Справа № 595/979/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2020

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Содомора Р.О.,

при секретарі Присташ П.Р.,

з участю адвоката Вуїв А.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Бучацького відділення поліції Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , гр-ки України, підприємця,

за ст.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Із протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 №547118 від 22.06.2020 року вбачається, що 22 червня 2020 року біля 12 год. 20 хв. ПП ОСОБА_1 , яка є власником продовольчого магазину в АДРЕСА_2 , не забезпечила дотримання протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами на період карантину, а сапме не забезпечила продавця ОСОБА_2 індивідуальними засобами захисту, чим порушила п.7 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі, затверджених постановою головного державного санітарного лікаря України №17 від 09.05.2020р., затвердженої, чим вчинила правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Адвокат Вуїв А.В. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення заперечила, суду пояснила, що 22 червня 2020 року біля 12 год. 20 хв. продавець ОСОБА_2 не обслуговувала клієнтів. Крім того, зазначає, що докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення є недостатніми для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Просить закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката, прийшов до наступних висновків.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбаченихЗаконом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, які саме професійні обов`язки покладались на винну особу, відповідно до яких конкретно нормативних актів (інструкцій, правил, вказівок тощо), та які з цих обов`язків на не виконані.

У відповідності до з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер зусіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення усправі «Гурепко проти України»; п.21 рішення у справі «Надточій проти України»).

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Із змісту ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з вимог Конвенції, практики Європейського суду та положень КУпАП, формулювання неконкретного обвинувачення в адміністративній справі розглядається, як порушення вимог Конвенції. Нечітке, незрозуміле обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення є порушенням права особи на захист.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення постанови Головного санітарного лікаря №17 від 09.05.2020р., однак вказаною постановою затверджено тимчасові рекомендації щодо реалізації проти епідеміологічних заходів при торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами на період карантину.

Відповідно до тлумачного словника, рекомендація - це порада, вказівка кому-небудь; пропозиція.

Диспозиція ж статті 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення саме правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.

Державні санітарні норми та правила, санітарно-гігієнічніта санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно-епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти - обов`язкові для виконання нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, що встановлюють медичні вимоги безпеки щодосередовища життєдіяльностіта окремих його факторів, недотримання яких створює загрозу здоров`ю і життю людини та майбутніх поколінь, а також загрозу виникнення і розповсюдженняінфекційних хворобта масових неінфекційних захворювань (отруєнь) серед населення.

Крім того, в протоколі не зазначено, які дії, що інкримінуються ОСОБА_1 узгоджуються з її посадовими обов`язками, не надано посадової інструкції. Відсутні докази, про те, що вона є фізичною особою-підприємцемта займається відповідною діяльністю.

Також, суд вважає неналежним доказам, наявний у матеріалах справи фотознімок, оскільки не зрозуміло хто здійснював фото фіксацію та де саме вона здійснювалась.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має пава самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення.

Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене вище, доходжу висновку про відсутність належних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогостаттею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.9, 245,251,254,256,268, п. 1 ч. 1 ст.247, ст. ст.280,283-285 КУпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, закрити за відсутністю в діях складу вказаного адімніправопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р. О. Содомора