Провадження № 33/4820/621/20
Справа № 680/494/20 Головуючий в 1-й інстанції Яцина О. І.
Категорія: ч.4 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бондаря О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Гризовського І.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору.

За постановою судді, 17 червня 2020 року о 13 год 50 хв у смт Нова Ушиця, вул. Подільська, 38, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 11183, д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, 17 червня 2020 року о 13 год 50 хв у смт Нова Ушиця, вул. Подільська, 38, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 11183, д.н. НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху, змусивши водія автомобіля ВАЗ, д.н. НОМЕР_2 , різко гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Новоушицького районного суду від 16 вересня 2020 року та закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП.

Уважав, що постанова судді місцевого суду є незаконною у зв`язку з порушенням права на захист.

Посилався на те, що всі дії (огляд, складання матеріалів) працівники поліції проводили без залучення свідків, на виклик судді місцевого суду вказані свідки не з`явились.

Крім того, посилався на те, що не враховано правову позицію ВС/КАС справа №560/751/17 від 27 червня 2019 року, відповідно до якої письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту в судовому засіданні є неналежними доказами.

Також автомобіль під керуванням ОСОБА_1 того дня працівники поліції не зупиняли, а під`їхали до автомобіля, який стояв на стоянці.

Уважав незрозумілим, за порушення яких пунктів (п.2.1 складається із шести підпунктів ПДР) він має нести відповідальність, передбачену ч.4 ст.122 КУпАП.

Посилався на те, що в матеріалах справи відсутні докази дотримання п.8 р.2 «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», про складання направлення в лікувальний заклад для проходження ним освідування.

Крім того, на його думку, вимоги закону виконані не були, порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння дотриманий не був. Доставка правопорушника в медичний заклад для огляду забезпечена не була.

Заперечив факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а за відсутності на то підстав відмовився й від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки передбачений законодавством порядок проведення такого огляду не дотриманий, тому немає підстав визнати його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП, п.22 розділу 3 «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд особи проведений з порушенням вимог цих статей вважається не дійсним.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Гризовського І.С. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання призначене на 08 вересня 2020 року адвокат Гризовський І.С. подав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він перебуває у відпустці. Між тим справа була знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

У судове засідання, призначене на 16 вересня 2020 року, адвокат Гризовський І.С. подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що його підзахисний ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Новоушицької ЦРЛ з діагнозом «Сечокам`яна хвороба».

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він перебуває на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 15 вересня 2020 року по теперішній час. Діагноз СКХ. Лівобічна ниркова коліка. Крім того, подав довідку МСЕК АВ №0940787 від 16 червня 2017 року, що він є особою з інвалідністю ІІ-ї групи загального захворюванню.

У матеріалах справи міститься клопотання ОСОБА_1 від 30 липня 2020 року, в якому він просив розгляд справи проводити без його участі, саме за участі його адвоката Гризовського І.С. (а.с.35).

У клопотанні адвоката Гризовського І.С. від 16 вересня 2020 року не зазначено, що він не має можливості бути присутнім в судовому засіданні 16 вересня 2020 року.

Адміністративне правопорушення вчинено 17 червня 2020 року, адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 надійшов до Новоушицького районного суду 30 червня 2020 року, у справі було призначено п`ять судових засідань, а саме 15, 21 та 30 липня 2020 року, 03 серпня та 08 вересня 2020 року. Кожен попередній раз справа частково слухалася та відкладалась за клопотанням ОСОБА_1 або за клопотанням його адвоката Гризовського І.С.

Таким чином, судом першої інстанції не порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП.

З конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вбачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Окрім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини та приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідує, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Тому доводи апеляційної скарги про порушення права на захист не заслуговують на увагу в цій частині.

Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідальність за ч.4 ст.122 КУпАП настає за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 та зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Положення ст.58 Конституції України та ч.2 ст.8 КУпАП Закону України від 22 листопада 2018 №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» не має зворотної сили, тобто не поширюється на адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, які були вчинені до 01 липня 2020 року.

Так, особи, які вчинили такі правопорушення до 01 липня 2020 року, відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП України повинні нести відповідальність за законом, який діяв на час вчинення адміністративного правопорушення, тобто за ч.1 ст.130 КУпАП у відповідній редакції цього Закону, яка діяла до 01 липня 2020 року.

Таким чином, зміни у законодавстві в частині відповідальності за діяння, що підпадало під ознаки ч.1 ст.130 КУпАП, не поширюються на осіб, які вчинили це діяння до 01 липня 2020 року.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.4 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених доказів.

Зокрема, це:

- відомості протоколів про адміністративне правопорушення серії БД №392937, серії БД №392936 від 17 червня 2020 року, якими зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушень, складених за участю свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

- відеозаписом з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння та від проходження медичного огляду на місці зупинки та в медичному закладі відмовився.

Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.4 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП.

Необґрунтованими є твердження ОСОБА_1 та його захисника Гризовського І.С. про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та не керував транспортним засобом.

Вказані доводи спростовані дослідженими у суді відеозаписами з камер поліцейських.

Так, з відеозапису події видно факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, залишення ним місця події з невідомих причин та оформлення матеріалів у присутності свідків.

При перегляді справи про адміністративне правопорушення у суді апеляційної інстанції наразі не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови, не встановлено.

Інших доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були б підставою для закриття провадження, не надано.

Тому порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Водночас приходжу до висновку, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 17 червня 2020 року не можуть братись до уваги, оскільки вказані свідки не були допитані у судовому засіданні суду першої інстанції.

Ураховуючи викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді місцевого суду і закриття провадження у справі за відсутністю в діях події та складу адміністративних правопорушень, відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП змінити.

З її мотивувальної частини виключити посилання на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , як на доведеність вини ОСОБА_1 .

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.