Справа № 361/4529/20
Провадження №3/361/2455/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., розглянувши матеріали, що надійшли від з Броварського ВП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживачого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2020 року, о 8 год. 00 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме висловлювався нецензурними словами, кидався у бійку, хапав за верхній одяг, погрожував фізичною розправою, чим тримав у психологічній напрузі.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні 05.10.2020 року ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду пояснив, що він не вчиняв будь яких насильницьких дій як фізичного, так і психологічного характеру відносно своєї дружини, не заперечував, що достатньо голосно міг висловитись в цей день зранку у її бік, оскільки запідозрив дружину у подружній зраді, про що дізнався із її ноутбука. Суду також повідомив, що вставши зранку, взяв сина за руку та прийшов до дружини на кухню, почав її соромити за те, що вона зробила. Вийшов із будинку, передзвонив на роботу та повідомив, що не приїде. Повернувшись до будинку, виявив, що дружина зачинила двері та не пускає його. Почувши плач сина у будинку, розбив скло у вікні, відкрив вікно та через вікно заліз до будинку. Дружина в цей час перетелефонувала до своїх батьків та до поліції.

В судовому засіданні 05 жовтня 2020 року представник ОСОБА_3 заперечувала вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, послалася на те, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 , а також що його дії чи бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а саме його дружині ОСОБА_2 .

В судовому засіданні 07 жовтня 2020 року ОСОБА_1 повідомив суду, що він відмовився від свого представника, визнає свою вину, у вчиненому правопорушенні. Зазначив, що будь якого тиску на нього не вчиняється. Суду пояснив, що він 07 липня 2020 року, близько 8 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де вони проживали разом із дружиною, підійшовши із сином у кухню до дружини ОСОБА_2 , звинуватив її у подружній зраді, при цьому підвищував на неї голос, застосовував нецензурну лексику, розбив їй телефон та ноутбук, після чого вийшов на вулицю щоб заспокоїтись та передзвонити на роботу. Після чого хотів повернутись до будинку, але виявив, що дружина зачинила двері та не бажає його впускати до будинку. Із будинку лунав плач їх сина, а тому він підійшов до вікна, розбив скло та відкрив ручку на вікні проник до будинку.

В судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснила, що 07 липня 2020 року вона була за адресою АДРЕСА_1 .Приблизно 08 год. 00 хв. її чоловік ОСОБА_1 почав сварку не маючи на це ніяких підстав звинувачував її у зраді, кричав, висловлювався нецензурними словами, дав їй ляпаса по обличчю та другий раз по лобові, таскав за волосся, та хапав за одяг, погрожував фізичною розправою. На зауваження та прохання заспокоїтись не реагував, а коли вона намагалась викликати поліцію вибив з рук телефон Мейзу та розбив ноутбук, який їй вкрай необхідний по роботі. Після виклику поліції ОСОБА_1 вигнав її із будинку, а сам там зачинився із дитиною. Після приїзду поліції довгий час не виходив, а потім відчинив двері, вийшов, поводив себе зухвало.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 205416; фото розбитого скла у вікні, копією письмових поясненнь ОСОБА_4 від 07 липня 2020 року, копією письмових поясненнь ОСОБА_5 від 07.07.2020 року, копією письмових пояснень ОСОБА_2 від 07.07.2020 року. ОСОБА_1 від письмових пояснень 07.07.2020 року відмовився.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд по справі не вбачає.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП визначає, що вчинення насильства в сім`ї, - умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 вказаної статті визначено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, виражається у вчиненні певних діянь, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи належність, допустимість описаних по справі доказів, суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена у судовому засіданні, тому його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КпАП України, із застосуванням до нього стягнення у вигляді штрафу.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. 00 коп.

Крім того, стягненню з ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП підлягає судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп., сплату якого передбачено п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ст. 24, ст. 27, 40-1, 221, 283, 284, 285 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Радзівіл А.Г.