П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1279/20

Провадження №3/943/633/2020

15 жовтня 2020 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

18 липня 2020 року о 11 год. 00 хв. в селі Топорів Буського району Львівської області водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується наявною у справі його письмовою розпискою, будучи представленим у суді повноважним захисником адвокатом Лукащуком Я.М., який у судовому засіданні винуватість свого підзахисного у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення заперечив повністю, покликавшись на наявні у справі письмові заперечення (скаргу на неправомірні дії поліцейських), які зводяться до невизнання вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення дійсним обставинам справи, оскільки не взято до уваги пояснення його підзахисного про причини зупинки поліцейським, фальсифікацію визнавальних пояснень ОСОБА_2 у протоколі, що були написані не його рукою, а обстеження останнього за допомогою приладу «Драгер» проведено з істотними порушеннями без вказівки в протоколі кількості алкоголю в організмі ОСОБА_2 . За таких обставин захисник вважає, що жодних доказів для доведення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до суду надано не було, а тому покликаючись на вищенаведене, недійсність проведеного огляду особи на стан сп`яніння, а також трактування сумнівів на користь його підзахисного, просив провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_2 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне порушення серії ОБ №125575 від 18.07.2020 року; роздруківкою тесту №1830 із приладу «Драгер» на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 (результат тесту 0,79 проміле), що були досліджені судом, не ставились під сумнів ОСОБА_2 та не спростовані його захисником адвокатом Лукащуком Я.В. Крім того, протокол про адміністративне порушення серії ОБ №125575 від 18.07.2020 містить письмові пояснення ОСОБА_2 про те, що він випив горілки 0,5 літра та просить сильно не карати.

Натомість доводи адвоката Лукащука Я.В. з приводу фальсифікації працівниками поліції визнавальних пояснень ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення, що були написані не його рукою, спростовуються відсутністю поданих скарг ОСОБА_2 чи ініціювання ним кримінальних проваджень щодо поліцейських із цього приводу, а також відсутністю клопотань сторони захисту про призначення судової почеркознавчої експертизи. Не заслуговують на увагу також доводи захисника про порушення проведення огляду його підзахисного на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» через відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення кількості алкоголю в організмі ОСОБА_2 , оскільки такі дані містяться у долученій до справи роздруківці тесту №1830 із приладу «Драгер», де результат тесту ОСОБА_2 на алкоголь 0,79%, що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення. Інші доводи захисника щодо недійсності проведеного огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння, які слід трактувати на користь його підзахисного, судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки є неконкретними та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Відтак, суд вважає, що ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Таким чином, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що з метою виправлення правопорушника та запобіганню вчинення ним нових правопорушень слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке в даному випадку є безальтернативним.

Крім того, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відтак у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на користь держави, що відповідає положенню ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 34, 35, 40-1, 130, 245, 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) грн. в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І. Б. Кос