Справа № 128/2219/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар: Манюк Л.В.

за участю: особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Станіславської І.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, що надійшов з Вінницького РВП ВВП ГУНП України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

УСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 12.08.2020 о 01:10 год в с. Якушинці Вінницького району, Вінницької області по вул Б. Хмельницького керував автомобілем Great Wall, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109В, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Під час розгляду наданих матеріалів в суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду пояснив, що напередодні десь о 23:00 год від приїхав за вказаною адресою зустрітися зі знайомими, які йому запропонували випити, після того, як вони випили, він зателефонував синові, щоб він приїхав та забрав автомобіль, сам же чекав в автомобілі. Тому у вказаний в протоколі час він не керував автомобілем, а лише перебував в ньому. Працівникам поліції він повідомив дані обставини, але вони все одно відвезли його для огляду на стан сп`яніння та склали протокол. З наданою суду постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не погоджується, він підписав її не читаючи та штраф не сплачував. У зв`язку з тим, що не керував автомобілем, просить закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Захисник Станіславська І.В. в судовому засіданні підтримала подане письмове клопотання, згідно якого просила закрити провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В наданому клопотанні зазначено, що 12.08.2020 о 01:10 год до автомобіля ОСОБА_1 , який був припаркований та не рухався, підійшов поліцейський. В той момент ОСОБА_1 перебував в своєму автомобілі та чекав знайомого, який мав би їхати за кермом автомобіля, оскільки він вживав алкогольні напої та напередодні домовився, що знайомий приїде та поїде за кермом автомобіля ОСОБА_1 . Поліцейський запитав, чи у ОСОБА_1 є посвідчення водія, ОСОБА_1 показав своє посвідчення водія поліцейському. Після того поліцейський попросив ОСОБА_1 вийти із транспортного засобу, сказав закрити автомобіль, брати документи, посвідчення водія і те, що вони поїдуть на «Соціотерапію». Будь-якого огляду поліцейським не проводилося, з яких підстав поліцейський везе ОСОБА_1 в «Соціотерапію» не повідомляли. Зазначила, що поліцейським до протоколу не додано жодного доказу, які б підтверджували ті обставини, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Також вказала, що жодних свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було. Вважає, що наданий суду відеозапис фіксації адміністративного правопорушення не підтверджує заначених в протоколі про адімінстративне правопорушення обставин.

В судовому засіданні було оглянуто наданий для долучення до справи відеозапис з нагрудного відеореєстратора щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ,на якому зафіксовано зупинений автомобіль та розмову ОСОБА_1 з працівником поліції, згідно якої ОСОБА_1 намагається домовитися з працівниками поліції щодо обставин вчинення правопорушення та повідомляє, що через деякий час може приїхати його син, щоб забрати автомобіль. Повідомлені в суді осбтавини, що він до приїзду працівників поліції не керував автомобілем в стані сп`яніння, а лише очікував на сина, на відеозаписі відсутні, оскільки ОСОБА_1 обговорював на наданому відеозаписі лише майбутні події щодо автомобіля.

З огляду на викладене суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується письмовими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 448062 від 12.08.2020; копією направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.08.2020, згідно якого у ОСОБА_2 виявлено такі ознаки сп`яніння: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, та направлено на огляд до закладу охорони здоров`я КП «ВОНД «Соціотерапія»; Висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2557 від 12.08.2020, складеним КП «ВОНД «Соціотерапія», яким встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, алкотест 6820 1 ,69 проміле, алкотест 6820 1, 61 проміле.

Посилання на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд оцінює як спосіб уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки пояснення щодо обставин події, надані ОСОБА_1 в судовому засіданні, та пояснення, викладені в письмовому клопотанні, є непослідовними та суперечать один одному, зокрема в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що транспортним засобом не керував, а очікував в машині свого сина, якому він зателефонував, щоб той забрав автомобіль, натомість згідно письмового клопотання захисника, ОСОБА_1 перебував в своєму автомобілі та чекав знайомого, який мав би їхати за кермом автомобіля та з яким ОСОБА_1 домовився напередодні.

Також суд звертає увагу, що будучи ознайомленим з протоколом про адміністративне правопорушення під підпис ще 12.08.2020, де зазначено, що він керував транспортним засобом, ОСОБА_1 письмових заперечень у протоколі не зазначав, та будучи обізнаним про перебування адміністративного матеріалу в суді, пояснень щодо вказаних обставин не надавав, та висловив позицію лише після отримання відеозапису з нагрудного відеореєстратора щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ,на якому зафіксовано вже зупинений автомобіль та обставини виявлення в особи ознак алкогольного сп`яніння.

Будь-яких інших доказів на підтвердження повідомлених в суді ОСОБА_1 обставин, які можуть бути досліджені судом як докази, згідно ст. 251 КУпАП, в тому числі пояснення свідків, тобто осіб, які б могли підтвердити вказані ОСОБА_1 обставини, суду не надано, а пояснення особи, яка складала адміністративний протокол, згідно правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 161/5372/17 від 29.04.2020, не може бути використано як доказ в справі про адміністративне правопорушення.

Крім цього, доказом, що ОСОБА_1 у вказаний час керував автомобілем, а не перебував в зупиненому автомобілі, є копія постанови від 12.08.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАА № 513890, долучена до наданих суду матеріалів. Відомості про її скасування відсутні та даною постановою встановлено, що водій ОСОБА_1 12.08.2020 керував автомобілем в темну пору доби без ввімкнених фар ближнього світла, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Дана постанова, згідно матеріалів справи, є чинною та незгода ОСОБА_1 з викладеними в ній обставинами не спростовує встановлених даною постановою обставин.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши матеріали адміністративної справи, а саме оцінивши зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає доведеним, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Тому підстав для закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують його відповідальність, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення ОСОБА_1 ,обставини його вчинення, дані про його особу, суд дійшов висновку про необхідність застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що встановлено санкцією ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 420 гривень 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 40-1, 280, 283, 294, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохіддержави судовий збір, що становить 420 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Роз`яснити, що згідно ст. 307 КпАП України, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу .

Суддя: