Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/324/20 Головуючий у суді І інстанції: Загреба І.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю:

представника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Проніна Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькийапеляційну скаргу адвоката Проніна Ю.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер ПП відсутній, раніше притягувався до адміністративної відповідальності:

- постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.05.2019 року за ст.130 ч.1 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсотнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсотнеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 , який 27.05.2019 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

26.02.2020 року повторно, о 13 год. 25 хв., керуючи з ознаками алкогольного сп`яніння транспортним засобом автомобілем «Opel Omega 2.0», д/н НОМЕР_1 по вул. Київська, 12, у порушення п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

В апеляційній скарзі адвокат Пронін Ю.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження на підставі ст. 247 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що дійсно. 25.03.2020року ОСОБА_1 звертався до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, через ведення карантину на усій території України (постанова Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19 від 11.03.2020 року. ОдночасноРада суддів рекомендувала у період з 3 березня до 3 квітня 2020 р. встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами ... (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 р, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам). Подібні рекомендації розміщено й на офіційному сайті Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Отже в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки затягування розгляду справи.

30.04.2020р. ОСОБА_1 уклав з адвокатом Проніним Ю.О. договір про надання правничої допомоги на ведення даної справи.

Адвокат враховуючи наявність травневих вихідних днів (01.05.2020-03.05.2020), відразу звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, призначеної на 9:00 04.05.2020р., мотивуючи клопотання необхідністю ознайомитися з матеріалами справи та наявними у ній відеоматеріалами. Розгляд справи відкладено на 07.05.2020р.

06.05.2020року на адресу суду було направлено клопотання про виклик свідків та відкладення розгляду справи, яке було відхилено 07.05.2020р. судом першої інстанції, незважаючи на наявність 19 днів, до закінчення строків розгляду справи.

Вважає, що сторона захисту в межах строків розгляду справи, відстоювала власну позицію, без ознак затягування розгляду справи.

Зазначає, що протокол відносно ОСОБА_1 складено 26.02.2020 ролку, а відтак у суду було достатньо часу для виклику свідків та відкладення розгляду справи на іншу дату, адже залишалося 19 днів для розгляду справи, у передбачені Законом строки.

Крім того, у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зазначено номери їх мобільних телефонів, що надавало можливість суду повідомити свідків про розгляд справи за телефоном та розглянути справу.

Втім, не допитавши безпосередньо у судовому засіданні обох свідків, як на тому наполягала сторона захисту, місцевий суд послався на їх пояснення, як на доказ доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінуємого йому адміністративного правопорушення, чим порушив принцип безпосередності дослідження

Відеозапис, доданий до протоколу оформлений з порушенням п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03.02.2016 р. № 100, яким визначено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

На думку сторони захисту, наявний у справі відеозапис не відповідає вимогам вказаної Інструкції, адже він змонтований працівниками поліції та не містить безперервного відео з моменту початку спілкування з водієм.

Крім того, в апеляційній скарзі адвокат Пронін Ю.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду мотивуючи це тим, що постанови отримана поштовим конвертом №184 лише 15.07.2020р., що підтверджується трекінгом перевірки статусу відстеження від 21.07.2020р., з офіційного сайту Укрпошти.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Оскільки в матеріалах справи не має відомостей про отримання адміністративним правопорушником або його представником копії постанови суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про те, що адвокату Проніну Ю.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 необхідно поновити строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 травня 2020 року.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Наголошував на тому, що судом першої інстанції порушено принцип безпосередності дослідження доказів, відеозапис змонтований, атому є недопустимим доказом, а тому просив задовольнити апеляційну скаргу.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №333784 від 26.02.2020, яким підтверджується, що саме 26.02.2020 р. о 13 год. 25 хв. по вул. Київська, 12, мало місце правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відповідно до яких кожен окремо підтвердив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу та в умовах лікарні (а.с. 3-4);

- відеозаписом події, на якому зафіксовано рух транспортного засобу «Opel Omega 2.0», д/н НОМЕР_1 . З значеного відеозапису можливо встановити, що за кермом транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 . Також на відеозапису зафіксована відмова ОСОБА_1 , в присутності свідків, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу та в умовах медичного закладу(а.с. 8);

- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення (а.с.5), відповідно до якої 27.05.2019 на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 10200 грн. з позбавленням керування транспортним засобом;

- довідкою про отримання особою посвідчення водія на право керування транспортним засобом (а.с.6);

- постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.05.2019 року за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 29-31), відповідно до якої 27.05.2019 ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Що стосується апеляційних доводів захисника стосовно визнання пояснень свідків неналежними доказами з підстав того, що вони не були допитані судом першої інстанції необхідно зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В матеріалах справи наявний відеозапис на підставі якого можливо перевірити, як пояснення свідків так і дії працівників поліції на правомірність та відповідність вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції.

Перевіркою інформації, яка зафіксована на диску відеозапису апеляційним судом не було встановлено жодних порушень дій працівників поліції та розбіжність в показаннях свідків. Порушення порядку огляду також не було встановлено. При цьому відеозапис є повним логічним та послідовним та сумнівів у апеляційного сулу не викликає.

Таким чином враховуючи те, що на відеозаписі зафіксований порядок огляду ОСОБА_1 , який в свою чергу повністю збігається з поясненнями свідків, апеляційний суд залишає без задоволення доводи апелянта стосовно не визнання пояснень свідків є неналежним та недопустимим доказом.

Разом з тим, необхідно зазначити про те, що апелянтом не додано доказу, який би ставив під сумнів показання зазначених свідків та обставини викладені у протоколі.

Апеляційний суд не має сумнівів стосовно показань вказаних свідків, оскільки вказані свідки з ОСОБА_1 не знайомі, будь-якої зацікавленості у результатах розгляду справи у них немає.

Таким чином враховуючи наведене, апеляційний суд позицію захисту розцінює, як спробу захисту та можливість уникнення від адміністративної відповідальності.

Також апеляційний суд не може визнати неналежним доказом відеофайли зафіксовані за допомогою нагрудної камери поліцейського, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Твердження апеляції про розгляд справи без ОСОБА_1 та його представника за наявності клопотання про відкладення не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи справа призначалась до розгляду в Кіровському районному суді м. Кіровограда на 27.03.2020, 04.05.2020,07.05.2020.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про час та місце розгляду справи в суді, не вжив заходів для явки до суду, надавши немотивоване клопотання про відкладеннія розгляду справи.

Тому суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи, що районним судом вживалися заходи стосовно належного його повідомлення правопорушника, апеляційний суд залишає без задоволення вимоги захисника стосовно порушення районний судом вимог КУпАП в частині розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі правопорушника.

Більш того, апеляційний суд поновив строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, тим самим поновив у правах передбачених ст. 268 КУпАП, однак апелянтом не було надано будь-яких додаткових доказів та аргументів стосовно його не винуватості.

Враховуючи, що в Кропивницькому апеляційному суді поновлено строк для розгляду апеляційної скарги, тим самим було забезпечено право останнього бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді, надати особисті пояснення, бути заслуханим судом, надати докази що доводять його невинуватість тощо.

Проте, ОСОБА_1 та його захисник будь яких доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення не надали.

А тому, на думку апеляційного суду районний суд правильно розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 при наявній його заяви про відкладення розгляду, оскільки в матеріалах справи про те, що районним судом вживалися заходи стосовно належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях

ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Проніну Ю.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 травня 2020 року.

Апеляційну скаргуадвоката Проніна Ю.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 травня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук