ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020 Справа №607/8272/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицак Р.М., розглянувши матеріали, що надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 312260 від 15 травня 2020 року, ОСОБА_1 15 травня 2020 року о 21 год. 30 хв., по вул. Л. Українки, 39 в м. Тернополі керував транспортним засобом «Mercedes Benz», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» ARBF-0422 (повірка дійсна до 18.06.2020 року) та огляду в найближчому медичному закладі «КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 07 липня 2020 року свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та суду пояснив, що проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся. Проходячи огляд за допомогою технічного приладу він здійснив безліч спроб продути алкотестер, однак через технічну несправність пристрою результатів він не показав. Після цього він виявив бажання пройти огляд в медичному закладі на що працівники поліції йому відмовили.

У судове засідання призначене на 09 год. 40 хв. 11 серпня 2020 року ОСОБА_1 будучи повідомленим про розгляд судом справи не з`явився з невідомих на те суду причин, заяви про відкладення розгляду справи не подав. Тому суд на підставі ст.268 КУпАП та враховуючи, те що пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності були заслухані в судовому засіданні, вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності правопорушника.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Згідно п.п. 2, 3, 4 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015р. № 1452/735 (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Інструкції, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення, яка згідно із наданим статтею 9 КУпАП визначенням адміністративного правопорушення є його обов`язковою складовою.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ч.1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року, із змінами внесеними згідно Постанови Верховного Суду №18 від 19.12.2008 року, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

З аналізу диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП убачається, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2020 року о 21 год. 30 хв., по вул. Л. Українки, 39 в м. Тернополі зупинено водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Mercedes Benz», номерний знак НОМЕР_1 у темну пору доби з номерним знаком, який неосвітлений за наслідками чого складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване у неавтоматичному режимі серії ЕАК №2536964 від 15 травня 2020 року складеною за ч.6 ст.121 КУпАП, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 312260 від 15 травня 2020 року, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 15 травня 2020 року у яких зазначено, що вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 . В їх присутності вказаний водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» ARBF-042 (повірка дійсна до 18.06.2020 року) та огляду в найближчому медичному закладі відмовився.

При цьому суд звертає увагу, що в письмових пояснення свідка ОСОБА_2 зазначено, що «я був» залучений як свідок замість «я була» та номер приладу газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» у поясненнях двох свідків зазначено ARBF-042. Однак, зазначене розцінюється судом як описка, оскільки при дослідженні матеріалів справи сумніву у достовірності даних фактів у суда не виникає.

Та обставина, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які брали участь у фіксуванні обставин зазначеного адміністративного правопорушення, безпосередньо в суді не допитувались, а наявні лише їх письмові пояснення, не може свідчити про їх невідповідність фактичним обставинам справи та неповноту з`ясування всіх обставин справи, оскільки їх письмові пояснення, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП були досліджені та приймаються судом до уваги як такі, що узгоджуються з іншими доказами у справі та підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_1 неодноразово продував газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», однак у зв`язку із його технічною несправністю останній результатів не показав. Після цього ОСОБА_1 звернувся до працівників поліції з вимогою проїхати до найближчого медичного закладу.

Суд не приймає до уваги надані свідком ОСОБА_4 пояснення з приводу обставин проходження 15 травня 2020 року огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки з пояснень останнього встановлено, що вони перебувають у товариських стосунках, що вказує на зацікавленість свідка у вирішення справи на користь ОСОБА_1 , а відтак в суду існують обґрунтовані підстави ставити під сумнів достовірність пояснень ОСОБА_4 . Окрім того, пояснення останнього спростовуються іншими матеріалами справи, дослідженими в ході судового розгляду.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису нагрудної камери поліцейського судом встановлено, що 15 травня 2020 року, працівниками поліції, на місці зупинки транспортного засобу «Mercedes Benz», номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з наявністю у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», на що він погодився. Однак в подальшому в присутності двох свідків, під час проходження огляду у виді продуття в алкотестер «Драгер» для визначення стану алкогольного сп`яніння, неодноразово імітував видих повітря в мундштук пристрою, хоча до проходження огляду працівниками поліції водієві доступно було роз`яснено, яким чином повинно бути здійснено видих повітря в алкотестер. ОСОБА_1 під час використання алкотестера вказував на те, що йому не зрозуміло як застосовувати такий прилад. Проте на переконання суду алкотестер не є складним технічним приладом застосування якого б потребувало спеціальних знань чи спеціальних навичок та з урахуванням віку, рівня освіти та життєвого досвіду ОСОБА_1 суд приходить до переконання, що він цілком розумів призначення алкотестера та спосіб його застосування, проте з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння вдавав (імітував) продування газоаналізатора через ротову порожнину. Після чого, працівниками поліції було розцінена поведінка водія, як не бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі та намагання уникнути відповідальності.

ОСОБА_1 фактично не вчинив будь-яких дій, які б підтверджували реальність його наміру поїхати разом з поліцейськими та у їх присутності пройти таке освідчення.

Тому суд погоджується з тим, що такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції вірно кваліфіковано як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу.

Згідно довідки виданої Управлінням патрульної поліції у Тернопільській області від 18 травня 2020 року ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Призначаючи адміністративне стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь вини, суд приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі (600) шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяР. М. Грицак