрології 1 категорії сектору метрологічного забезпечення Львівського РЦГМ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 10 липня 2020 року о 19 год. 20 хв. у м. Львові по вул. Стрийській, 98, керував автомобілем «VOLKSWAGEN», реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, пояснив, що 10.07.2020 року близько 19.20 год. здійснив ДПП, за що був притягнутий постановою Залізничного районного суду м. Львова від 24.09.2020 р. до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Працівники поліції, які прибули на місце ДТП, склали протокол і при цьому запропонували йому пройти огляд на можливий стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився від проходження такого огляду як на місці ДТП, так і у медичному закладі. На теперішній час усвідомлює, що відмова від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан сп`яніння створює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зробив для себе відповідний висновок. Зазначив, що працює інженером метрології 1 категорії сектору метрологічного забезпечення Львівського РЦГМ, за місцем праці зарекомендував себе з позитивної сторони, а тому на засіданні трудового колективу було прийнято рішення звернутись до суду про передачу матеріалів відносно нього трудовому колективу для застосування заходів громадського впливу. Просив дане клопотання задоволити, звільнити його від адміністративної відповідальності та передати матеріали на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про передачу матеріалів на розгляд трудовому колективу АТ «Львівського регіонального центру з гідрометеорології», яке у судовому засіданні підтримав заступник начальника Вайда В.С., дослідивши письмові докази, та запис із нагрудного відеореєстратора працівників поліції, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 266 ч.ч. 2, 3 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків; у разі незгоди водія на проведення такого огляду огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду на час події визначалась Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (п.п. 6, 7 розділу І Інструкції).

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ № 198320 від 10.07.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі,

З переглянутого відеозапису нагрудної камери патрульного поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності 2-ох свідків, не зважаючи на наявність ознак такого.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо вирішення клопотання про передачу матеріалів на розгляд трудовому колективу АТ «Львівського регіонального центру з гідрометеорології», зазначаю наступне.

Відповідно до ст.21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

За змістом зазначеної норми закону звільнення від адміністративної відповідальності, в даному випадку, є правом, а не обов`язком суду з урахуванням, зокрема, обставин, зазначених у ст.33 КпАП України.

Водночас, згідно з ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За загальним визначенням транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається величезна відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.

Суд вважає, що діями ОСОБА_1 порушені Правила дорожнього руху України та вчинене ним порушення має підвищену суспільну небезпеку, адже створювало загрозу життю, здоров`ю та майну самого порушника та інших осіб, оточуючим об`єктам приватного майна.

В матеріалах справи наявна постанова Залізничного районного суду м. Львова від 24.09.2020 р. відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а саме за те, що 10 липня 2020 року о 19 год. 20 хв. по вул. Стрийській, 98 у м. Львові, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT 2.0» д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не врахував дорожньої обстановки та не стежив за її зміною, не обрав безпечного бокового правого інтервалу, внаслідок чого допустив бокове зіткнення з автомобілем «MERCEDES-BENZ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого обидва автомобілі отримали технічні пошкодження, чим порушив п.п. 13.1, 2.3 Б Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

Крім того, ОСОБА_1 не наведені виняткові обставини, наявність яких істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, сукупність яких поза всяким розумним сумнівом свідчила б про те, що до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди й посягає на громадську безпеку, особу правопорушника, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, яке поєднане із вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання керівника АТ «Львівського регіонального центру з гідрометеорології», необхідно відмовити, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, що передбачене Законом, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП, суд вважає справедливим, достатнім та виправданим метою застосування стягнення.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.Д. Іванюк