Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/358/20 Головуючий у суді І інстанції: Шуліка О.О.
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2020 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькийапеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2020 року, якою стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, має на утриманні 2 малолітніх дітей, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) на підставі п. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2020 року закрито про провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, на підставі п. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 596692, 21.08.2020 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 просить скасувати постанову районного суду та повернути матеріали справи на доопрацювання і новий розгляд, або прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що з протоколу вбачається, що дії ОСОБА_1 містили не тільки психологічного насильство, а ще й фізичне, проте у рішенні суду вказане не згадується.

В той час коли поліція виявила правопорушення, в неї були наявні тілесні ушкодження у вигляді саден по всьому тілі та відкритої рани волосистої частини голови. Вона вважала, що поліція це зафіксує у протоколі чи можливо з лікарні тощо, проте її не повідомили алгоритм дій в даній ситуації.

У такому стані на той момент вона не знала, чи потрібно брати довідку з лікарні: або клопотати про витребування доказів тощо. Проте, вона дійсно зверталася за медичною допомогою до лікарні о 00.30 серед ночі.

В подальшому в поліції сказали, що передадуть справу до суду, проте до неї ніяких документів із суду не надходило, і ніхто не повідомляв будь-якими засобами зв`язку про судове засідання, поки вона сама туди не. поїхала Як з`ясувалося, наявна постанова суду, а ОСОБА_1 визнаний не винним, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки не надано доказів вчинення домашнього насильства. і строки для оскарження звісно пропущено.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи це тим, що нею отримана копія постанови у приміщенні суду лише 29.09.2020 року. Однак у станові зазначено, що вона не з`явилась у судове засідання, проте про час та місце судового розгляду вона не була повідомлена.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з таких підстав.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 участі в розгляді справи у суді першої інстанції не приймала та в матеріалах справи наявні докази, які свідчать, що вона лише 29.09.2020 отримала копію оскаржуваної ухвали апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 необхідно поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Зазначила, що ОСОБА_1 її колишній чоловік, вона з ним розлучилася два роки тому, проте в той час помирилися та проживали однією сім`єю.

21.08.2020 року вона була з подругами в кафе близько 21.00 год. приїхав чоловік та забрав. Дома, близько 22.00 год., між ними виникла сварка в ході якої він в присутності малолітніх дітей ображав її за те, що вона затрималася, зірвав сережку, наносив численні удари по тулубу та удар по голові від чого вона впала на підлогу. Після цього, вона була вимушена втекти, вистрибнувши з вікна будинку та викликала працівників поліції. В цей час приїхав батько ОСОБА_1 , який теж почав її ображати.

Після приїзду працівників поліції, в неї були тілесні ушкодження у вигляді саден по всьому тілі та відкритої рани волосистої частини голови, вона думала, що поліція це зафіксує у протоколі чи можливо з лікарні тощо, її не повідомили алгоритм дій в даній ситуації.

Близько 00 год. 30 хв. 21.08.2020 року, вона звернулася до Онуфріївської ЦРЛ за медичною допомогою з приводу отриманих тілесних ушкоджень.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що він не вчиняв домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 . Остання сама загубила сережку, він навпаки намагався її найти. Наявні тілесні ушкодження утворилися коли ОСОБА_2 випала із вікна, оскільки перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно із п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

П. 17 ст. 1 вказаного Закону зазначеного фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя.

Дослідженими у судовому засіданні доказами доведено, що ОСОБА_1 21.08.2020 близько 22 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , тобто застосував домашнє насильство у формі психічного та фізичного насильства,внаслідок чого завдав шкоду психічному та фізичному здоровю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які були досліджені під час розгляду адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 596692 від 21.08.2020 року, яким підтверджується, що саме 21.08.2020 близько 22 год. 00 хв. по вул. Шевченка, буд. 29, сел. Павлиш, , Онуфрієвський район, Кіровоградська області, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с. 1);

- рапортом ст. інспектора чергового Онуфрієвського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області Бондаренка О.М., відповідно до якого 21.08.2020 о 23 год. 05 хв. на телефон 102 надійшло повідомлення ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 вчиняє сварки та почала виплигувати із вікна, але ОСОБА_2 надає інші пояснення (а.с. 2);

- письмовою заявою ОСОБА_2 , наявної в матеріалах справи, відповідно до якої вона просила притягнути ОСОБА_1 за вчинене ним насильство психологічного та фізиччного характеру (а.с. 3);

- поясненнями ОСОБА_2 , наявних в матеріалах справи, відповідно до яких 21.08.2020 між нею та ОСОБА_1 виникла сварка під час якої останній почав наносити удари по голові, вона вистрибнула з вікна та почала кликати на допомогу

(а.с. 5);

- довідкою з бази Армор, відповідно до якої починаючи з 2016 року на

ОСОБА_1 надходили скарги стосовно його поведінки (а.с. 9);

- довідкою Онуфрієвської центральної районної лікарні Онуфрієвської районної ради Кіровоградської області про те, що ОСОБА_2 22.08.2020 о 00 год. 30 хв. зверталась за медичною допомогою з тілесними ушкодженнями по всьому тілі та відкритої рани волосистої частини голови.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так, як він вчинив домашнє насильство.

Апеляційні твердження ОСОБА_1 стосовно того, що ОСОБА_2 отримала тілесні пошкодження в результаті її падіння з вікна, спростовується довідкою КНП «ОУРЛ» відповідно до якої ОСОБА_2 22.08.2020 о 00 год. 30 хв. зверталась за медичною допомогою з тілесними ушкодженнями по всьому тілі та відкритої рани волосистої частини голови. З вказаної довідки вбачається, що у потерпілої ОСОБА_2 мають місце численні ушкодження і різних частинах тіла та на голові, а тому вони не могли бути отриманні внаслідок падіння з незначної висоти.

Наявність тілесних пошкоджень на всьому тілі ОСОБА_2 свідчить про те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , тобто застосував домашнє насильство у формі фізичного насильства.

Крім того, апеляційний суд враховує те, що довідкою з бази Армор починаючи з 2016 року на ОСОБА_1 надходили скарги стосовно його поведінки.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, однак вчинив правопорушення, яке є умисним та становить значну суспільну небезпеку в тому числі в частині психологічного здоров`я інших малолітніх членів сім`ї.

За викладених обставин, а також враховуючи особу ОСОБА_1 , суд вважає, що для його виправлення, а також з метою загальної та спеціальної превенції у даному випадку необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, згідно санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2020 року- скасуванню, з прийняттям нової постанови, відповідно до якої ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, адже оскаржуване рішення судді про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, всупереч вимогам ст.ст. 245, 280 та 283 КУпАП, було прийнято без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин даної справи та не в точній відповідності з вимогами закону, без встановлення наявності або відсутності вини особи відносно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення, тоді як вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується наявними у справі доказами.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 02 вересня 2020 року, якою стосовно ОСОБА_1 закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП на підставі п. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, - скасувати.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави, в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (Отримувач коштів: УК у м. Кроп/м. Кропивницький/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38037409, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) - 899998, Рахунок отримувача - UA0011002, Код класифікації доходів бюджету 22030101 в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок. Призначення платежу ;101;ІПН ОСОБА_1 , Кропивницький апеляційний суд, розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Роз`яснити порушникові, що відповідно до ч.1 ст.307, ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений ним не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук