Провадження № 3/161/3044/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участі: особи, щодо якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої адвоката Матвіюк Н.Р., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гарячківка Крижопільського р-ну Вінницької обл., громадянин України, освіта вища, одружений, має чотирьох неповнолітніх дітей, раніше до притягувався до адміністративної відповідальності: 1) постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.07.2020 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., 2) постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.08.2020 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., не судимого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 173, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

11.06.2020 року близько 20:00 год. ОСОБА_1 перебуваючи на дитячому майданчику за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: нецензурно лаявся в сторону останньої, принижував її та погрожував їй фізичною розправою.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 01.07.2020 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 453771 від 11.06.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 11.06.2020 року близько 20:00 год. перебуваючи у громадському місці на дитячому майданчику в АДРЕСА_3 , де відпочивали проживаючі даного будинку разом із дітьми, в присутності останніх, нецензурно лаявся, принижував та погрожував свою дружину, чим порушував громадський порядок та спокій громадян.

Вищевказані дії ОСОБА_1 , органом що склав протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вищевказаних адміністративних правопорушеннях не визнав та пояснив суду, що 11.06.2020 року його дружина ОСОБА_2 навмисне створила конфліктну ситуацію між ними, коли він прийшов до своїх дітей, йому не відчинили двері. Він залишився в під`їзді чекати, проте ОСОБА_2 викликала поліцію і його доставити в міський відділ.. Після повернення з поліції близько 18.00 він побачив свою дружину разом із дітьми на дитячому майданчику. Підійшовши до них, він вирішив розповісти про дану ситуацію сусідам. В ході спілкування з сусідами він висловив декілька реплік на адресу ОСОБА_2 та попросив не принижувати його таким ставленням. Ствердив, що нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 він не звертався та будь-яких погроз не висловлював.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 11.06.2020 року мала місце ситуація, коли ОСОБА_1 вимагав у няньки їх спільних дітей ключі від її квартири, чим налякав останню. Через деякий час після цього, їй подзвонила нянька та повідомила, що ОСОБА_1 гучно стукає у двері та висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, у зв`язку з чим вона викликала поліцію. Як їй стало відомо згодом, її чоловіка забрали у відділення поліції. Того ж дня, у вечірню пору, вона вийшла на дитячий майданчик на прогулянку разом із дітьми та побачила, як до неї біжить ОСОБА_1 . У цей момент її чоловік був налаштований агресивно. Надалі, ОСОБА_1 почав нецензурно лаятися на її адресу, ображати її, принижував та погрожував фізичною розправою. При цьому, на зауваження сусідів припинити неправомірні дії ОСОБА_3 не реагував. Ствердила, що уся нецензурна лайка, яку вживав ОСОБА_1 , лунала виключно у іі бік.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілої, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суддя приходить до наступних висновків.

Щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Аналізуючи вищевказану норму законодавства, слід зробити висновок, що відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП наступає за вчинення домашнього насильства будь-якого характеру (фізичного, психологічного чи економічного) як в його сукупності, так і за вчинення будь-якого окремо.

Статтею 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» закріплено зазначення термінів, які вживаються у даному Законі.

Домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

На переконання суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджуються наступними доказами, дослідженими судом, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 453770 від 11.06.2020 року, складеного ДОП СП Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області лейтенантом поліції Грештою О.С. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 1);

-рапортом чергового ВП ГУНП у Волинській області від 11.06.2020 року про отримання повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_2 за фактом вчинення ОСОБА_1 відносно неї домашнього насильства психологічного характеру (а.с. 4);

-заявою ОСОБА_2 , адресованою т.в.о. начальника Луцького ВП ГУНП у Волинській області полковнику поліції Івану Тусю, з проханням прийняти міри відносно її чоловіка ОСОБА_1 , який систематично вчиняє домашнє насильство (а.с. 5);

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 11.06.2020 року, в яких остання зазначила, що 11.06.2020 року близько 20:00 год. на дитячому майданчику за адресою: м. Луцьк, вул. Набережна, 2, у її присутності ОСОБА_1 без наявних на те причин, почав висловлюватися в адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, принижував її та погрожував їй та на зауваження оточуючих не реагував (а.с. 7);

-формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 11.06.2020 року складеного відносно кривдника ОСОБА_1 (а.с. 8);

-рапортами ДОП СП Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції Грешти О.С. від 11.06.2020 року, складеним за наслідками виконання звернення ОСОБА_2 за фактом вчинення ОСОБА_1 відносно неї домашнього насильства психологічного характеру (а.с. 9, 10).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення у суду не має.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що показання свідка ОСОБА_4 об`єктивно узгоджуються із поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні.

Також, як слідує із постанов Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.07.2020 року та від 05.08.2020 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_2 (а.с. 28-29). Вказані постанови суду станом на день розгляду даної справи набрали законної сили та є чинними,

Зазначене свідчить про систематичні дії ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 , які полягають у нецензурній лайці в адресу останньої та приниженні, а також, на думку суду, підтверджують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В свою чергу, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення суд розцінює як обраний ним спосіб захисту, на який має на меті уникнути відповідальності за вчинене.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 своїми діями, які виразилися у словесних образах та приниженні ОСОБА_2 , а також погрозах їй, вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини.

Щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Як було встановлено в ході розгляду справи, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися особисті неприязні стосунки та існують суперечки, які відбуваються з приводу різного роду сімейних конфліктів.

В судовому засіданні з пояснень потерпілої, а також письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , було встановлено, що дії ОСОБА_1 були спрямовані виключно на приниження честі та гідності ОСОБА_2 , яка є дружиною останнього.

Будь-які докази того, що ОСОБА_1 порушив саме громадський порядок та спокій громадян, в матеріалах справи відсутні, як і відсутні будь-які докази того, що мотивом дій ОСОБА_1 була неповага до суспільства.

За таких обставин у даній справі, поза розумним сумнівом, не доведено, що під час конфлікту з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 мав умисел саме на порушення громадського порядку.

Відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Виходячи положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладені обставини, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 та досліджені судом докази не містять у собі належних відомостей про вчинення останнім діяння, передбаченого вказаною статтею, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

За наведених обставин суд вважає, що провадження у даній частині (за ст. 173 КУпАП) підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд приймає бере до уваги й ту обставину, що адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ст. 173, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, були складені за одним і тим же фактом, а тому адміністративні правопорушення за своїм складом є взаємовиключними між собою.

Із наведеного слідує, що ОСОБА_1 , у зв`язку з доведеністю його вини, підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього за ст. 173 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до правопорушень, що посягають на встановлений порядок управління, особа порушника, ступінь його вини, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

До обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд відносить повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 173, 173-2, п. 7 ст. 247, ст. ст. 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ст. 173 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення .

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді у вигляді штрафу у розмірі 15 (п`ятнадцять) неоподаткованих мінімумів доходів, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська