Справа № 265/4149/20
Провадження № 3/265/2114/20
П О С Т А Н О В А

19 серпня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Шиян Вікторія Володимирівна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка згідно протоколу про адміністративне правопорушення проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 184 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

Стаття 150 Сімейного Кодексу України містить обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, серед яких зокрема, виховування дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка до самостійного життя; повага до дитини; заборона будь-яких видів експлуатації батьками своєї дитини; заборона фізичних покарань дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

ОСОБА_1 , будучи матір"ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не піклувалась про життя та здоров"я дитини та допустила перебування сина на вулиці без догляду дорослих. 13 червня 2020 року, приблизно о 23-30 годині, дитина гуляла у парку "Веселка" у Лівобережному районі міста Маріуполя .

Крім того, дитина залишилась без догляду батьків 25 червня 2020 року та о 20-16 годині перебувала у парку "Веселка" у Лівобережному районі міста Маріуполя.

Порушення вчинені повторнно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП України, тобто невиконання обов`язків щодо виховання дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 повістки за адресою, зазначеною у протоколах про адміністративне правопорушення, не отримала. Конверти повернуті поштовим відділенням з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , яка знала, що у провадженні суду перебуває вказана справа, проте станом розгляду справи не цікавилась.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованих правопорушень підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема,

даними протоколів про адміністративне правопорушення, в якоих зафіксовані обставини порушень;

даними електронних рапортів посадової особи Лівобережного ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області щодо отриммання повідомлення зі служби 102, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 травня 2020 року.

Таким чином, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 184 КУпАП, підтверджена наведеними вище доказами.

Призначаючи ОСОБА_1 стягнення, суддя враховує дані про проступок, особу порушника, ступінь його вини, а також положення ст. 36 КУпАП, за якою якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

На підстави наведеного, враховуючи, що ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, що передбачені ч. 2 ст. 184 КУпАП, суддя вважає необхідним покласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої зазначеною статтею.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

На підставі ст. 184 ч. 2 КУпАП, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 2 КУпАП та покласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шиян В.В.