Справа 556/1186/20
Номер провадження 3/556/579/2020
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2020 року.

Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець,

з участю прокурора Кругліцького М.М.,

в присутності особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли від начальника Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області ДСР Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера,

за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 порушив вимоги фінансового контролю, а саме будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, несвоєчасно подав декларацію при таких обставинах.

Так, ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави, на посаді майстра лісу Антонівського лісництва Державного підприємства «Володимирецьке лісове господарство», відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, порушив встановлені вимоги абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після припинення діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину. Пояснив, що наміру ухилятись від декларування не мав, оскільки своєчасно подав декларацію, проте через деякий час дізнався, що на сайті НАЗК його декларації немає. Вважає, що несвоєчасно подав декларацію через збій системи електронного декларування. Розкаявся у вчиненому, просив звільнити від відповідальності.

В своєму висновку представник Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури зазначив, що ОСОБА_1 винний у вчиненні інкримінованого правопорушення, однак враховуючи, що він вперше притягується до відповідальності, розкаявся у вчиненому, можна обмежитись мінімальним штрафом, який передбачено санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до наказу № 22-к від 01.04.2003, ОСОБА_1 переведено на посаду майстра лісу Антонівського лісництва ДП «Володимирецький лісгосп».

Наказом № 133-к від 14.09.2018, ОСОБА_1 звільнено з посади майстра Антонівського лісництва ДП «Володимирецький лісгосп».

07.04.2016 року ОСОБА_1 під підпис ознайомлено із вимогами Закону України «Про запобігання корупції».

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що суб`єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 частини 1 статті 3 Закону, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджених рішенням НАЗК «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, особи, зазначені в пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, - до 00 годин 00 хвилин 01 квітня наступного після такого припинення року заповнюють та подають декларацію, що охоплює попередній рік (період з 01 січня до 31 грудня включно).

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок в термін до 00:00 год. 01.04.2019 подати до НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за рік у якому особа припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави (2018 рік).

Згідно з відомостями Реєстру НАЗК на веб-сайті «nazk.gov.ua», ОСОБА_1 виконав всі необхідні дії та подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «після звільнення» за 2018 рік 31.07.2019 о 15:56 год.

07.04.2016 року ОСОБА_1 під підпис ознайомлено із вимогами Закону України «Про запобігання корупції».

Матеріалами проведеної перевірки (відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відомостями НАЗК щодо послідовності дій користувача) встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік несвоєчасно без поважних причин.

Таким чином, ОСОБА_1 покладеного законодавством обов`язку щодо дотримання вимог фінансового контролю, передбаченого Законом України Про засади запобігання і протидії корупції», як суб`єкт декларування, не виконав, хоча мав можливість це зробити.

Викладені вище факти протиправної діяльності підтверджуються поясненнями ОСОБА_1 , витягом з наказу № 22-к від 01.04.2003 року, наказом №133-к від 14.09.2018 року, відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також іншими доданими матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП повністю доведена.

При обранні розміру та виду адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 скоїв правопорушення вперше, розкаявся у вчиненому, в даний час усунув порушення, оскільки подав декларацію, є пенсіонером.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 мінімального стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.33-35, 172-2 КУпАП, Законом України Про засади запобігання та протидії корупції, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП у вигляді стягнення штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: