Провадження № 3/742/845/20
Єдиний унікальний № 742/2618/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м.Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Павлов В.Г., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 742/2618/20, яка надійшла від Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , приватного підприємця

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2020 року до суду від Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області надійшов протокол від 21.09.2020 року про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 120440, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 24.09.2020 року матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП та постановою Прилуцького міськрайонного суду від 30.09.2020 року матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП вже двічі направлялися для доопрацювання та належного оформлення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний матеріал підлягає втретє поверненню для організації його доопрацювання з наступних підстав.

У відповідності до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», згідно зі статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини 3 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173 -4 цього Кодексу.

Отже, вказана стаття є бланкетною, тобто має посилання на норми закону, однак у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 120440 не зазначено статті КУпАП, норми якої порушено неповнолітнім ОСОБА_2 та не надано доказів вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права із за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (пункт 34 рішення у справі «Тейксера де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, пункт 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а також, що порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаними Конвенцією про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Як зазначено у роз`ясненнях, що містяться в Постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами, цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», протокол складений без додержання вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, може бути повернутий постановою суду для належного оформлення.

Вказані вище обставини унеможливлюють правильне вирішення справи відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та забезпечення права на захист, а тому протокол про адміністративне правопорушення слід повернути до Прилуцького ВП Головного управління Національної поліції в Чернігівській області для доопрацювання.

Окрім того, суд наголошує, що у разі формального підходу до випралення недоліків зазначених в постанові, відповідна інформація буде скерована до ГУНП в Чернігівській області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 251, 256, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Протокол від 21.09.2020 року про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 120440, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, повторно повернути до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області В.Г.Павлов