Справа № 444/1846/20
Провадження № 3/444/1040/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Огородник І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовкві Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Октябрським РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області 19.12.2008 року, РНОКПП НОМЕР_2 ),

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Відносно гр. ОСОБА_1 16.07.2020 року інспектором В1Р1Б2 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Байка Р.П. складено протокол серії ДПР18 № 526282 про те, що " ОСОБА_1 16.07.2020 року о 00 год. 05 хв. на а/д Тернопіль-Львів-Рава-Руська М09 152 км. керував автомобілем ВАЗ 2109 номерний знак НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Згідно висновку медичного огляду № 445 водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП".

ОСОБА_1 в судовому засідані вини не визнав та вважає обставини, викладені в протоколі такими, що не відповідають дійсності з огляду на наступне. 16.07.2020 р. в нічний час він повертався з м. Одеси додому в м. Рава-Руська, тривалий час перебував за кермом та був втомлений. Його зупинили працівники поліції без пояснення причин зупинки. Як згодом стало відомо, не світила ліва фара ближнього світла. Оскільки така поломка сталася, вочевидь, вже під час руху транспортного засобу, то він ці обставини визнав, штраф оплатив. Також йому було запропоновано пройти обстеження на Драгері. Оскільки він не довіряє точності показань такого приладу, що використовується працівниками поліції, а також враховуючи те, що разом з поліцейськими знаходилися інші цивільні невстановлені особи на чорному позашляховику, він погодився пройти обстеження в медичному закладі, оскільки був певен, що в алкогольному сп`янінні не перебуває, та більше довіряв результатам фахового медичного обстеження. Його завезли на освідчення в Жовківську ЦРЛ. Там лікар, не відбираючи будь-яких біологічних взірців, сказала дихнути в кружку, яку принесла невідомо звідки, і, як потім він зрозумів, така не була чистою, а мала сторонні запахи чи то ліків, чи то алкоголю. Він без роздумів виконав вимогу лікаря і дихнув в чашку. Лікар, перебуваючи в захисній масці, що повністю закриває ніс, щось з чашки понюхала, як згодом йому стало відомо, таким чином, зафіксувала запах алкоголю від нього, що абсолютно не відповідало дійсності. Коли він отримав акт обстеження, що заповнила зазначений лікар, то був здивований, оскільки навіть показники артеріального тиску вказані неправильно. При замірюванні було 130/80, а в акті вказано 130/90. Також не відповідають дійсності дані про те, що пальцево-носова проба виконана ним з промахами, оскільки жодного промаху ним зроблено не було. Жодного технічного засобу для визначення алкоголю в крові в медзакладі застосовано не було, його застосування йому ніхто навіть не пропонував, тому він був здивований записом в акті про те, що він від такого відмовився. Ні крові, ні інших біологічних зразків в нього також відібрано не було. Огляд був проведений на «око» без лабораторних досліджень. Крім того, просить звернути увагу, що лікар його оглядала без направлення на проведення огляду. І тільки коли лікарем був підписаний медичний висновок, поліцейський склав таке направлення, тому, і години направлення у висновку і самому направленні не збігаються.

Стверджує, що не відповідають дійсності дані протоколу про наявні в нього ознаки, такі як почервоніння шкірного покриву обличчя, оскільки подія мала місце в темний час доби і поліцейські бачили його при мигаючому світлі фар та проблискових маячків свого автомобіля, тому, встановити зміну кольору шкірного покриву за таких обставин неможливо. Інспектори поліції перебували в масках, що щільно закривають ніс і рот, через пандемію намагалися тримати дистанцію та близько до нього не підходили, тому, жодного запаху алкоголю з порожнини рота не могли за таких обставин встановити. Крім того, в машині знаходився антисептик із вмістом спирту та спиртові салфетки, які він часто використовував зупиняючись в дорозі. Тому, не виключає, що сліди запаху спирту в машині могли бути, але точно не з порожнини рота. Також суб`єктивним є твердження інспектора, що його поведінка не відповідала обставновці. Він пояснив, що є втомленими, оскільки вже ніч і він тривалий час знаходився за кермом. Зазначає, що за таких обставин, оскільки обстеження на стан сп`яніння проведено з порушеннями, наявність алкоголю в його організмі та його кількість встановлено не було, вважає, що складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в його діях не було.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Огородник І.І. зазначила, що з огляду на те, що наявними матеріалами справи вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУнАП, не доведена, він не може бути притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а від так, справа підлягає закриттю.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшла свого підтвердження і він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із копії Акту медичного огляду № 445, на підставі якого складений висновок, використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі не здійснювалося (п. 18). В акті зазначено, що обстежуваний відмовився від використання технічних засобів. Разом з тим, зазначена інформація спростовується долученою до матеріалів справи відеозйомкою з боді-камер працівників патрульної поліції процесу медичного обстеження, з якого вбачається, що використання технічних засобів в медичній установі лікарем обстеженому навіть не пропонувалося, від використання таких такий не відмовлявся.

Актом медичного огляду встановлено, що запах алкоголю з рота обстежуваного відчувається. Разом з тим, як вбачається з долученої відеозйомки з боді-камер працівників поліції, медичними працівником було принесено звичайну кухонну чашку, в яку ОСОБА_1 було запропоновано дихнути. При цьому, невідомо, що за чашка була запропонована ОСОБА_1 , де вона зберігалася і які речовини могли в ній міститися до цього. Після цього медичний працівник, перебуваючи в медичній масці, що закриває ніс і рот, намагалася на нюх визначити запах алкоголю. За таких обставин, зафіксована в акті інформація про наявність запаху алкоголю не може вважатися об`єктивною та достовірною, оскільки не була та не могла бути встановлена такими методами.

Не підтверджується долученою відеозйомкою з боді-камер, тому, очевидно, ставиться під сумнів інформація про результати пальцево-носової проби - з промахами, оскільки, з невідомих причин, такі результати на камеру зафіксовані не були.

Недостовірність та сумнівність інформації про стан здоров`я обстежуваного, яка міститься в Акті медичного огляду №445, підтверджується також тим, що за результатами вимірювання артеріального тиску лікарем встановлено та озвучено показники 130/80, що зафіксовано відеозйомкою, проте в акті, з невідомих причин, зазначено 130/90.

Медичний огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, всупереч ст. 266 КУпАІІ та п. 8 Інструкції проводився без направлення, складеного за формою, що наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Так з відеозапису боді-камер працівників поліції вбачається, що таке направлення було складено та підписано працівником поліції вже після проведення медичного обстеження. Печатка та підпис лікаря на висновку щодо результатів медичного огляду були проставлені раніше, ніж працівником поліції складене направлення на його проведення, що чітко видно із долучених відеозаписів. Крім того, в самому направленні вказана година 00 год. 20 хв., а в наявному матеріалах справи висновку, вказано, що ОСОБА_1 направлений на огляд 00 год. 45 хв. Таким чином, медичний огляд був здійснений без попереднього направлення, що, в свою чергу, є порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції.

Від так, в даному випадку висновок щодо результату медичного огляду на стан сп`яніння складений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП і вимог Інструкції, а тому, вважається недійсним, і не може бути підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП вважається недійсним.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає лише за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення, в даному випадку, є встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд надає віри поясненням ОСОБА_1 в тому, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, такі його пояснення не спростовуються жодними іншими доказами.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не доведено наявність у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння в кількості більше 0,2 проміле.

Від так, було порушено порядок проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Так огляд проведено без лабораторних досліджень, при цьому підтвердженням стану алкогольного сп`янінкя вважається, коли виявлено більше 0,2 проміле алкоголю. Однак, у висновку № 445 не вказано наявність в організмі обстежуваної особи ОСОБА_1 кількості алкоголю у проміле, а лише вказано що такий перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Тому, висновок щодо результату медичного огляду на стан сп`яніння складений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП і вимог Інструкції, та вважається недійсним, і не може бути підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом не встановлено у справі належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_1 щодо викладених ним фактичних обставин справи про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, як, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, суд, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, прийшов до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю складу правопорушення в його діях.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 КУпАП.

Суддя Ясиновський Р. Б.