Справа № 129/1448/20
Провадження № 33/801/748/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондар О. В.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Задніпровського І.Є.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в:

12 червня 2020 року о 12:20 год в с. Карбівка, Гайсинського району, Вінницької області по вул. Лісова, ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 12 червня 2020 року о 10:20 год в с. Карбівка, Гайсинського району, Вінницької області по вул. Лісова, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, допустив зіткнення з електроопорою, чим порушив п.12.1 ПДР України, скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2020 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн на користь держави.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з численними порушеннями закону, а в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП. Просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката Задніпровського І.Є., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, та змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив вину у вчиненні вказаних правопорушень. Однак, такі заперечення повністю спростовані, не узгоджуються із встановленими в суді першої інстанції обставинами та не підтверджені при апеляційному перегляді.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:

1. Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №464826 від 12 червня 2020 року, який було складено відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, оскільки він керував автомобілем марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості та не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого здійснив зіткнення з електроопорою, що призвело до ДТП, порушивши вимоги п. 12.1 ПДР.

2. Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №464827 від 12 червня 2020 року, який було складено щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній керував автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

3. Даними схеми місця ДТП.

4. Висновком КНП «Гайсинська ЦРЛ ГРР» від 12 червня 2020 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана постанова місцевого суду не відповідає фактичним обставинам справи, а також винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, спростовуються зібраними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, і які в своїй сукупності та своєму взаємозв`язку повністю підтверджують вину ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Апелянтом не надано доказів, які б підтверджували його доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, на думку апеляційного суду, є ніщо іншим як бажанням уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Посилання апелянта на те, що протоколи про адміністративні правопорушення не відповідають вимогам закону, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки зміст протоколів про адміністративні правопорушення свідчать про те, що вони відповідають положенням статті 256 КУпАП.

Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суд першої інстанції повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, а тому не вбачаю підстав для скасування або зміни постанови судді першої інстанції стосовно нього.

Керуючись ст.124, ст.130, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун