Справа № 465/5642/19 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 33/811/1363/19 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2019 року,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , визнано винною за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень) грн. 00 коп. в дохід держави із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона 22.06.2019 р., о 19:38 год. керувала транспортним засобом марки Renualt д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження на огляд на місці зупинки та в медичному закладі відмовилася в присутності 2 свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на необґрунтованість постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2019 року, просить таку скасувати.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що в матеріалах справи відсутні докази керування нею транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, просить врахувати те, що вона являється єдиним годувальником сім`ї, на її утриманні знаходиться син ОСОБА_2 2009 р.н., а тому автомобіль їй необхідний для роботи,

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечила свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених доказів, яким суддя місцевого суду дав належну правову оцінку з точки зору допустимості, достовірності й достатності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 26 вересня 2019 року серії БР № 259553, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , рапортом командира взводу №1 роти 3 батальйону 3 УПП у Львівській області Лотошинського М.Б., а також його поясненнями даними в суді першої інстанції та поясненнями інспектора УПП у Львівській області Сеника Ю.М.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що вона не керувала транспортним засобом, то такі доводи суд вважає необґрунтованими, оскільки сукупність доказів, які є в матеріалах справи, підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Штраф в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів є безальтернативним стягненням, передбаченим санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суддя районного суду в оскаржуваній постанові врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП , апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 11 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, її апеляційну скаргу, без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк