Провадження № 3/127/6403/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 124 та 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2020 р. біля 05.18 год. по вул. К. Коріотовичів, 31 у м. Вінниці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Mersedes-Benz, д.н. НОМЕР_2 , не була уважною, щоб стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміну, не дотрималась безпечної швидкості руху та безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснила наїзд на електроопору № 85, від чого автомобіль та електроопора отримали механічні пошкодження.

Після цього, ОСОБА_1 , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.07.2020 р. о 05.18 год. по вул. К. Коріотовичів, 31 у м. Вінниці, здійснюючи керування автомобілем марки Mersedes-Benz, д.н. НОМЕР_2 , самовільно залишила місце події, залишивши керований нею автомобіль на місці пригоди.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення визнала та суду пояснила, що вчинила їх за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З пояснень ОСОБА_1 випливає, що остання факту здійснення наїзду на перешкоду електроопору № 85 по вул. К. Коріатовичів у м. Вінниці не заперечувала. Окрім пояснень ОСОБА_1 зазначена обставина підтверджується і схемою місця ДТП. Тому суд вважає, що в даному випадку в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення вимог пунктів 2.3 (б), 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

Суд при цьому вважає, що зі схеми місця ДТП випливає, що окрім електроопори було пошкоджено і керований ОСОБА_1 автомобіль. Зі змісту статті 124 КпАП випливає, що зазначена норма передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. При вирішенні питання щодо того, чи охоплює склад зазначеного правопорушення пошкодження і керованого особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, транспортного засобу, суд вважає за доцільне звернути увагу на приписи примітки до статті 124 КпАП. Зі змісту наведеної примітки випливає, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд вважає за доцільне звернути увагу, що частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК) визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зі змісту частини першої статті 1187 ЦК випливає, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що правова конструкція наведених норми КпАП встановлює адміністративну відповідальність лише за порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна саме інших осіб. Тобто пошкодження майна заподіювача шкоди в даному випадку керованого ОСОБА_1 автомобіля складу адміністративного правопорушення не становить.

Тому, на переконання суду, дії ОСОБА_1 за даним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, за ознаками порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна (електроопори).

Окрім цього, в судовому засіданні, встановлено, що будучи причетною до ДТП, ОСОБА_1 не виконала вимоги пункту 2.10 ПДР, тобто самовільно залишила місце події, а тому її дії також охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КпАП, за ознаками залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

При вирішенні питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує, що згідно з наданими суду матеріалами ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, у вчиненому розкаялась, відомості про суттєве пошкодження електроопори, а також про наявність будь-яких претензій майнового чи немайнового характеру до неї у зв`язку з цим суду надані не були, а тому суд вважає за доцільне застосувати до останньої адміністративне стягнення у виді штрафу. При цьому згідно з приписами частини другої статті 36 КпАП, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 173-2, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-4 та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до приписів частини другої статі 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: