Провадження № 3/537/1229/2020
Справа № 537/2828/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2020 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Фадєєва С.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції № 1 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 184 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

На адресу Крюківського районного суду м. Кременчука з ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області надійшов матеріал про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 неналежно виконувала батьківські обов`язки по вихованню малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 15.07.2020 близько 23 год. 00 хв. була доставлена в Кременчуцьку дитячу лікарню з діагнозом «отруєння побутовою хімією засобом для миття посуду «Антижир».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини у неналежному виконанні батьківських обов`язків по вихованню доньки не визнала. Суду пояснила, що вся побутова хімія у неї завжди схована від дітей, яких у сім`ї троє, за пральною машиною. Вказала, що 15.07.2020 в вечірній час вона сиділа на кухні, потім вийшла до туалету, а коли повернулася, побачила, що донька почала плюватися та помітила у відкритих дверцятах кухонної шафи біля сміттєвого відра перекинутий засіб для миття «Антижир». Хто з дорослих членів сім`ї його міг туди поставити точно не знає. Вона злякалася, подумавши, що донька могла лизнула чи бризнула собі у рот засіб для миття, а тому, швидко зібравши доньку, з чоловіком відвезли дитину до лікарні. Зазначила, що в лікарні вони пробули два дні, діагноз отруєння дитині не ставили. Вказала, що вона постійно піклується про доньку, приділяє їй увагу, як і двом іншим своїм дітям.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суддя вважає, що особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не доведено наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.1 КУпАП. При цьому суддя виходить з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи. В протоколі не зазначено від виконання яких саме передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітньої дитини, якій 2 роки, ухилилася ОСОБА_1 , не вказаний нормативний акт, яким передбачено вказаний обов`язок, не надано будь-яких доказів наявності умислу у особи на ухилення від виконання батьківських обов`язків. При цьому матеріали справи, в тому числі і протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, не містять будь-яких доказів на підтвердження вини особи, що притягується до відповідальності, в ухиленні від виконання будь-яких батьківських обов`язків. В матеріалах справи також відсутня медична документація на підтвердження того, що у малолітньої дитини було отруєння.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги те, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУПАП у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.184 ч.1, 247, 283 , 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду напротязі 10 днів з моменту її винесення.

Суддя: С.О.Фадєєва