Справа № 216/4142/20
Провадження № 3/216/2143/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 жовтня 2020 року Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сидорак В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, раніше до адміністративної відповідальноті не притягувався, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративних правопорушень, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.130 КУпАП.

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 131231 від 14 липня 2020 року, вбачається що 14 липня 2020 року близько 15 години 27 хвилин в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу по вул. Комерційна біля буд. 1 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, не природньо блідий колір шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 145903 від 23 липня 2020 року, вбачається що 18 липня 2020 року близько 21 години 36 хвилин в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу по вул. Ньютона, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного (амфетамінового) сп`яніння. Огляд проводився у медичному закладі КП «КБЛНПД» ДОР, що підтверджує висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння №1894 від 21.07.2020, та зафіксовано на відеореєстратор «Xiaomi» та боді-камеру серії АЕ 00269, чим порушив вимоги пункту 2.9(а), за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП .

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За викладених обставин наявні достатні підстави до розгляду адміністративних матеріалів в одному провадженні.

ОСОБА_1 в судовому засіданні відносно події яка мала місце 14.07.2020 свою вину не визнає пояснючи, що не відмовився від проходження повного медичного огляду у встановленому законом порядку, а наполягав на задачі крові для проведння необхідних медичних аналізів. Здавати сечу відмовився у зв`язку з проблемами із здоров`я. При цьому повідомив, що будь-яких медичних документів якіб підтверджували вказану обставину суду надати не може, оскільки такі у нього відсутні. Крім цього пояснив, що під час медичного огляду повідомив медичного працівника, що відмовляється від здачі сечі чере релігійні переконання, оскільки не хотів розголошувати відомості про свій стан здоров`я.

Надаючи пояснення у судовому засідані відносно події яка мала місце 18.07.2020, ОСОБА_1 свою вину не визнає, факт керування ним транспортного засоб спростовує, також спростовує той факт що знаходився у стані наркотичного (амфетамінового) сп`яніння, що зазначено у висновку лікаря КП «КБЛНПД» ДОР № 1894 від 21.07.2020 року, пояснючи це тим що незадовго до цього був на прийомі у лікаря-стоматолога де йому вводили невідомі йому іньєкції, та документально це підтвердить не може.

В судовому засіданні 25.09.2020 адвокат Пістрюга В. В. який представляє інтереси свого підзахисного ОСОБА_1 подав клопотання в якому просить суд закрити провадження у справах про уадміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану.

Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування, у присутності двох свідків; або лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я уповноважена особа патрульної поліції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп`яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.

За наявності таких кваліфікуючих ознак компетентними особами складається протокол про адміністративне правопорушення п. 2.5 ПДРУкраїни, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, факт вчинення адміністративних правопорушень, склад яких передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю матеріалів справи, а саме:

Факт вчинення правопорушненя від 14.07.2020 року підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 131231 від 14 липня 2020 року висновком КП «КБЛНПД» ДОР № 1872 від 14.07.2020 написаний лікарем ОСОБА_2 з відміткою «не пройшов повний медичний огляд», а також поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які в письмових поясненнях, підтверджують факт відмови ОСОБА_1 , від проходження медичного огляду та відео з нагрудного відереєстратора (боді-камери АЕ00196), переглянутого в судовому засіданні. З відеозаписів з нагрудних камер інспекторів поліції, вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, та в ході розмови з останнім, працівниками поліції було виявлено у нього ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, на що останній погодився, але прибувши у медичний заклад КП «КБЛНПД» ДОР змінив свою позицію відносно проходження медичного огляду та відмовився від здачі необхідних аналізів, що зазначено лікарем ОСОБА_2 у висновку КП «КБЛНПД» ДОР №1872 від 14.07.2020. та просив відібрати у нього зразки крові для проведення відповідного аналізу.

Разом з цим суд критично ставиться до показів ОСОБА_1 щодо неможливості здачі необхідних зразків біологічного середовища, зважаючи на те, що останнім не надано жодного доказу щодо стану здоров`я, який би підтверджував висловлену ним версію. При цьому суд вважає, що його покази отримані під час судового розгляду, надані з метою уникнення відповідальності, оскільки під час проведення медичного огляду, останній заявив, що не буде здавати сечі через релігійні переконання.

Розділом ІІІ вунктаи 12, 13 «Інструкції про прорядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або пербування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» визначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поврехні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливого взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Отже, вимоги інстуркції зобов`язують, відповідного медичного працівника, використовувати кров за умови неможливості дослідження біологічного середовища слина, сечі та змивів з поврехні губ, шкірного покриву обличчя і рук. За вказаних обставин, підстав досліджувати кров, у працвника медичного закладу не було, тому останнім було вірно зазначено у висновку про непроходження ОСОБА_1 повного медичного огляду у встановленому порядку.

Факт вчинення правопорушненя від 23.07.2020 року підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 145903 від 23.07. 2020 року, висновком КП «КБЛНПД» ДОР №1894 від 21.07.2020 року написаний лікарем ОСОБА_5 з якого вбачається що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного (амфетамінового) сп`яніння, відеозаписами з відеореєстратора «Хiaomi» та номера АЕ00269. При цьому суд вважає, що відео записом та дослідженими доказами в їх сукупності, повнюстю поза розумним сумнівом, підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Логічних доказів якіб спростовували вказану обставину суду не надано та не встановлено.

Зважаючи на принцип презумпції невинуватості, згідно якого доведення вини правопорушника покладається на орган, яким оформляється протокол про адміністративне правопорушення, суд вважає, що зібраними по справі доказами в повній мірі доведено факт адміністративних правопорушень вчинених ОСОБА_1 ..

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, за які передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь вини та ставлення до вчиненого. Суд вважає на необхідне призначити правопорушнику адміністративне стягнення в межах санкції визначеної статті. Таке стягнення на думку суду, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.(чотириста двадцять гривень сорок копійок) на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 279, 280, КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України « Про судовий збір», суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення за № 216/4142/20 (провадження № 3/216/2143/20) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення за № 216/4488/20 (провадження № 3/216/2233/20) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, об`єднати в одне провадження під єдиним номером № 216/4142/20 (провадження № 3/216/2143/20).

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобаи строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.(чотириста двадцять гривень сорок копійок) на користь держави.

Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Суддя В.В. Сидорак