Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року м. Рівне

Справа № 570/2156/20

Провадження 33/4815/512/20

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Бойчука Костянтина Мефодійовича, на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 09 липня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 09 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Не погодившись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Бойчук К. М. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана постанова суду є незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що в судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Він підтвердив обставини конфлікту, зазначивши про присутність дітей при з`ясуванні відносин між ним та колишньою дружиною. Також пояснив, що на даний час із ОСОБА_2 примирились та просив закрити провадження по справі. Зазначає, що дійсно 04 червня 2020 року, за місце постійного проживання ОСОБА_2 виник словесний конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , внаслідок чого фактично постраждала малолітня донька, яка хотіла захистити батька. Щоб уникнути другого удару і відповідно можливого удару по доньці, ОСОБА_1 обмежив у русі колишню дружину та відштовхнув її, не завдавши шкоди. Будь-якого насильства щодо своєї колишньої дружини він не вчинив і не визнав цього в судовому засіданні. В судовому засіданні бувша дружина ОСОБА_2 визнала свою вину в ініціюванні словесного конфлікту та повідомила, що саме вона винна у сварці, яка виникла між нею та ОСОБА_1 , будь-яких насильницьких дій щодо неї не було, подала заяву з описом події та просила суд закрити провадження по справі. Вважає, що пояснення ОСОБА_3 взяті судом до уваги, яка не була свідком конфлікту і не допитана в судовому засіданні, не може слугувати доказом при винесенні постанови. Також вказує, що з матеріалів справи не вбачається склад адміністративного правопорушення, ОСОБА_2 просила не притягувати колишнього чоловіка до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину частково визнав, але не визнав насильства, оскільки його не було, також вважає, що оскаржувана постанова погіршить відносини між колишнім подружжям від чого постраждають діти. Із наведених підстав просив скасувати постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 09 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає у разі вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Ухвалюючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд першої інстанції не врахував належні та допустимі докази щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні насильства у сім`ї, і прийшов до неправильного висновку про притягнення його до відповідальності в межах частини 1 статті 173-2 КУпАП. Висновок суду першої інстанції є необґрунтованим і не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на доказах, що є у справі, та спростовується доводами апеляційної скарги.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення АПР 18 № 428975 04 червня 2020 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 в будинку по АДРЕСА_1 , під час конфлікту із своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою, шарпав її за одяг, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Протокол про адміністративне правопорушення підписано : - ОСОБА_1 , де він зазначив, що з протоколом не згідний, свідком ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_2 .

До протоколу додано письмове пояснення ОСОБА_1 від 04.06.2020 року, в якому він вказує, що між ним та колишньою дружиною 04.06.2020 року стався словесний конфлікт, ОСОБА_2 почала його ображати, викидати з хати його речі і дитяче взуття, яке він купив дітям, діти почали плакати, старша дочка стояла біля нього, коли ОСОБА_2 хотіла його вдарити рукою, але вдарила в лице дочку. Коли дружина знову замахнулася, то він злякався за дочку, і взяв ОСОБА_2 за заплетене волосся і відпихнув від дитини. Після цього він поїхав.

Саме такі обставини підтвердила бувша дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , що виключає у його діях вчинення насильства в сім`ї, тобто умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру.

Зазначені обставини підтверджують аргументи апеляційної скарги, а тому скаргу слід задовольнити, а постанову суду скасувати за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 1 Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" від 15 листопада 2001 року, під насильством в сім`ї слід вважати будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. Психологічне насильство в сім`ї це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими спеціально спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ч. 1 ст.173-2 КУпАП, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки не доведена його вина в інкримінованому адміністративному правопорушенні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП..

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Бойчука Костянтина Мефодійовича задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 09 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М