П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Головчак М.М., розглянувши справу, яка надійшла з Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 187 КУпАП,

в с т а н о в и в:

02 грудня 2019 року в період часу з 17 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 не з"явився для відмітки в Рівненський відділ поліції ГУНП в Рівненській області, а саме на поліцейську станцію №9 по вул.Відінська,37 в м.Рівне, чим порушив обмеження, встановлені ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.02.2019 року, та правила адміністративного нагляду.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП як порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд.

Судові засіданні у справі призначались неодноразово, а саме 16.01.2020 року, 10.02.2020 року, 25.02.2020 року, в які ОСОБА_1 не з"являвся, про час та місце розгялду справи був повідомлений належним чином, рекомендовані повідомлення повернулись за закінченням терміну зберігання.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов"язаний з"ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджена дослідженими матеріалами справи, зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 321746 від 16.12.2019 року.

Згідно ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.02.2019 року відносно ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 (один) рік та встановлені обмеження, зокрема з"являтись на реєстрацію в Рівненській відділ поліції в перший понеділок кожного місяця.

Згідно рапорту ДОП відділу превенції Рівненського відділу поліції від 16.12.2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 02.12.2019 року не з"явився на відмітку у Рівненський відділ поліції з 17 год. до 19 год. В телефонному режимі відмовився прибути для підписання протоколу.

Протилежного доказам, з"ясованим в судовому засіданні, не встановлено, ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, не проявив належної зацікавленості у результатах розгляду справи протягом тривалого часу, доказів відсутності вини не надано.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 187 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

На підставі ч. 1 ст. 187 КУпАП, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 51 грн. 00 коп. (п"ятдесят одна грн. 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак