ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 Справа №607/15237/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає в АДРЕСА_1 , директора ТЗОШ №22,

за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08 вересня 2020 року серії №ВАБ №401854 08 вересня 2020 року о 09 год. 20 хв. директор закладу освіти Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 22 ОСОБА_1 , що знаходиться по бульвару С.Петлюри, 8, м. Тернополя, не вжив відповідних заходів щодо не уможливлення відвідування закладів освіти здобувачами освіти, чим порушено вимоги пп. 2 п.15 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року із змінами і доповненнями в період дії на території міста Тернополя «червоної зони» згідно протоколу №28 засідання державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 03.09.2020 року, за що передбачена відповідальність за статтею 44-3 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилася. Захисник направив до суду клопотання про закриття провадження по справі. Посилається на те, що 28 серпня 2020 року Конституційний суд України у своєму рішенні по справі № 1- 14/2020(230/20) зазначив, що згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України; в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Суд наголосив, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1,3,6, 8,19, 64 Конституції України. Отже, обмеження доступу конституційного права громадян на освіту може встановлюватись виключно законом - актом, ухваленим Верховною радою України, а не постановою Кабінету міністрів України та постановою головного державного санітарного лікаря України. Крім того, покликається на те, що згідно ч.2 ст. 24 Закону України «Про освіту» управління закладом освіти в межах повноважень, визначених законами та установчими документами цього закладу, здійснює засновник, який в даному є Тернопільська міська рада, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб - підприємців та громадських формувань. Рішенням Тернопільської міської ради від 03.08.2020 р. № 7/п53/2 «Про виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2» виконавчі органи міської ради, комунальні підприємства, установи, організації, місцевій комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій при Тернопільській міській раді зобов`язано забезпечити належне функціонування закладів освіти громадського транспорту та життєдіяльність Тернопільської міської територіальної громади, відповідно до рішень місцевої комісії з питань техногенно-екологічної безпеки надзвичайних ситуацій при Тернопільській міській раді. Наказом Управління освіти і науки ТМР № 207 від 17.08.2020 року відновлено діяльність закладів загальної середньої освіти, що перебувають у комунальній власності з дотриманням санітарно-гігієнічних та протиепідемічних заходів в умовах „ослаблення карантину. Тернопільський міський оперативний штаб для боротьби з короновірусом листом № 331 від 04 09.2020 року доручив Управлінню освіти і науки ТМР забезпечити повноцінне (належне) функціонування закладів освіти за умови дотримання протиепідемічних вимог, що рекомендовані МОЗ України. Звертає увагу, що в чинному законодавстві відсутній правовий механізм, який регламентував би порядок вжиття керівниками закладів освіти певних заходів, щодо не уможливлення відвідування закладів освіти її здобувачами. Крім того зауважує, що Пунктом 15 постанови Кабміну від 22 липня 2020 року №641 визначено, що на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого, жовтого та помаранчевого рівня епідемічної небезпеки, забороняється відвідування закладів освіти здобувачами освіти, однак, вказана норма не містить вимоги, яка забороняє роботу освітніх закладів та не покладає на їх керівників обов`язку стосовно вжиття заходів які би унеможливили відвідування здобувачами освіти, через що вказана у протоколі особа не може виступати суб`єктом правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, доходжу висновку, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, виходячи із такого.

У відповідності до усталеної практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі "Гурепко проти України"; п.21 рішення у справі "Надточій проти України").

Зважаючи на санкцію статті 44-3 КУпАП, яка є важчою за деякі кримінальні правопорушення, до обвинувачення за цією статтею застосов уються гарантії, передбачені положенням Конвенції щодо кримінального переслідування.

Відповідно до п."а" ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Із змісту ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, суть адміністративного правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення, оскільки протокол є фактично обвинувальним актом.

Тому, виходячи з вимог Конвенції, практики Європейського суду та положень КУпАП, формулювання неконкретного обвинувачення в адміністративній справі розглядається, як порушення вимог Конвенції. Нечітке, незрозуміле обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення є порушенням права особи на захист.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, які саме професійні обов`язки покладались на директора ТЗОШ №22, відповідно до яких конкретно нормативних актів (інструкцій, правил, вказівок тощо), та які з цих правил порушено особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується те, що 08 вересня 2020 року о 09 год. 20 хв. директор закладу освіти Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 22, що знаходиться по бульвару С.Петлюри, 8, м. Тернополя, не вжив відповідних заходів щодо не уможливлення відвідування закладів освіти здобувачами освіти, чим порушено вимоги пп. 2 п.15 постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року із змінами і доповненнями в період дії на території міста Тернополя «червоної зони» згідно протоколу №28 засідання державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 03.09.2020 року, за що передбачена відповідальність за статтею 44-3 КУпАП.

У відповідності до протоколу №28 позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 03 вересня 2020 року на території міста Тернополя з 00:00 год. Встановлено «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення хвороби COVID-19.

Пунктом 15 постанови Кабміну від 22 липня 2020 року №641 визначено, що на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено черврний рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого, жовтого та помаранчевого рівня епідемічної небезпеки, забороняється відвідування закладів освіти здобувачами освіти.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які конкретно заходи, передбачені посадовими обов`язками особи яка притягується до адміністративної відповідальності, чи іншими нормативно-правовими актами, повинен був вжити директор навчального закладу проте не вжив для того, щоби заборонити відвідування навчального закладу здобувачами освіти.

Особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення не долучено до матеріалів справи відомості, які би підтверджували усі вказані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, зокрема, те що ОСОБА_1 є директором ТЗОШ №22, що саме в його посадові обов`язки, входить заборона відвідування навчального закладу здобувачами освіти, відсутні відомості про осіб, які відвідували заклад освіти, не відібрано пояснення про обставини вчинення правопорушення, не проведено огляд місця події.

Долучений до протоколу на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення єдиний доказ - рапорт поліцейських, без надання інших доказів, суддя не бере до уваги, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має пава самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення.

Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, зважаючи на те, що докази, які надані судді, не є достатніми для доведеності за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, а тому справу щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у випадках передбачених ст. 287 КУпАП, а саме особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а саме у випадку нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддяВ. М. Позняк