Справа № 466/7514/19 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 33/811/1252/19 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого судді Михалюка В.О.,

з участю прокурора Завидовської Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 Янчишина С.В. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2019 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 /десять/ діб.

Строк накладення стягнення у виді адміністративного арешту постановлено рахувати з моменту приведення постанови до виконання.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 12.09.2019 в магазині «Близенько» на пр. Чорновола, 67 у м. Львові, повторно протягом року вчинив дрібну крадіжку, а саме таємно викрав шляхом вільного доступу 4 (чотири) шоколадки «Кіндер» на суму 150 гривень без ПДВ, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП.

На дану постанову судді керівник Львівської місцевої прокуратури № 2 Янчишин С.В. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що дана постанова суду незаконна, оскільки постановлена із порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вказує, що відповідно до вимог ст.ст. 32, 327 КУпАП адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень та полягає у триманні осіб, підданих такому стягненню, під вартою в місцях, що їх визначають органи Національної поліції. Разом з тим, згідно вимог ч.2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44, ст.ст. 51, 146, 160, 172 - 4 - 172 - 9, 173, 173 - 2, ч.3 ст. 178, ст.ст. 185, 185 - 1, ст.ст. 185 - 7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Звертає увагу на те, що зі змісту постанови вбачається, що така незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 268 КУпАП та застосування виняткового виду адміністративного стягнення, прийнята у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, в порушення вимог ст. 33 КУпАп, судом при накладенні стягнення, у зв`язку із відсутністю правопорушника, не досліджено та не враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2019 року та прийняти нову.

Одночасно просить поновити строк апеляційного оскарження, оскільки такий пропущений з поважних причин, а саме у зв`язку з тим, що участь прокурора у розгляді судом матеріалів про адміністративні правопорушення зазначеної категорії не передбачена, а про існування оскаржуваної постанови прокурору стало відомо лише 29.10.2019 під час моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень та ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується копією заяви Львівської місцевої прокуратури № 2.

Заслухавши в судовому засіданні думку прокурора Завидовську Л.Б., яка просила задоволити апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 Янчишина С.В. підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інші.

Так ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Диспозицією ч. 2 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.

Тобто єдиним підтвердженням повторності дій ОСОБА_1 може бути лише належним чином завірена копія постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП. Однак, така до матеріалів справи не долучена, а в протоколі про адміністративне правопорушення Серія АПР18 № 319609 від 12.09.2019 в графі «чи притягувався (лася) до адміністративної відповідальності зазначено «так», однак не вказано за якою частиною та статтею.

Також з об`єктивної сторони крадіжка відноситься до злочинів/правопорушень з матеріальним складом. Тому, крім діяння (таємного викрадення), обов`язковими її ознаками є позитивна матеріальна шкода, спричинена власнику викраденого майна, яка визначається його вартістю. Визначення вартості викраденого майна має значення для розмежування діянь, передбачених ст. 51 КУпАП та ст. 185 КК України.

Виходячи з положень ст. 269 КУАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Всупереч зазначеному в протоколі про адміністративне правопорушення Серія АПР18 № 319609 від 12.09.2019 у графі «потерпілі», «свідки» стоїть прочерк, не вказані відомості про потерпілих та свідків, письмові пояснення останніх в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, як вбачається із згаданого протоколу про адміністративне правопорушення Серія АПР18 № 319609 від 12.09.2019 у ОСОБА_1 викрадені шоколадки «Кіндер» не вилучались, а у графі «проведено особистий огляд та огляд речей, передбачений ст. 264 КУпАП, що були у ОСОБА_1 » стоїть прочерк а у графі « згідно зі ст. 268 КУпАП виявлені речі вилучено для тимчасового зберігання » стоїть відмітка не проводився, також не відомо яким чином було виявлено дане правопорушення, у даному випадку крадіжка, хто і коли затримував ОСОБА_1 за скоєння крадіжки, та в кого і яким чином вилучались викрадені речі.

Наявний в матеріалах справи зазначений протокол не є підтверджуючим доказом скоєння даного адміністративного правопорушення, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи, складений всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, а саме без зазначення свідків та потерпілих, в матеріалах справи відсутні пояснення останніх, які могли б підтвердити чи спростувати обставини, зазначені в протоколі, не проводився огляд особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вилучались викрадені речі.

Відсутність в матеріалах адміністративної справи всіх перелічених вище даних робить неможливим прийняття рішення по справі.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова місцевого суду, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, підлягає скасуванню з направленням матеріалів провадження на дооформлення та усунення недоліків в Шевченківський відділ поліції Головного Управління Національної поліції у Львівській області.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне поновити керівнику Львівської місцевої прокуратури № 2 Янчишину С.В. строк апеляційного оскарження вищезгаданої постанови судді, оскільки такий пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Поновити керівнику Львівської місцевої прокуратури № 2 Янчишину С.В. строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 Янчишина С.В задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, а матеріали провадження у даній справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 направити в Шевченківський відділ поліції Головного Управління Національної поліції у Львівській області для усунення недоліків через Шевченківський районний суд м. Львова.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Михалюк