ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2020 Справа №607/11771/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Матвіяса А.Б.,

розглянувши в залі суду в місті Тернополі матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає по АДРЕСА_1 , не працює, ІПН НОМЕР_1 ,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №260510 від 12 липня 2020 року, ОСОБА_1 12 липня 2020 року о 09 год. 40 хв. в місті Тернополі по вул. Живова, 7 керував автомобілем Пежо Експерт д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARLM-0286, повірка дійсна до 05.08.2020 року, на табло якого висвітило результат 0,49% проміле. Таким чином, на думку особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пояснив, що транспортним засобом він 12 липня 2020 року не керував.

Захисник Наума В.З. просить закрити провадження по справі. Звертає увагу на те, що на даний час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є кримінальним злочином, передбаченим ст. 286-1 КК України. Крім того, поліцейськими не надано жодного доказу, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, огляд на стан сп`яніння проведено із численним порушеннями. Також, надав відеозапис камер зовнішнього спостереження, на яких зафіксований автомобіль ОСОБА_1 . Пежо Експерт, о 9.40 год. 12 липня 2020 року на стоянці біля будинку, чим, на думку захисника, спростовує дані протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглянувши справу, приходжу до такого висновку.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за два різних склади адміністративних правопорушень, а саме: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 6 Розділу ІХ вказаної інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

На підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на дано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в графі «З результатами згоден» якого міститься напис: « ОСОБА_1 не згідний» та підпис свідків та інспектора.

Отже, інкримінована, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, порушення вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху, а саме, керування в стані алкогольного сп`яніння, не підтверджено документально, оскільки, враховуючи що водій не погодився із даними технічного пристрою, про що видно із акту огляду, належним доказом встановлення факту керування в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до вимог Інструкції, є акт огляду в медичному закладі, який в матеріалах справи відсутній.

При цьому, як видно із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не інкримінується порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі "Гурепко проти України"; п.21 рішення у справі "Надточій проти України").

Відповідно до п."а" ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Отже, виходячи з вимог Конвенції, практики Європейського суду та положень КУпАП, формулювання неконкретного обвинувачення в адміністративній справі розглядається, як порушення вимог Конвенції.

Також, із змісту ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є фактично обвинувальним актом, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суддя не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не має право пред`являти нових звинувачень, оскільки це буде вважатися порушенням права на захист.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Окремо слід зауважити, що факт керування транспортним засобом не зафіксовано на відеозаписах, наданих судді. Із наданих письмових пояснень свідків вбачається, що вказані особи не бачили хто керував транспортним засобом в момент зупинки, на виклик до суду вказані особи жодного разу не з`явилися. Інших доказів, які б стверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом особою яка складала протокол про адміністративне правопорушення не надано.

Наявність обставин, яким обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, зважаючи на те, що докази, які надані судді, не є достатніми для доведеності за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, його версія не вчиняв є не спростованою, а тому справу щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд не бере до уваги доводи захисника про те, що законодавець скасував адміністративну відповідальність за статтею 130 КУпАП, а тому провадження слід закрити у зв`язку із відсутністю події адміністративного правопорушення. Так, враховуючи положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 20.12.2019р., який набув чинності 01.07.2020р. та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІX від 17.06.2020р., який набрав чинності 03.07.2020р., станом на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення та дату розгляду справи, положення статті КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння (ч. 1 ст. 130 КУпАП) є чинною. Статтею 150 Конституції України закріплено, що виключно до повноважень Конституційного Суду України, а не судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, належить вирішення питань про відповідність Конституції України законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247, 252, 266, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Позняк