П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне

правопорушення, - ОСОБА_1 ,

захисника особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне

правопорушення, - адвоката Ждана В.В.,

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 ,

представника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди

- адвоката Тимошенка В.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення її до адміністративної відповідальності.

Постановою суду визнано доведеним те, що 16.01.2020, о 16 год. 20 хв., в м. Києві по вул. Бальзака, 3/3, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Kia Sportage", д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнилася в безпечності та при повороті (розвороті) ліворуч скоїла зіткнення з автомобілем марки "Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку.

При ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Проте, провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з сплином строку накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, вважаючи його винесеним з порушенням норм КУпАП, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі першочергово поставила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, який пропущений з поважних причин, та просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12.05.2020 та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, в обґрунтування вимоги про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою ОСОБА_1 зазначає, що в повному тексті постанови вказано, що повний текст постанови виготовлений 13.05.2020, що не відповідає дійсності, оскільки декілька разів вона особисто з`ясовувала в суді, коли буде виготовлений повний текст постанови суду, на що їй відповідали, що його не має і тільки 21.05.2020 вона отримала повний текст постанови.

Що стосується доводів щодо неправильності постанови суду першої інстанції, то ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою ухвалення необґрунтованого судового рішення.

При цьому ОСОБА_1 вказує, що протягом усього засідання 12.05.2020, незаконно користуючись правами потерпілого у справі, були присутні в залі судових засідань свідок ОСОБА_2 та його представник до опитування ОСОБА_2 як свідка, а тому ОСОБА_2 був обізнаний щодо перебігу судового розгляду та дослідження доказів у справі, а отже пояснення ОСОБА_2 , надані ним у судовому засіданні, на її- ОСОБА_1 переконання, не можуть братися до уваги як доказ, ще і за тим, що вони відрізняються від його письмових пояснень, наданих безпосередньо після ДТП.

Підсумовуючи, ОСОБА_1 стверджує, що саме ОСОБА_2 порушив п. 12.3 та п. 11.4 Правил дорожнього руху України, що зазначено у висновку судового експерта ОСОБА_3 від 27.02.2020 № 008-02(Д)/20.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 адвокат Тимошенко В.В. в інтересах ОСОБА_2 вважає постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в її інтересах захисника Ждана В.В., які підтримали доводи як клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, так і апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення адвоката Тимошенка В.В. в судовому засіданні 19.08.2020, який щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 покладався на розсуд суду, пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 в судовому засіданні 09.09.2020 та в його інтересах адвоката Тимошенка В.В. протягом всього апеляційного провадження, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін, пояснення спеціаліста - судового експерта ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення та додатково надані дані, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, слід дійти наступного.

Як указують приписи ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, зокрема особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Зі змісту постанови Деснянського районного суду м. Києва від 12.05.2020 видно, що ОСОБА_1 та захисник її інтересів - адвокат Ждан В.В. були присутні під час розгляду справи та їм було відомо про прийняте судом рішення з проголошеного короткого тексту постанови (а.с. 66).

З Єдиного реєстру судових рішень випливає, що повний текст постанови від 12.05.2020 (а.с. 67-70) направлений в Реєстр судом - 15.05.2020, зареєстрований - 17.05.2020, а оприлюднений - 18.05.2020.

Як далі слідує з матеріалів справи, 20.05.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу копії постанови (а.с. 71), яку отримала 21.05.2020 (а.с. 72) і оскаржила - 28.05.2020 (а.с. 78-88).

За наведеним, у сукупності, слід погодитися з проханням ОСОБА_1 про поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови від 12.05.2020, у тому числі з метою відновлення її права на апеляційне оскарження рішення суду в даній справі.

Суд першої та апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, згідно норми ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 судом першої інстанції в повній мірі не виконано.

Так, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 068301 від 16.01.2020, цього ж дня, о 16 год. 20 хв., в м. Києві по вул. Бальзака, 3/3, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Kia Sportage", д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнилася в безпечності та при повороті (розвороті) ліворуч скоїла зіткнення з автомобілем марки "Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку.

При ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с. 1).

Доводи захисника Ждана В.В. про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, де саме сталося зіткнення транспортних засобів, що, на його думку, є підставою для визнання його таким, що складений з порушеннями діючої Інструкції - не є переконливими, оскільки у протоколі вказана адреса пригоди - вул. Бальзака, 3/3, в м. Києві, а саме місце зіткнення транспортних засобів за означеною адресою безпосередньо вказано в схемі місця ДТП (а.с. 2, 3).

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовилась від надання пояснень (а.с. 5), проте, в самому протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 068301 у графі: "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" вказала - не згодна (а.с. 2).

З пояснень ОСОБА_1 від 10.02.2020 слідує, що 16.01.2020, вона керувала автомобілем "Kia Sportage", д.н.з. НОМЕР_1 , та рухалася вул. Бальзака в бік пр. Шухевича. Під час руху в неї виникла справа і їй потрібно було розвернутися.

Для цього вона зупинилася в районі заїзду до "Церкви Митрополита В. Сабодана" так, що приблизно половиною автомобіль під її керуванням знаходився за межами проїзної частини, щоб надати дорогу транспорту, який їхав у попутному напрямку.

Після цього, вона увімкнула покажчик лівого повороту та, подивившись в ліве дзеркало заднього виду, побачила, що позаду рухалися автомобілі в смузі до правого краю проїзної частини і знаходились не менш ніж за 50 м. позаду від неї, при цьому ліва смуга попутного руху була вільною від автомобілів і по зустрічній смузі транспорту також не було, а тому вона розпочала маневр розвороту приблизно на рівні заїзду перед автостоянкою з протилежного боку дороги.

Перетнувши майже обидві смуги проїзної частини, вона виїхала передньою частиною свого автомобіля в ліву смугу зустрічного напрямку аж на відстань 4,15 м. до зустрічного краю проїзної частини, коли раптом відбувся удар з автомобілем "Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , що повністю виїхав на зустрічний бік дороги.

З моменту початку лівого розвороту до моменту зіткнення вона рухалася з рівномірним прискоренням до швидкості близько 20 км/год. і подолала відстань приблизно - 10 м. та знаходилася майже поперек дороги.

Удар відбувся і бік передньої частини її автомобіля, від чого її відкинуло вправо і вона зупинилася.

Вважає, що автомобіль "Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю більш, ніж дозволених 50 км/год.

Звуку гальмування вона не чула.

На її думку, якби водій автомобіля "Mazda CX-5" пригальмував та не виїжджав на зустрічну смугу руху, то зіткнення не відбулося б, оскільки з моменту початку виконання нею маневру і до моменту зіткнення пройшло не менше 3,5 - 4 сек. (а.с. 53).

Такі ж пояснення надала водій ОСОБА_1 в судах першої та апеляційної інстанції.

Зокрема в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 додала, що вона зупинилася на заїзді до церкви, включивши сигнал повороту, подивилася назад та по сторонам, після чого, не побачивши небезпеки для свого руху, і розпочала маневр розвороту, при цьому автомобіль ОСОБА_2 вона не бачила.

Між тим, перед початком розвороту, вона бачила автомобілі, що рухалися в одному з нею напрямку, але вони були на значній відстані від неї, а тому перешкодою для них вона при здійсненні маневру розвороту - не була.

Коли ж вона майже закінчила маневр, через 3-4 сек. з початку маневру, в неї врізався автомобіль "Mazda" під керуванням ОСОБА_2 на зустрічній смузі руху, що перебував на смузі руху в попутному з нею перед розворотом напрямку, у зв?язку з чим її відкинуло вправо.

Вважає, що ДТП сталося через те, що ОСОБА_2 значно перевищив швидкість, яка, на її переконання, була не менше, ніж 100 км/год.

Аналіз наведених пояснень водія ОСОБА_1 свідчить про їх послідовність.

Захисник Ждан В.В. повністю підтримав позицію ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції та просив скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, бо, на його переконання, саме порушення ОСОБА_2 вимог п.п. 11.4, 12.3 Правил дорожнього руху України і є причиною зіткнення транспортних засобів, бо, якби ОСОБА_2 рухався з дозволеною швидкістю - 50 км/год., то він мав би технічну можливість уникнути зіткнення, а тому він-захисник не вбачає підстав для визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Звернув захисник Ждан В.В. увагу і на те, що у суді першої інстанції ОСОБА_2 не відповів на запитання, з якою швидкістю він рухався та за скільки метрів він- ОСОБА_2 побачив автомобіль марки "Kia Sportage", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Також захисник Ждан В.В. зазначив, що саме письмові пояснення ОСОБА_2 стосовно обставин ДТП, що відібрані безпосередньо в день ДТП, були надані судовому експерту Півню В.В. для проведення експертних досліджень, про що зазначено і у висновку експерта від 27.02.2020 за № 008-02(Д)/20.

Позиція сторони захисту ОСОБА_1 підтверджується такими доказами у провадженні.

Так, згідно даних схеми місця ДТП, місце зіткнення транспортних засобів зафіксоване на відстані 4,15 м. від лівого по ходу руху транспортних засобів в бік пр. Шухевича краю проїзної частини вул. Бальзака, що означено на схемі поз. "3", що при загальній ширині проїзної частині в 12,4 м. свідчить, що зіткнення відбулося на зустрічній смузі для напрямку руху транспортних засобів під керуванням водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Дана схема підписана водіями-учасниками без будь-яких застережень, а тому підстав вважати, що дані в ній відображені неправильно - не має (а.с. 3).

Водночас, вказані дані спростовують пояснення ОСОБА_2 та в його інтересах адвоката Тимошенка В.В. про те, що зіткнення транспортних засобів відбулося у смузі руху ОСОБА_2 , в одній з двох у одному напрямку, в бік пр. Шухевича в м. Києві.

Крім того, згідно схеми місця ДТП, автомобілі у результаті дорожньо-транспорної пригоди отримали наступні механічні пошкодження: автомобіль "Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_2 , - деформація капоту, переднього правого крила, бамперу переднього, диска правого переднього колеса, розбита передня решітка облицювання передка кузова, права передня фара головного світла; автомобіль "Kia Sportage", д.н.з. НОМЕР_1 , - деформація капоту, обох передніх крил, бампера, передньої решітки облицювання передка кузова, розбито передню частину (а.с. 3 зв.).

Кінцеве розташування транспортних засобів на проїзній частині:

- автомобіль "Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_2 , поз. "1" в схемі, передньою частиною розташований в бік правого краю проїзної частини вул. Бальзака в напрямку пр. Шухевича таким чином, що відстань від правого переднього колеса до правого краю проїзної частини вул. Бальзака становить 5,1 м., від правого заднього колеса до того ж краю проїзної частини 7,1 м. та на відстані 3,7 м. від задньої центральної частини кузова до електроопори, позначеної в схемі місця ДТП в поз. "4" і розташованої на правому тротуарі;

- автомобіль "Kia Sportage", д.н.з. НОМЕР_1 , поз. "2" в схемі, після зіткнення передньою частиною розташований в бік правого краю проїзної частини вул. Бальзака в напрямку пр. Шухевича та на відстані 4,2 м. до електроопори, позначеної в схемі місця ДТП в поз. "4" і розташованої на правому тротуарі, при цьому, відстань від правого переднього колеса до правого краю проїзної частини вул. Бальзака становить 4,2 м., відстань від правого заднього колеса до того ж краю проїзної частини - 6,8 м. (а.с. 3).

Як пояснив водій ОСОБА_2 відразу ж після події ДТП 16.01.2020, автомобіль "Kia Sportage" стояв на узбіччі в напрямку пр. Шухевича, водій якого раптово виїхала на проїзну частину, здійснюючи розворот, тим самим не поступився йому перевагою у русі, чим і спричинив ДТП.

Повідомив і про те, що має запис відео реєстратора (а.с. 4).

Отже, з наданих пояснень ОСОБА_2 не можна встановити обставини, що могли б вказати на механізм дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно пояснень ОСОБА_2 від 12.05.2020, 16.01.2020, приблизно о 16 год. 20 хв., він, керуючи автомобілем марки "Mazda CX-5", д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Бальзака м. Києва з боку вул. Драйзера в напрямку пр. Шухевича, наближаючись до перехрестя з вул. Митрополита Слободяна, на відстані приблизно 2-3 м. від правого по ходу його руху краю проїзної частини.

В автомобілі він знаходився один, вантажу не було.

Автомобіль був повністю технічно справний, він почував себе добре, від керування не відволікався, стежив і за дорожньою обстановкою.

Під час наближення до перехрестя з вул. Митрополита Слободяна, він побачив, що для нього горить зелений дозволяючий рух сигнал світлофора, тому, не зупиняючись, продовжував рух у вибраному напрямку із швидкістю приблизно 50 км/год.

Він звернув увагу на автомобіль "КІА" помаранчевого кольору, який стояв біля правого краю проїзної частини попереду його руху. Цей автомобіль не рухався, небезпеки для нього не представляв, він міг з безпечним інтервалом його проїхати по своїй полосі. Будь-яких сигналів про початок руху чи зміну напрямку - водій автомобіля "КІА" не подавав.

Відповідно до п. 1.4. Правил дорожнього він розраховував, що водій автомобіля "КІА" виконує вимоги Правил дорожнього руху і якщо вирішить починати рух чи маневр, то пересвідчиться у безпеці руху чи маневру, як це передбачено Правилами дорожнього руху України.

Але, коли відстань від передньої частини керованого ним автомобіля до зазначеного автомобіля "КІА" була близько 15 м., він різко почав рух, повертаючи ліворуч - чи для повороту чи для розвороту.

Він- ОСОБА_2 застосував екстрене гальмування але розумів, що відстань, на якій перед ним виїхав автомобіль "КІА" об`єктивно не дозволить йому зупинитися вчасно і відбудеться зіткнення.

Він гальмував, але бачив, що зупинитись не встигне, маневрувати право йому нікуди, бо справа на узбіччі був стовп та могли бути пішоходи.

Він- ОСОБА_2 знаходився в аварійній ситуації, розвиток якої вже не регулюється ні правилами, ні наукою.

Події розверталися миттєво, можливо від гальмування автомобіль занесло вліво, можливо він злякався лобового удару - точно не знає, але автомобіль в процесі гальмування та розвитку ДТП винесло на зустрічну смугу, де він зупинився.

Йому вдалося запобігти прямого удару з автомобілем "КІА", але запобігти зіткненню взагалі не вдалося через об`єктивні причини, бо відстань на якій перед ним виїхав автомобіль "КІА", цього не дозволяла.

Автомобілі контактували під кутом приблизно 45 градусів.

Після зіткнення він- ОСОБА_2 вийшов зі свого автомобіля і побіг до автомобіля "КІА" тому, що водій з нього не виходив, він подумав, що йому потрібна допомога, відкрив двері, за кермом виявилися жінка.

Вона почала вибачатися та пояснила, що не побачила його- ОСОБА_2 , коли починала маневр.

У неї в руках був мобільний телефон і він зрозумів, що вона по ньому розмовляла чи дивилася у нього, коли поїхала, тому і не пересвідчилася у безпеці руху та маневру.

Він сказав жінці про свої висновки щодо телефону, вона не заперечувала та, як йому здалося, підтвердила його думку своїм мовчанням з цього приводу та збентеженням (а.с. 60).

Дані пояснення ОСОБА_2 носять характер припущень та його особистих висновків, які об?єктивно нічим не підтверджуються, зокрема даними схеми місця ДТП.

За висновком експертного дослідження за результатами проведення автотехнічного дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди в справі № 754/1654/20 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 за № 008-02(Д)/20 від 27.02.2020:

- в обставинах досліджуваної пригоди, виходячи з версії розвитку подій, викладених ОСОБА_1 , в її діях, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам п. 10.7 "д" Правил дорожнього руху України, а також вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України за умови, якщо на початок маневру лівого розвороту автомобіля "КІА" автомобіль "Маzda СХ 5", д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 рухається в крайній лівій смузі проїзної частини вул. Драйзера (Бальзака) в бік пр. Шухевича.

За умови, якщо на початок маневру лівого розвороту автомобіля "КІА" автомобіль "Маzda СХ 5", д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , рухається в крайній правій смузі проїзної частини вул. Драйзера (Бальзака) в бік пр. Шухевича та дотримується швидкісного режиму в населеному пункті відповідно до вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, в діях водія ОСОБА_1 невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору не вбачається;

- в обставинах досліджуваної пригоди, виходячи з версії розвитку подій, викладених ОСОБА_1 , в діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п. 11.4 Правил дорожнього руху України, а також вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України за умови, якщо на початок маневру лівого розвороту автомобіля "КІА" автомобіль "Маzda СХ 5", д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 рухається в крайній лівій смузі проїзної частини вул. Драйзера (Бальзака) в бік пр. Шухевича.

За умови, якщо на початок маневру лівого розвороту автомобіля "КІА" автомобіль "Маzda СХ 5", д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 рухається в крайній правій смузі проїзної частини вул. Драйзера (Бальзака) та дотримується швидкісного режиму в населеному пункті відповідно до вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, небезпеки для його руху, з технічної точки зору, не виникає і його дії вимогами п 12.3 Правил дорожнього руху України не регламентуються;

- в обставинах досліджуваної пригоди, виходячи з версії обставин взаємного зближення автомобілів "КІА" та "Mazda" за версією водія ОСОБА_1 за умови руху автомобіля "Mazda" лівою смугою вул. Драйзера (Бальзака) в бік пр. Шухевича з дотриманням швидкісного режиму в населеному пункті відповідно до вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, в діях водія ОСОБА_2 з технічної точки вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням пригоди, як її технічна причина, оскільки саме несвоєчасне гальмування автомобіля "Mazda" з боку водія ОСОБА_2 в обставинах досліджуваної пригоди, за умови його руху з дотриманням швидкісного режиму в населеному пункті відповідно до вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, спричинило виникнення аварійної обстановки, незалежно від власних дій водія ОСОБА_1 .

В свою чергу, дії водія ОСОБА_1 за таких обставин слід визнати такими, що з технічної точки зору не відповідали вимогам: п. 10.1, п. 10.7 "д" Правил дорожнього руху України і перебували в причинному зв`язку з виникненням пригоди, як необхідна умова виникнення пригоди.

У разі руху автомобіля "Mazda" в крайній правій смузі проїзної частини вул. Драйзера (Бальзака) в бік пр. Шухевича з дотриманням швидкісного режиму в населеному пункті, дії водія ОСОБА_1 не суперечили б вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України та не відповідали б вимогам п. 10.7 "б" Правил дорожнього руху України і не перебували б у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, в обставинах досліджуваної пригоди дії водія ОСОБА_2 з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 11.4 Правил дорожнього руху України, що також, з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв?язку з виникненням досліджуваної пригоди (а.с. 17-36, 37, 38).

Дані висновки підтвердив в суді апеляційної інстанції спеціаліст - експерт ОСОБА_3 , який має право на проведення інженерно-транспортних експертиз за спеціальністю 10.1 - дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод та 10.4 - транспортно-трасологічні дослідження.

Водночас спеціаліст - експерт Півень В.В. вказав на те, що дійсно нарівні з іншими доказами в справі, бралися до уваги пояснення водія ОСОБА_1 щодо обставин пригоди, оскільки пояснення ОСОБА_2 від 16.01.2020 не містять параметрів просторово-часового зближення автомобілів з моменту початку маневру автомобіля "КІА" до місця зіткнення.

При цьому спеціаліст - експерт ОСОБА_3 зазначив, що, виходячи з того, як розташовані транспортні засоби після ДТП, згідно схеми місця ДТП, місця зіткнення та кінцевого положення транспортних засобів, а також їх механічні пошкодження - всі вони узгоджуються між собою.

Тобто, розташування місця зіткнення транспортних засобів фактично на зустрічній смузі для руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 - відповідає кінцевому розташуванню транспортних засобів та їх механічним пошкодженням, що спростовує позицію сторони ОСОБА_2 щодо зіткнення транспортних засобів саме у смугах руху, визначених на даній ділянці дороги в бік пр. Шухевича (по яких, як вказував ОСОБА_2 в судах першої та апеляційною інстанцій: то правою, то лівою), за правовою позицією сторони ОСОБА_2 , рухався останній.

Дійсно, він-спеціаліст - експерт ОСОБА_3 досліджував версію водія ОСОБА_2 за його поясненнями від 16.01.2020, а також і ту, що ОСОБА_2 міг рухатися в лівій смузі з двох в одному напрямку руху.

Як далі пояснив суду апеляційної інстанції спеціаліст - експерт ОСОБА_3 , він проводив розрахунки, виходячи з швидкості руху водія ОСОБА_2 , дозволеної у населеному пункті Правилами дорожнього руху України - 50 км/год., коли ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути зіткнення.

Якщо ж ОСОБА_2 мав більшу швидкість руху, ніж 50 км/год., і не мав технічної можливості уникнути зіткнення, то якраз перевищення швидкості руху ОСОБА_2 і буде у причинно-наслідковому зв?язку з подією ДТП та її наслідками, а тому обраховувати точну швидкість руху водія ОСОБА_2 , на його не є необхідним.

Адвокат Тимошенко В.В. не вказав в суді апеляційної інстанції на механізм дорожньо-транспортної пригоди і на будь-які вихідні дані щодо швидкості, з якою рухався ОСОБА_2 , як-то: відстань, на якій від нього розпочала рух ОСОБА_1 , швидкість руху ОСОБА_2 тощо, пославшись лише на пояснення ОСОБА_2 від 16.01.2020 та від 12.05.2020, які були оголошені спеціалісту - експерту ОСОБА_3 .

Заслухавши вказані пояснення, спеціаліст - експерт ОСОБА_3 вказав, що вказані пояснення ОСОБА_2 не можуть ніяким чином вплинути на його висновки що побудовані, у тому числі на поясненнях ОСОБА_1 , згідно яких вона стояла, потім поїхала з прискоренням до швидкості 20 км/год. на момент зіткнення, що вказує на час з моменту початку руху ОСОБА_1 до зіткнення, який становить - 3-4 сек.

Якщо ж досліджувати версію ОСОБА_2 , що викладена в поясненнях від 12.05.2020, що він перебував від ОСОБА_1 на відстані приблизно 15 м. і зіткнення відбулося через 1 сек., то, на його спеціаліста - експерта ОСОБА_3 переконання, що ґрунтується на дослідженні доказів в справі, цього часу недостатньо, щоб ОСОБА_2 заздалегідь оцінив ситуацію та перемістився на зустрічну смугу в процесі гальмування з метою уникнути зіткнення, оскільки ситуативна реакція водія, яка полягає у сенсі: "побачив - дія" - становить - 1,2 сек., а для даної ситуація, цей час не може бути меншим, наприклад, як вказав адвокат Тимошенко В.В. - 0,8 с.

При цьому спеціаліст - експерт ОСОБА_3 зауважив і те, що ОСОБА_1 рухалася 3,62 сек. і її швидкість, навіть за припущеннями сторони ОСОБА_2 , не могла бути 50 км/год., оскільки вона за означений час розпочала рух і, здійснюючи маневр розвороту, переїхала на смугу зустрічного руху, де і відбулося зіткнення, а тому відстань, яку подала ОСОБА_1 з початку руху до зіткнення становить загалом становить біля 10 м., що відповідає і кінцевому розташуванню транспортних засобів, обставина чого не оспорюється стороною позиції в справі водія ОСОБА_2 .

Отже, зовсім є незрозумілими припущення сторони позиції водія ОСОБА_2 стосовно того, що і ОСОБА_2 і ОСОБА_1 могли рухатися з однаковою швидкістю - 50 км/год., при цьому подолавши за 1 сек. до місця зіткнення різну відстань, а саме водій ОСОБА_2 - 15 м., а ОСОБА_1 - 10 м.

На те, що ОСОБА_1 не могла розвинути таку швидкість руху, подолавши за 1 сек. - 15 м., послався в судовому засіданні і захисник інтересів ОСОБА_1 - адвокат Ждан В.В., виходячи, зокрема, з об?єма двигуна автомобіля "КІА" в 1,6 л.

Експертні розрахунки приведені і в мотивувальній частині висновку, згідно якої експерт ОСОБА_3 за розрахунками визначив час руху автомобіля "КІА" з моменту початку її руху (виникнення небезпеки для руху) до моменту зіткнення транспортних засобів, що становить 3,62 сек., за який автомобіль "КІА" від паркування в кишені до церкви, до місця зіткнення транспортних засобів подолав приблизно 10 м. зі швидкістю 20 км/год., а тому за відстані віддалення автомобіля "Mazda", що була не менше, ніж 50 м. та швидкості його руху, без перевищення швидкісного режиму у населеному пункті, становила би 31-32 м., що з дотриманням п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_2 дало б йому можливість своїми одноособовими діями уникнути зіткнення транспортних засобів, що дає підстави вказати про несвоєчасне гальмування автомобіля "Mazda" в обставинах досліджуваної пригоди за умови його руху з дотриманням швидкісного режиму в населеному пункті відповідно до вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, що і спричинило виникнення аварійної обстановки незалежно від власних дій водія ОСОБА_1 , оскільки її дії, хоча і не відповідали б вимогам п.п. 10.1, 10.7 "д" Правил дорожнього руху України і зумовили виникнення небезпечної дорожньої обстановки та були необхідними, але недостатніми для того, щоб пригода відбулася.

Отже, на переконання експерта ОСОБА_3 , зіткнення транспортних засобів не відбулося б, якби не було технічної причини, пов?язаної з невиконанням водієм ОСОБА_2 вимог 12.3 Правил дорожнього руху України.

Звернуто увагу і на те, що вказані висновки, щодо причинного зв?язку дій учасників пригоди з її виникненням - є справедливими за умови руху автомобіля "Mazda" лівою смугою вул. Драйзера (Бальзака) в бік пр. Шухевича, оскільки за умови руху автомобіля "Mazda" правою смугою руху - не далі, ніж 3,1 м. від лівого борту автомобіля "Mazda" до правого краю проїзної частини, водію ОСОБА_2 , з технічної точки зору, не було необхідності застосовувати гальмування керованого ним автомобіля "Mazda" у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України - при такому розташуванні автомобіля "Mazda" по ширині дороги, на момент досягнення траєкторії руху автомобіля "КІА" між задньою частиною кузова останнього та лівим бортом автомобіля "Mazda" існував би безпечний боковий інтервал, достатній для того, щоб зіткнення автомобілів не відбулося.

Тобто, у разі руху автомобіля "Mazda" в крайній правій смузі правової частини вул. Драйзера (Бальзака) в бік пр. Шухевича з дотриманням швидкісного режиму в населеному пункті, дії водія ОСОБА_1 не суперечили б вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України не відповідали б вимогам п. 10.7 "б" Правил дорожнього руху України і не перебували б у причинному зв?язку з виникненням ДТП.

Отже, за будь-яких обставин руху водія ОСОБА_2 чи в правій чи в лівій смузі для руху по вул. Бальзака в напрямку пр. Шухевича (тільки за його поясненнями), за обставин дотримання водієм ОСОБА_2 швидкісного режиму в населеному пункті, відповідно до вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, вони б не спричинили подію ДТП, навіть у разі порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.1 Правил дорожнього руху України при доведенні такої обставини, тобто дії водія ОСОБА_1 не знаходяться у наслідковому зв?язку з ДТП та її наслідками у виді пошкодження транспортних засобів.

Окремо у експертному висновку висвітлено і те, що в обставинах досліджуваної пригоди дії водія ОСОБА_2 з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 11.4 Правил дорожнього руху України, оскільки місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на зустрічному боці дороги, яка, виходячи з ширини проїзної частини - 12,4 м. має по дві смуги руху в кожному напрямку, куди виїзд зустрічних транспортних засобів заборонений, що з технічного аналізу пригоди дав експерту ОСОБА_3 підстави для висновку про перебування дій водія ОСОБА_2 у причинному зв?язку з виникненням досліджуваної пригоди.

На спростування доводів ОСОБА_2 та його захисника адвоката Тимошенка В.В., які вважають, що висновки експертизи ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_1 , без посилання на будь-які фактичні дані, без урахування та надання оцінки його- ОСОБА_2 позиції, спеціаліст - судовий експерт ОСОБА_3 додатково пояснив про те, що при проведенні експертного дослідження за результатами проведення автотехнічного дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди в справі № 754/1654/20 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , саме в комплексі, були досліджені та детально перевірені всі обставини досліджуваної події, зокрема пояснення учасника ДТП водія ОСОБА_2 від 16.01.2020 та досліджуваними у його присутності поясненнями цього водія від 12.05.2020.

В суді апеляційної інстанції 09.09.2020 ОСОБА_2 , за відсутності спеціаліста - експерта ОСОБА_3, пояснив про те, що ОСОБА_1 стояла біля бордюрного каменю справа від нього, коли він рухався посередині в лівій смузі.

Вона, не очікувано для нього, за 15 м., включивши лівій поворот, почала різкого рухатися на розворот чи поворот, а він, почав гальмувати, не змінюючи при цьому напрямку руху, коли спрацювали подушки безпеки і відбулося зіткнення у його смузі руху.

Ці пояснення ОСОБА_2 відмінні від його пояснень в суді першої інстанції 12.05.2020 про те, що ОСОБА_1 стояла в "кишені", а він рухався приблизно на 2-3 м. від правого по ходу його руху краю проїзної частини (а.с. 68).

Але і при цьому ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції 09.09.2020 не зміг пояснити, чому він підписав схему місця ДТП і у який спосіб, при якому механізмі ДТП могли бути розташовані автомобілі у кінцевому їх положенні, що відображені на схемі ДТП, правильність відображення чого стороною позиції ОСОБА_2 - не оспорюється, наприклад: передньою частиною розташований в бік правого краю проїзної частини вул. Бальзака в напрямку пр. Шухевича таким чином, що відстань від правого переднього колеса до правого краю проїзної частини вул. Бальзака становить 5,1м., від правого заднього колеса до того ж краю проїзної частини 7,1м. та на відстані 3,7м. від задньої центральної частини кузова до електроопори, позначеної в схемі місця ДТП в поз. "4" і розташованої на правому тротуарі.

Як стверджував ОСОБА_2 , запис з відеореєстратора в його автомобілі, про який він зазначив у своїх письмових поясненнях від 16.01.2020 - не зберігся, але причин цьому він не вказав.

Будь-яких інших пояснень водій ОСОБА_2 не надав, як і в його інтересах сторона позиції ОСОБА_2 , з використанням принципу змагальності, - будь-яких доказів щодо інших обставин дорожньо-транспортної транспортної пригоди, щоб могли вплинути на досліджені експертні висновки спеціаліста - експерта ОСОБА_3, а тому, з вказаними експертними висновками слід погодитися, оскільки експертні дослідження проведені уповноваженою на те особою, є науково-обґрунтованими і узгоджуються з іншими доказами в справі.

На правильність даних висновків не можуть вплинути доводи адвоката Тимошенка В.В. в інтересах ОСОБА_2 , що викладені в запереченнях на апеляційну скаргу, зокрема від 07.09.2020 та від 08.09.2020, оскільки за версією подій, відповідно до свідчень ОСОБА_2 , зіткнення відбулося на лівій смузі по напрямку руху ОСОБА_2 , що не узгоджується з місцем зіткнення транспортних засобів та їх кінцевим розташуванням, що відображені у схемі ДТП.

При цьому, необхідно вказати і на те, що станом на 07.09.2020 та 08.09.2020 ОСОБА_2 таких пояснень в справі не давав, оскільки в його поясненнях від 16.01.2020 вихідних даних щодо події ДТП не має, а в поясненнях 12.05.2020 (а.п. 60) та в суді першої інстанції (а.с. 68) ОСОБА_2 вказав на те, що рухався на відстані 2-3 м. від правого по ходу його руху краю проїзної частини, що не є лівою смугою для напрямку його руху, про що ОСОБА_2 вказав лише в суді апеляційної інстанції 09.09.2020.

Отже позиція сторони водія ОСОБА_2 - є непослідовною та такою, що не узгоджується з іншими доказами у провадженні, зокрема висновком експерта ОСОБА_3 , висновкам якого адвокат Тимошенко В.В. в суді апеляційної інстанції на власний розсуд дав оцінку про наявність в діях водія ОСОБА_1 порушень п. 10.1 Правил дорожнього руху України, - що не відповідає змісту цього висновку.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП відповідальність за даною нормою настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, зокрема, транспортних засобів, тобто перебуває у наслідковому зв?язку.

Як указують приписи п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Досліджуваний протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений за порушення нею саме п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Проте, з досліджених в судовому засіданні доказів не видно, що, за будь-яких обставин, своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме, що вона перед початком руху не впевнилася в безпечності маневру та що це перебуває у наслідковому зв?язку з ДТП та її наслідками у виді пошкодження транспортних засобів, а тому рішення суду про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення нею п. 10.1 Правил дорожнього руху України - є неправильним, у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На дані висновки не може вплинути правова позиція сторони ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 , у будь-якому випадку, повинна була надати перевагу в русі ОСОБА_2 , оскільки за п. 1.4 Правил дорожнього руху, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, сама ж ОСОБА_1 , здійснюючи маневр розвороту ліворуч, виконала всі дії і переконалася, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, у тому числі і тим, що рухалися в попутному напрямку і перебували на відстані не менше, ніж 50 м. позаду від неї.

За викладеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскільки всі пояснення, у тому числі і водія ОСОБА_2 , який як зацікавлена особа: потерпілий чи учасник дорожньо-транспортної пригоди, як і представник його інтересів - адвокат Тимошенко В.В. мають право бути присутніми у залі судових засідань, брати участь у дослідженні доказів, давати пояснення, подавати докази, висловлювати свою правову позицію тощо, а пояснення ОСОБА_2 підлягають перевірці і оцінці у сукупності з іншими доказами у справі за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , щодо якої і приймається рішення у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року задовольнити та поновити їй цей строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв`язку з сплином строку накладення адміністративного стягнення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька