Справа ЄУН:714/451/20
Провадження № 3/714/234/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2020 р. м. Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Козловська Л.Д. розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №097111 від 21.05.2020 року, цього ж числа о 21:33 год. у с. Тернавка Герцаївського району Чернівецької області водій ОСОБА_1 , керував т/з марки ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків чим порушив п.2.5 ПДР України за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнав та пояснив, що 21.05.2020 року о 21:33 год. він взагалі не керував транспортним засобом. Його транспортний засіб ВАЗ 2103 був припаркований біля його домогосподарства. Він перебував на пасажирському сидінні транспортного засобу його друга, раптом до них підійшли працівники поліції та стверджували, що він близько 13:30 год. керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та склали на нього протокол, при цьому ніяких свідків на місці складання протоколу не було, йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці подій та в лікарні. Його працівник поліції під час керування транспортним засобом не зупиняв та безпідставно складено на нього протокол.

Представник ОСОБА_1 адвокат Іліє П.М. у судовому засіданні пояснив, що поліцейські фактично діяли на підставі звернення громадянина ОСОБА_2 , яке поступило на номер «102» 21.05.2020 року о 13:34 год. про те, що ОСОБА_1 керує автомобілем ВАЗ 2103 у стані алкогольного сп`яніння, опрацьовуючи звернення. Цього ж числа близько о 21:30 год. поліцейські підійшли до ОСОБА_1 , який в той час не керував транспортним засобом, а перебував на пасажирському сидінні у автомобілі його друга. Йому було пред`явлено вимогу про те, що він нібито керував транспортним засобом у стані сп`яніння, та хотіли, щоб той поїхав в лікарню на обстеження на стан сп`яніння та не взяли до уваги той факт, що ОСОБА_3 не був зупинений під час керування транспортним засобом, йому не пропонували пройти огляд за допомогою приладу Драгер на місці події, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення складено безпідставно. Водночас такий складений з грубим порушенням ст. 256 КУпАП та не являється належним доказом, оскільки зміст протоколу не розкриває суть скоєного правопорушення, а саме в протоколі не вказано які ознаки стану алкогольного сп`яніння були виявлені та не зазначено про відмову водія пройти огляд на стан сп`яніння саме у лікувальному закладі, за що і настає відповідальність при відмові від проходження огляду на стан сп`яніння. Також ОСОБА_2 вказаний свідком у протоколі, водночас останній не міг бути свідком в силу того, що він повідомив про вчинення правопорушення та являвся заінтересованою особою. Водночас під час складання протоколу про адміністративне правопорушення будь-які свідки були відсутні, у зв`язку з чим свідки у протоколі не являються належними свідками відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, також протокол не містить про відмову особи підписувати протокол про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків. Фактично подія адміністративного правопорушення як така була відсутня у зв`язку з чим просив закрити провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, даючи законну оцінку доказам по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Так, Законом України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон №2617-VIII), який набрав чинності 1 липня 2020 року, крім іншого, було криміналізовано керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ст. 286-1 КК України).

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 130 ч.1 КУпАП, в редакції на момент скоєння правопорушення, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України визначає, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Як вбачається з п.2.9. а. ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Даючи законну та правову оцінку протоколу про адміністративне правопорушення як одному з засобів доказування, слід зазначити наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №097186 від 21.05.2020 року оформлено відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП з підстав відмови водія у присутності свідків від проходження огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 6 Розділу І Інструкції, які є тотожними з п.3 Порядку, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п.6. розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Як вбачається з норм п. 7 Розділу І Інструкції та п.6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Аналогічні норми встановлені і ч.3 ст. 266 КУпАП.

У відповідності до п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

П. 3 розділу І Інструкції визначає ознаки стану алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

П. 15 розділу ІІ Інструкції передбачає, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. 251 КУпАП).

Судом встановлено, що поліцейським СРПП Герцаївського ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №097186, не були дотриманні норми передбачені ст. 256 КУпАП, пп. 3, 6, 8 Порядку, п. 2 розділу 2 Інструкції, так як протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про місце скоєння правопорушення, а саме назву вулиці та номер будинку, також протокол не містить відомості про те у чому саме полягали дії водія щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння, не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, окрім цього протокол містить запис про відмову водія від його підписання, однак відповідний запис не засвідчений підписами двох свідків. Суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті 130 КУпАП, за якою складено протокол, так як не вказані відомості про відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння саме у лікувальному закладі, що виключає об`єктивну сторону правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано направлення водія для проходження огляду до лікувального закладу, який є основним доказом направлення водія на огляд.

Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Однак в порушення вимог п.15 розділу ІІ Інструкції, до протоколу не долучені письмові пояснення свідка ОСОБА_5 , твердження ОСОБА_1 про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення свідки були відсутні, не спростовані, вказаний свідок неодноразово викликався до суду та на призначені судові засідання не з`явився у зв`язку з чим відсутні будь-які належні та допустимі докази, що ОСОБА_5 є свідком відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме в лікувальному закладі відсутні.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення зазначений у якості свідка, у присутності якого зафіксована відмова водія від огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_2 . На призначені судові засідання вказаний свідок не з`явився та не повідомив про причини неявки. Як вбачається з рапорту Герцаївського ВП від 21.05.2020 року, цього ж числа о 13:34 год. саме ОСОБА_2 повідомив на гарячу лінію «102» про те, що водій ОСОБА_1 керує транспортним засобом марки ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи наведене, ОСОБА_2 не міг бути свідком так як був заінтересованою особою та виникають сумніви щодо його неупередженості, у зв`язку з чим його письмові пояснення додані до протоколу про адмінправопорушення не можуть взятися судом до уваги.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи - водія на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП вважається недійсним.

Враховуючи, що огляд на стан сп`яніння проведено з грубим порушення норм законодавства, а саме без пропонування водієві пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, фіксації відмови водія від огляду на місці, направлення особи на огляд до лікувального закладу та фіксації відмови водія від відповідного огляду у закладі охорони здоров`я у присутності двох упереджених свідків, суд дійшов висновку, що проведений огляд є недійсним.

Суб`єктом складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП виступає водій транспортного засобу.

Згідно п.1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

У поясненнях, що мали місце в судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт керування транспортним засобом та взагалі зупинки його поліцейським під час керування транспортним засобом в свою чергу доказів зупинки ОСОБА_1 під час керування автомобілем поліцейським суду надано не було.

Поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 неодноразово викликався у судове засідання на які не з`явився та не повідомив про причини неявки, у зв`язку з чим доводи ОСОБА_1 не спростовані, його пояснення про те, що він не був водієм транспортного засобу а отже не був зобов`язаний пройти огляд на стан сп`яніння, не взялися до уваги під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та у відсутності всіх ознак складу адміністративного правопорушення, помилково оформили адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відсутність такої ознаки складу адміністративного правопорушення як суб`єкт злочину виключає сам факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Також Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

З викладених вище мотивів вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Згідно ч.1 та 2 ст.7 КУпАП - ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки обставини, що викладені в протоколі не підтверджені належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю за статтею 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 130 ч.1, 221, 245, 247, 252, 256, 280, 283-284, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: