ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/26773/20

Провадження № 3/947/6495/20

12.10.2020 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Прохоров П.А., при секретарі с/з Богоделові О.Г., за участю прокурора Зайкова Д.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Одеської області, м. Ананьїв, громадянки України, яка працювала на посаді провідного державного фінансового інспектора відділу контролю у соціальній галузі та сфері культури Південного офісу Держаудитслужби, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за № 471 від 18 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка 21.06.2019 року припинила діяльність на посаді провідного державного фінансового інспектора відділу контролю у соціальній галузі та сфері культури Південного офісу Держаудитслужби та є державним службовцем категорії «В», являючись суб`єктом на якого поширюються дії ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подала 27.06.2020 року декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, типу «після звільнення» за 2019 рік.

Встановлено, що 16.04.2019 року згідно наказу Південного офісу Держаудитслужби №143-о від 12.04.2019 року ОСОБА_1 призначено на посаду провідного державного фінансового інспектора відділу контролю у соціальній галузі та сфері культури Південного офісу Держаудитслужби та збережено 9 ранг державного службовця.

21.06.2019 року відповідно до наказу Південного офісу Держаудитслужби №226-0 від 20.06.2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади провідного державного фінансового інспектора відділу контролю у соціальній галузі та сфері культури Південного офісу Держаудитслужби, за угодою сторін.

Згідно «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 12.12.2019 року № 168/19), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №959/29089), суб`єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону з додержанням таких вимог: 3) декларація після звільнення декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Таким чином ОСОБА_1 , як особа, зазначена у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування у 2019 році, була зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, типу після звільнення, до 00 годин 00 хвилин 01 червня 2020 року, проте ОСОБА_1 подала відповідну декларацію типу після звільнення, лише 27.06.2020 року о 22 годині 32 хвилин.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Прокурор підтримав протокол про адміністративне правопорушення та зазначив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини подання декларації з пропуском встановленого законом строку визнала, однак пояснила, що не мала на меті приховування чи спотворення даних щодо її матеріального стану, а допустила правопорушення виключно з власної необачності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Є очевидним, що ОСОБА_1 допустила відповідне порушення Закону та подала декларацію з пропуском встановленого строку. Разом з тим, суддя вважає, що порушення строку, хоча формально і містить ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП але через малозначність не становить суспільної небезпеки та не заподіяло і не могло заподіяти істотної шкоди суспільству та державі.

Розглядаючи вказану справу, суддя не може не звернути увагу на ту обставину, що суд (суддя) при розгляді будь-якої справи (провадження) повинен бути як об`єктивним, так і здатним втілювати потреби громадянського суспільства, а не тільки політичну волю, виражену в законі.

У цьому аспекті судовий захист це головна гарантія реалізації встановлених Конституцією і відповідними Законами прав і свобод особи.

Ключовою метою декларування доходів та майна публічних посадових осіб є безумовно запобігання незаконному збагаченню або врегулювання конфлікту інтересів. У даному випадку незаконне збагачення не у кримінально правовому аспекті, а як дії посадової особи, що передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Незаконне збагачення передбачає значне збільшення активів державної посадової особи, яке перевищує її законні доходи, які вона не може раціонально обґрунтувати.

У даному випадку, ОСОБА_1 будучи звільненою з посади, яка зобов`язана відповідно до вимог Закону декларувати свої доходи і статки не ухилилась від декларування, не бажала приховати свої доходи і майно. Є очевидним, що у даному випадку мова може йти лише про відсутність дисциплінованості у особи, тобто певного порядку поведінки, яка передбачає сумлінне ставлення до виконання всіх Законів, нормативних актів та загальновідомих правил.

Окрім того, держава фактично не понесла жодних негативних юридичних наслідків, оскільки хоча і з запізненням однак держава отримала інформацію щодо статків ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип законності ґрунтується на ідеї, що закон повинен попереджати перш, ніж карати. По-друге, вказаний принцип ґрунтується на демократичній вимогі про обмеження влади законом.

Законність в змозі приймати формальний і матеріальний зміст. Дотримання формальної законності передбачає наявність закону, а матеріальна законність означає відповідність закону вищим нормам (Конституційним, міжнародному праву та інш.), а також відповідність процесуальних дій - закону.

Дослідивши обставини вказаної адміністративної справи, в змагальній судовій процедурі, суддя прийшов до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Вказане судове рішення буде очевидним попередженням особі про недопустимість в подальшому допускати подібні порушення вимог Закону.

Згідно ст. 22 КпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи обставини правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що можливо ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення, обмежившись у відношенні неї усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 172-6, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.

Зробити ОСОБА_1 , усне зауваження та попередити про недопустимість в подальшому здійснення подібних правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси Прохоров П. А.