Справа № 304/1201/20 Провадження № 3/304/459/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера, особи з інвалідністю ІІ групи, громадянина України,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 388378 від 27 серпня 2020 року вбачається, що 11 липня 2020 року о 09.00 год. ОСОБА_1 в м.Перечин по вул. Підгірній Закарпатської області, керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ 110308», д/н НОМЕР_1 , з`їжджаючи з другорядної дороги на головну, перед початком з`їзду не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 111930», д/н НОМЕР_2 , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У підтвердження вини ОСОБА_1 начальником СРПП № 2 Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції Кирликом Ю.В. в якості доказів надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 388378 від 27 серпня 2020 року, постанову судді Перечинського районного суду від 22 липня 2020 року у справі №304/861/20, схему місця ДТП, яка сталася 11 липня 2020 року, та письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково, оскільки виїжджаючи на центральну дорогу, він не мав змоги побачити транспортний засіб, що рухався по ній, так як біля перехрестя був припаркований тонований автомобіль, через який у нього була обмежена оглядовість головної дороги.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 7 цього Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, надає кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17 жовтня 2014 року, строки, встановлені Кодексом України про адміністративні правопорушення, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

Також під час розгляду даної справи суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Fedorovych VOLKOV v. Ukraine, заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки, з моменту вчинення правопорушення вже пройшло більше ніж 3 (три) місяці, тому суддя вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 слід закрити.

Керуючись ст. ст. 38 ч. 2, 247 п. 7, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, с у д д я, -

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Ганько І. І.