Справа № 157/662/20 Провадження №33/802/626/20 Головуючий у 1 інстанції:Гамула Б. С.
Категорія: ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на постанову судді Камінь-Каширського районного суду від 23 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та накладено на нього, у відповідності до вимог ч.2 ст.36 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 03 травня 2020 року біля 18 год. на вул. Меліораторів в м. Камені-Каширському Волинської області, керував автомобілем марки «Ford Escort», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункти 2.4, 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що суддею місцевого суду порушено право на захист, він належним чином не повідомлявся про розгляд справи, повісток не отримував. Окрім того, працівниками поліції порушений процесуальний порядок освідування. Просить поновити пропущений строк, оскільки вважає його пропущеним з поважних причин, скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, копію постанови отримав 11.08.2020, а апеляційну скаргу подав 12.08.2020 в межах десятиденного строку, тому строк апеляційного оскарження постанови необхідно поновити, так як він пропущений із поважних причин.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

Сам по собі факт розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 не може прямо вказувати про порушення судом його права на захист, так як останній викликався судом на адресу зазначену в протоколах, для розгляду справи 23.07.2020 не з`явився, про дату розгляду був повідомлений, як вбачається з розписки, батьком ОСОБА_3 , однак, від її отримання відмовився (а.с.32,59), суд належним чином поінформував порушника. Останній не інформував завчасно суд про своє бажання взяти участь в судовому розгляді.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, зокрема останній належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Таким чином, жодних порушень права на захист, зокрема і на правову допомогу, судом допущено не було.

Згідно протоколів, ОСОБА_2 було роз`яснено при складенні протоколів права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, останній скористався своїми правами та відмовився від підпису.

Твердження ОСОБА_2 про порушення працівниками поліції порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, так як останній пройшов такий огляд в закладі охорони здоров`я.

Факт вчинення ОСОБА_2 правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема протоколами (а.с.1, 35), висновком щодо результатів медичного огляду (а.с.4), постановами про накладення адміністративного стягнення (а.с.9-12).

Ставити під сумнів висновок лікаря в апеляційного суду немає, не наведені такі об`єктивні підстави і в самій скарзі.

Окрім того, відеозаписом з бодікамер поліцейських також підтверджується факт вчинення скаржником правопорушень.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою та відтворюють картину вчинених правопорушень, суддя знаходить доводи ОСОБА_2 про те, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП, безпідставними.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суддя суду першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП врахував характер правопорушення, дані про особу винного, які наявні в матеріалах справи, інші обставини справи, а тому призначив порушнику безальтернативне адміністративне стягнення, у відповідності до вимог ч.2 ст.36 КУпАП , саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, з чим повністю погоджується і апеляційний суд, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Поновити строк ОСОБА_2 на апеляційне оскарження постанови судді Камінь-Каширського районного суду від 23 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Камінь-Каширського районного суду від 23 липня 2020 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М.Клок