Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/451/20
Провадження №: 3/332/241/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Шалпегіна О.Л., за участю: секретаря судового засідання Хіміч С.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої Хорошевської В.М ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Дубовики

Васильківського району Дніпропетровської області,

громадянина України, пенсіонера,

зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 06.02.2020 року об 11.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство економічного характеру, а саме незаконно відключив електропостачання до частини будинку, яка належить його рідній сестрі - Хорошевській ОСОБА_3 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав та пояснив, що з 2008 року між ним та його рідною сестрою ОСОБА_4 існує конфлікт з приводу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить їм на праві спільної часткової власності. Дійсно, він наприкінці 2018 року вчинив дії щодо відключення частини будинку сестри він електропостачання, оскільки вона не сплачувала вказані послуги та запропонував сестрі встановити окремий прилад обліку електричної енергії. 06.02.2020 року ніяких дій щодо відключення частини будинку сестри від електропостачання він не вчиняв.

Потерпіла у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 є її рідним братом. Конфліктні відносини між ними тривають з дитинства, а після смерті матері загострились з приводу користування спільною власністю будинком АДРЕСА_1 . Також потерпіла зазначила, що ОСОБА_1 відключив частину будинку, яка належить їй від електропостачання у серпні 2018 року і з цього часу вона не має можливості належним чином користуватись свої житлом. Потерпіла підтвердила, що 06.02.2020 року ніяких дій з боку ОСОБА_1 щодо відключення будинку від електропостачання не відбувалось, наполягала на тому, що це сталось у серпні 2018 року. Їй невідомо, чому саме так працівниками поліції було відображено відомості у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та потерпілої, дослідивши і оцінивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Поняття «економічне насильство» міститься у п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству», де зазначено, що це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , проживають в одному будинку, який має відокремлені входи. Також з пояснень учасників процесу випливає, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 протягом тривалого часу, а саме з 2008 року існує конфлікт з приводу користування спільним будинком та періодично виникають сварки.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 621112, складеним інспектором УПП в Запорізькій області ДПП - 06.02.2020 року об 11.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство економічного характеру, а саме незаконно відключив електропостачання до частини будинку, яка належить його рідній сестрі - ОСОБА_4 (а.с. 4).

Але, під час розгляду справи судом достовірно встановлено та підтверджено поясненнями як ОСОБА_1 , так і потерпілої ОСОБА_4 , що ніяких дій щодо відключення частини будинку, яка належить потерпілій від мереж електропостачання ОСОБА_1 06.02.2020 року не вчиняв.

Отже, судом встановлена неточність у фабулі адміністративного правопорушення щодо інформації про дату та час правопорушення, допущена уповноваженою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v. Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

З викладених вище мотивів суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 621112 щодо подій, які склались між сторонами у 2018 році є неналежним доказом вчинення правопорушення у цій справі.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому у ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Відтак, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, оскільки обставини, зазначені у фабулі адміністративного правопорушення щодо дати та часу його вчинення не підтверджені належними та допустимими доказами.

Висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КпАП України,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя О.Л.Шалпегіна