Справа № 711/5935/20
Номер провадження 3/711/1906/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Михальченко Ю.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 272663 ОСОБА_1 16 серпня 2020 року близько 12.00 год. перебувала на робочому місці в весільному салоні «Ваніль» в АДРЕСА_3 , без засобів індивідуального захисту, чим порушила протиепідемічний режим, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП.

Правопорушниця ОСОБА_1 , в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Вважає себе невинуватою, а протокол про адміністративне правопорушення від 16.08.2020 року серія ВАБ №272663 незаконним, оскільки вона не працює в весільному салоні «Ваніль». 16 серпня 2020 року її знайома зателефонувала та попросила допомогти відпарити сукні для показу. Адже в цей день відбувався показ весільного і вечірнього вбрання від салону «Ваніль» в заміському комплексі «Рівервуд», що в с. Мошни. Вона погодилася, прийшла до приміщення близько 11 год., допомогла загрузити частину суконь до машини та залишилася в приміщенні відпарювати наступну партію. Відпарила та вже вирішила виходити, коли до магазину зайшли три жінки. Їй повідомили, що вона знаходиться без маски і порушує санітарний режим. ОСОБА_1 повідомила їм, що не працює в цьому магазині. Вділа маску і рукавички, адже в салоні ці засоби доступні на видному місці для відвідувачів. Салон «Ваніль» в той день був закритий для відвідувачів. Вона не є найманим працівником та ніякої діяльності в салоні не здійснювала.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оглянувши фотокартки з магазину, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 на всій території України введено карантин під час якого, зокрема, заборонено роботу торгівельних установ за виключенням тих, що є життєво необхідними (продуктові магазини, аптеки тощо).

Відповідно до витягу з протоколу № 10 засідання Кабінету Міністрів України

від 23 березня 2020 року «Рішення з окремих питань» - Обласним, Київській міській держадміністраціям разом з Мінекономіки, МОЗ та Держпродспоживслужбою за участю органів місцевого самоврядування вжити у дводенний строк відповідно до законодавства заходів до запровадження суб`єктами господарювання у сфері роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності режиму роботи з розрахунку один відвідувач на 10 кв. метрів площі торгівельного (операційного) залу за умови дотримання дистанції між ними не менш як 1,5 метра із встановленням спеціальних позначок. Про проведену роботу поінформувати Кабінет Міністрів.

З метою спонукання громадян та суб`єктів господарювання дотримуватись таких вимог законодавцем до Кодексу України про адміністративні правопорушення внесено зміни, а саме останній доповнено ст.44-3, яка передбачає відповідальність за Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 272663 ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП, а саме: порушення правил щодо карантину людей, санітарно - гігієнічних, санітарно - протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, повертаючись до обставин даної справи, Суд звертає увагу на те, що ст.44-3 КУпАП, передбачає відповідальність саме за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

В даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 порушила правила карантину, на підтвердження чого, суду було надано протокол про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні було досліджено фотокартки, зроблені з приміщення весільного салону «Ваніль» та згідно яких встановлено, що в час зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення в приміщенні весільного салону «Ваніль» ОСОБА_1 перебувала в масці та рукавичках, що суперечить фактичним обставинам зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває в будь-яких трудових відносинах з весільним салоном, не є найманим працівником і ніякої дільності не здійснювала.

Враховуючи викладене, в даній ситуації на думку Суду в матеріалах справи не знайшлося підтвердження того, що ОСОБА_1 порушила правила карантину.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони дають змогу Суду оцінити дії останньої, як такі, що не містять склад адміністративного правопорушення передбаченого статті 44-3 КпАП України.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Об`єктивною складовою адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП є саме: порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Оскільки в ході судового розгляду суду не надано достатніх та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 вищевказаного порушення, а тому відсутня складова вищезазначеного правопорушення.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя вважає, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст .44-3 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44-3, 247, 254, 256, 279, 283 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КпАП України - закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю. В. Михальченко