Дата документу 24.02.2020
Справа № 334/8184/19
Провадження № 3/334/160/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з ДПП УПП в Запорізькій області, щодо притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2019 року о 03 год. 04 хв. ОСОБА_1 у м. Запоріжжі по вул. Дудикіна, буд. 9 керував транспортним засобом ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правила дорожнього руху (далі ПДР України). Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вказав, що не керував транспортним засобом, представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вказав, що згідно наданих відеоматеріалів не вбачається керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , водночас, на відео неможливо встановити особу, яка керувала вищезазначеним транспортним засобом, не зафіксовано свідків, у присутності яких останній відмовився від проходження медичного огляду, крім того, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, було запропоновано пройти медичний огляд у Дніпровському ВП ГУНП у присутності двох свідків, які є працівниками охорони.

Працівник поліції у судовому засіданні надав пояснення, відповідно до яких зазначив, що 26.11.2019 року під патрулювання по вул. Дудикіна було зупинено вищезазначений транспортний засіб, водієм якого був ОСОБА_1 , який перебував в авто з невідомим пасажиром. На місці зупинки особу водія неможливо було встановити, що стало причиною прийняття рішення доставити його до відділу поліції для подальших дій. Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних приладів та у медичному закладі відмовився у присутності дох свідків.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 ПДР України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Під час дослідження відеозапису, доданому до матеріалів справи, не підтверджується факт керування автомобілем ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння під час обставин, зазначених у протоколі серії ДПР18 № 266139 від 26.11.2019 року, оскільки неможливо встановити особу, яка керувала транспортним засобом ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 , та чи рухався транспортний засіб за вищевказаною адресою при зазначених обставинах. Крім того, викликані у судове засідання свідки, зазначені у протоколі, не з`явились у встановлену дату, місце та час судового розгляду справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП передбачають самостійні об`єктивні сторони правопорушення, а саме:

- керування транспортним засобом водієм в стані сп`яніння, що заборонено п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху;

- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, що заборонено п. 2.9 (г) Правил дорожнього руху;

- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки при розгляді справи не встановлено фактичних даних, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та у подальшому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Отже, при розгляді справи не встановлено фактичних даних, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколах про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 130, 247, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.М. Гнатюк