Справа № 425/1670/20
Провадження № 33/810/175/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Рябчун Олена Вікторівна, із секретарем Березіною І.А., у присутності захисника Горобця О.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 20 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який не працює, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановила:

У оскаржуваній постанові судді Старобільського районного суду Луганської області від 20 липня 2020 року зазначено, що, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 245309 від 08.06.2020 року ОСОБА_1 08 червня 2020 року, о 02 годині 05 хвилин керував транспортним засобом ВАЗ 21013 НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння по вул.Визволителів м.Рубіжне Луганської області і відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На зазначену постанову суду ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, у якій він просить скасувати судове рішення та закрити провадження у справі.

Зазначає, що , всупереч твердженням, викладеним у постанові суду, він не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не знав про існування такої судової постанови до моменту звернення до сервісного центру МВС для відкриття категорії 26.08.2020 року.

Наступного дня, 27.08.2020 року він прибув до Старобільського районного суду Луганської області, де склав декілька заяв: про видачу копії постанови від 20.07.2020 року та про ознайомлення із матеріалами справи.

Під час ознайомлення із справою він побачив, що протокол складений за ч.4 ст.130 КпАП України, а він покараний судом за іншою частиною - ч.1 ст.130 КпАП України, без належного умотивування судом своїх висновків.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає постанову суду необґрунтованою і незаконною та такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце апеляційного перегляду справи, про що підтвердив присутній у судовому засіданні захисник Горобець О.С., діючий на підставі договору про надання правової допомоги від 25.09.2020 року із ОСОБА_1 .

Захисник Горобець О.С. підтримав доводи апеляційної скарги свого підзахисного у частині скасування постанови суду та закриття провадження, уточнивши правову підставу закриття - за ч.1 ст.247 КпАП України.

Перевіривши витребувані із Старобільського районного суду Луганської області матеріали провадження про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга особи підлягає задоволенню за такими підставами.

Згідно із положеннями ч.2 ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення її про час та місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ч.1 ст.2772 КпАП України регламентує, що повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш, ніж за три доби до дня розгляду справи у суді, у якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 у цій частині, вважаю, що таке процесуальне право ОСОБА_1 було судом порушене: станом на 20 липня 2020 року, тобто, на момент розгляду справи судом у матеріалах провадження взагалі були відсутні документальні підтвердження отримання ОСОБА_1 судового виклику.

На а.п.32 міститься повернуте без виконання поштове відправлення, яке суд отримав 24.07.2020 року

Таким чином, твердження суду про те, що правопорушник належним чином був повідомлений про слухання справи, не відповідає дійсності.

Як убачається із матеріалів провадження, ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами справи та отримав копію оскаржуваної постанови лише 27.08.2020 року після того, як у Сервісному центрі МВС України дізнався про існування такого судового рішення. Копія постанови також була повернута до суду без виконання з причини відсутності адресату ( а.п. 34).

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 через п`ять днів, 02 вересня 2020 року, тому, строк апеляційного оскарження у даному випадку не пропущений.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.283 КпАП України постанова суду, зокрема, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи і зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення

Вищезазначені вимоги закону виконані судом також не виконані.

Так, із постанови суду убачається тільки відсилка на дані, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення БД № 245309. Обставин, які повинні бути встановлені та кваліфіковані судом у межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин та на підставі інших наявних доказів у справі постанова не містить.

Як свідчать оголошені під час судового засідання у апеляційному суді матеріали справи ( зокрема, протокол про адміністративне правопорушення), дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.4 ст.130 КпАП України ( а.п.2,3) і супровідний лист зазначеного матеріалу також містить посилання на ч.4 ст.130 КпАП України.

Про цю ж обставину зазначає і сам ОСОБА_1 у заяві, складеної 27.08.2020 року безпосередньо після ознайомлення у суді із матеріалами провадження про адміністративне правопорушення (а.п. 42).

Пославшись на дані протоколу та не встановивши, таким чином самостійно склад адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 суд кваліфікував їх за ч.1 ст.130 КпАП України, без умотивування своїх висновків, окрім посилання на роз`яснення № 370/0/158/20 ККС ВС щодо застосування Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22.11.2018 року.

Таким чином, доказів щодо вчинення ОСОБА_1 дій, кваліфікованих судом першої інстанції як склад правопорушення, передбачений за ч.1 ст.130 КпАП України, у матеріалах справи немає.

Згідно із ч.1 ст.247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі, зокрема, відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із вищенаведеним, вважаю за необхідне постанову суду скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ч.1 ст.247 КпАП України.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суддя

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Старобільського районного суду Луганської області від 20 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун