Єдиний унікальний номер №943/2286/19
Провадження №3/943/13/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВАП Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працює, проживає в АДРЕСА_1 .

за ст. 130 ч. 1 КУпАП -

встановив :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 067826 від 16.11.2019 р., водій ОСОБА_1 16 листопада 2019 року о 23:05 год. в м. Буськ на площі Ринок, 25, Львівської області, керував автомобілем марки ВАЗ 2108, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невиразна вимова), чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків.

Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 В. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол у справі про адміністративне правопорушення складено з грубим порушенням вимог чинного законодавства, про що подав письмове клопотання. Вказує, що ОСОБА_1 16.11.2019 року о. 23.05 год. в означеному вище місці не здійснював керування автомобілем, такий був припаркований на стоянці, коли до нього підійшли працівники поліції. Крім того, працівники поліції не скерували його для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, та склали протокол у справі про адміністративне правопорушення. Наголошує, що жодних доказів, які підтверджують факт його вини, відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, або факт проходження такого огляду, в матеріалах справи немає.

Представник дорожньо патрульної служби у Львівській області за викликом суду, неодноразово, не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи у його відсутності, пояснень, доповнень, тощо, не подав.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за викликом суду не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, вислухавши позицію захисника, суд дійшов висновку, що провадження по даній справі необхідно закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 в протоколі, він не здійснював керування транспортним засобом 16.11.2019 року о 23.05 год., автомобіль стояв припаркований на стоянці.

В матеріалах справи знаходяться два пояснення свідків, що написані, як під копірку. Обидва свідки, згідно тексту пояснень, більша частина яких виконана шляхом друку на принтері, стверджують, що були запрошені співробітниками поліції в якості свідка при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_5 а ОСОБА_6 а, де водій відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «ДРАГЕР» для визначення стану сп`яніння, що засвідчили своїм підписом. Даний текст пояснень свідків,окрім прізвища, імені та по батькові водія віддруковано на принтері і не надає опитуваній особі можливості вносити будь які зміни до пояснення. Крім того, один із свідків на прізвище ОСОБА_4 поставив свій підпис, зазначивши свої дані як ОСОБА_1 ..

Пояснення і протокол про адміністративне правопорушення складено в м.Буську по вул.Київська, 3, за адресою знаходження Буського ВП ГУ НП у Львівській області.

Порядок оформлення матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху регламентовано Наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Наказ). Розділ X вказаного Наказу називається «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП». В п. 3 розділу X Наказу зазначено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі - Порядок).

Згідно п.6 вказаного Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Згідно п.7 вказаного Порядку, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Згідно п.8 вказаного Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В п.6 розділу X Наказу зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. В п.7 розділу X Наказу зазначено, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Отже, поліцейськими порушено порядок оформлення матеріалів щодо ОСОБА_1 , зокрема факту відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків зафіксовано не було, бо місцем знаходження автомобіля, згідно протоколу є пл. Ринок, 25, а не вул. Київська, 3. Факту відмови водія від проходження огляду на місці зупинки автомобіля зафіксовано не було,

Згідно порядку проведення документування правопорушення, після фіксування відмови водія пройти огляд за місцем зупинки транспортного засобу, працівники поліції були зобов`язані забезпечити проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я і лише після його відмови від огляду в закладі охорони здоров`я «поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду».

Всупереч цього, працівники поліції діяли не у відповідності із регламентуючими їх діяльність документами, що прямо суперечить вимогам ст.19 Конституції України. Такі дії не можуть бути допустимими для осіб на яких державою покладено обов`язок пильнувати за дотриманням чинного законодавства громадянами і які за виконання своїх службових обов`язків отримують кошти тих самих громадян.

Представник заперечує факт керування ОСОБА_1 автомобілем взагалі та відмову від проходження на вимогу поліцейського у встановленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Зворотне працівниками поліції у встановленому законом порядку не доведено.

Всупереч вимогам ст.251 КУпАП працівниками поліції, на яких законодавцем покладається обов`язок доказування у справах про адміністративні правопорушення, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення суду не надано. Матеріали, подані суду, окрім вказаного протоколу не містять жодних доказів керування ОСОБА_1 автомобілем та зупинення його під час руху (ні рапорта працівника поліції, ні будь якого іншого документу).

На підставі ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед іншого вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У даному випадку слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги статті 268 КпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України").

Приймаючи до уваги принцип «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований і у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України", доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведено належним чином, а згідно ст. 62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши в сукупності усі докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення та доводи захисника, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджений належними і допустимими доказами при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, працівниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП та взаданої вище Інструкції, що є суттєвим в даній категорії справ, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КпАП України, суддя -

постановив :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, за ч.1ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Б. М. Журибіда