ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: № 657/1201/20 Головуючий в І інстанції: Скригун В.В.
Провадження №33/819/402/20 Доповідач: Литвиненко І.І.
Категорія: ст. 44-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 року м.Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Литвиненко І.І., за участі захисника Кушнеренко І.В. в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника-адвоката Кушнеренко І.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 15 вересня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Згідно з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 19 серпня 2020 року о 18:07 год., будучи продавцем продуктів харчування, знаходячись по вул. Привокзальній, 12 в с. Преображенка Каланчацького району Херсонської області, в магазині «Рукавичка» ФОП « ОСОБА_2 » здійснювала продаж товару, без захисної маски чи респіратора.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Кушнеренко І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

В обґрунтування доводів апелянт зауважує, що пояснення ОСОБА_1 , які вона надала в суді першої інстанції не відповідають дійсності та вказує, що вона є продавцем та 19.08.2020 року весь день перебувала в захисній масці, яка спала з неї, після чого виникла необхідність змінити маску, саме в це час до магазину зайшов чоловік, який склав відносно неї протокол про адміністративне правопорушення. Таким чином ОСОБА_1 перебувала без маски незначний проміжок часу.

Апелянт вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі. В постанові суду першої інстанції не викладено повний зміст пояснень ОСОБА_1 , які вона надала в судовому засіданні. В матеріалах справи відсутні дані про наявність свідків події та не доведено, що ОСОБА_1 здійснювала продаж товарів.

Всупереч вимог ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення не повністю вказано назву посади, органу, посадової особи, яка склала такий протокол, що також не відповідає п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376.

Крім того, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, вказано, що продаж товарів фактично здійснювало ФОП, а не особа ОСОБА_1 . Всупереч позиції ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» судом першої інстанції змінено суть адміністративного правопорушення, яку викладено в постанові.

Всупереч вимог ст.ст.256, 268 КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , їй не було роз`яснено права та обов`язки.

ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про відкладення судового засідання не подавала.

Заслухавши пояснення захисника-адвоката Кушнеренко І.В., які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону районним судом виконано належним чином.

Висновок районного суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, при обставинах викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.

Так, положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

У відповідності до п.п.1 п.10 постанови КМУ від 22.07.2020 року №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (в ред. від 14.08.2020 року, яка діяла на момент вчинення правопорушення) заборонено перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 19.08.2020 року о 18:07 ОСОБА_1 в с. Преображенка Кааланчацького району Херсонської області по вул. Привокзальній яка працює в магазині «Рукавичка», здійснювала продаж товару без захисної маски.

Відповідно до наявних в матеріалах справи пояснень, наданих ОСОБА_1 під час складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, вона не заперечувала та підтвердила обставини, за яких порушила вимоги карантинних заходів.

У суді першої інстанції ОСОБА_1 підтвердила обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що вимоги Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" поширюються на коло як фізичних осіб, так і суб`єктів господарської діяльності, у працівників поліції були законні підстави для складання протоколу відносно ОСОБА_1 .

Статтею 44-3 КУпАП передбачає відповідальність громадян та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

На підставі викладеного, судом зроблено обґрунтований висновок про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Не приймаються до уваги доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною нормою та справа має бути закрита.

При складанні протоколу, ОСОБА_1 були роз`ясненні права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, при цьому вона не відмовилася давати пояснення щодо вчиненого правопорушення, будь-яких зауважень щодо змісту протоколу від неї не надходило, тобто вона реалізувала своє право на захист. Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст.ст.254, 256 КУпАП.

З огляду на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

До уваги апеляційного суду не приймаються доводи апелянта про те, що

ОСОБА_1 надала в суді інші свідчення, які не відповідають дійсності, оскільки особа надала ідентичні пояснення як під час складання протоколу відносно неї, так і під час безпосереднього допиту в суді першої інстанції.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, складений заступником начальника Каланчацького ВП Макаровим С.С., тобто уповноваженою особою, що жодним чином не вказує про порушення п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, як про це бнзпідставно зауважує апелянт.

Позбавлені обґрунтованих підстав доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом у справі, в постанові суду змінено суть адміністративного правопорушення, оскільки такі доводи жодним чином не вмотивовані. Зміст обставин, про які вказано в протоколі, відображено в мотивувальній частині судового рішення.

Не підтверджується матеріалами справи вказівки апелянта про те, що всупереч вимог ст.ст.256, 268 КУпАП ОСОБА_1 не було роз`яснено її права та обов`язки. Як вказано вище, вона реалізувала своє право на захист шляхом надання пояснень до протоколу, а також в суді першої інстанції. Жодних зауважень від неї не надходило.

Наявність свідків, для підтвердження обставин порушення особою карантинних заходів не є обов`язковою умовою, визначеною як КУпАП так і постановою КМУ від 22.07.2020 року №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а тому це не свідчить про порушення будь-яких законодавчо визначених норм органами поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.10 постанови КМУ від 22.07.2020 року №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», тобто об`єктивна сторона правопорушення виражена саме у діях особи, які не були спрямовані на перебування в захисній масці або респіраторі в період введення карантинних заходів і це жодним чином не спростовує доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Суд також враховує, що знаходячись в магазині разом з іншим продавцем, з яким ОСОБА_1 конфліктувала, остання перебувала без засобів індивідуального захисту.

Іншими вимогами та доводами апеляційна скарга захисника-адвоката

Кушнеренко І.В. в інтересах ОСОБА_1 не обґрунтована.

Стягнення на ОСОБА_1 судом накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах, установлених санкцією ст.44-3 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, із врахуванням майнового стану особи, її вини, відсутності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою, а доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Отже, підстави для скасування постанови суду першої щодо ОСОБА_1 та задоволення апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Кушнеренко І.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 15 вересня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис) І.І. Литвиненко