П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2020 Справа №607/2647/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника Пономаренко І.А., потерпілої - ОСОБА_2 , її представника адвоката Муж В.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області, громадянин України, працює контролером КП «Тернопільводоканал».,

за частиною другою ст. 173-2 та частиною другою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 07 лютого 2020 року будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП, 07.02.2020 року о 20 год. 30 хв. перебуваючи в п`яному вигляді по місцю свого проживання за адресою - АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 з котрою продовжує спільно проживати, під час якого чинив на неї моральний та психологічний тиск, виражався нецензурними словами, погрожував.

Крім того, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення від серії АПР18 №546575, ОСОБА_1 , 07.02.2020 року о 20 год. 30 хв. перебуваючи в п`яному вигляді по місцю свого проживання за адресою - АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 в присутності дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги статті 10 ЗУ «Про охорону дитинства».

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Беручи до уваги, що в провадженні судді знаходиться дві справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вважаю, що відповідно до ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднанні в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив проти визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Пояснив, що він проживає спільно з сином та дружиною. Син погано вчиться зі всіх предметів, у зв`язку із тим, що багато часу проводить, граючись в телефоні, планшеті. Він бачить в цьому проблему. Вечором 07 лютого 2020 року, він прийшов додому, в цей час син займався з репетитором німецької мови. Коли репетитор пішла, він зайшов в кімнату сина, для того, щоби поговорити, допомогти йому з навчанням, запитати про успішність в школі. В цей час зайшла дружина та вигнала його з кімнати. У зв`язку із цим виникла сварка. Під час сварки він не вживав нецензурну лексику, не погрожував. Дружина викликала поліцію. Просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Захисник ОСОБА_1. просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення немає. Вважає, що покази свідка ОСОБА_2 не слід брати до уваги, оскільки вона сама постійно влаштовує скандали, про що свідчать її часті звернення в поліцію. ОСОБА_1 перш за все піклується про навчання сина, однак його дружина перешкоджає йому в цьому.

Допитана в судовому засіданні, як свідок, потерпіла ОСОБА_2 показала, що вона проживає разом із сином та чоловіком. 07.02.2020 року вечором прийшов ОСОБА_1 , який був дуже п`яним та кинув свої речі та одяг в коридорі на підлогу. В цей час в сина був репетитор. Оскільки в квартирі була чужу людина, вона прибрала речі чоловіка. Після того, як пішла репетитор, чоловік, в п`яному вигляді, пішов до сина в кімнату з`ясовувати його справи. Вона не проти, щоби батько, коли тверезий, спілкувався із сином, однак, коли він тверезий, із сином зовсім не говорить. Так як вона противник спілкування п`яного батька із сином, тому сказала чоловікові, щоби він вийшов від сина. У зв`язку із цим чоловік вийшов на кухню та почав погрожувати, казав «я тобі зроблю», висловлював претензії, чому вона брала його речі, матюкався. Дитина сховалася їй за спину. Крім того, він різко скорочував дистанцію з нею, піднімав кулаки, у зв`язку із чим, вона змушена була відступати. Вихопивши телефон, вона викликала поліцію, так як зважаючи на емоційний стан чоловіка, а також те, що в такому стані він вже наносив їй тілесні ушкодження, боялася вчинення фізичного насильства. Просить визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти стягнення у вигляді адміністративного арешту.

Представник ОСОБА_2 вважає, що є достатньо доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому є підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 07.02.2020 року ОСОБА_2 повідомила поліцію, що її чоловік в стані алкогольного сп`яніння вчинив по відношенню до неї домашнє насильство, а саме, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою в присутності неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, судом встановлено, що:

- постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУПАП.

- постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2019 року у справі №607/21532/19 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за вчинення домашнього насильства - перешкоджання доступу до житла;

- постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2019 року у справі №607/21375/19 ОСОБА_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 184 КУпАП.

Дослідивши надані докази, суд приходить до таких висновків.

1.Щодо правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-2 КУпАП.

Частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суддя приходить до переконання, що той факт, що ОСОБА_1 , 07.02.2020 року о 20 год. 30 хв. Перебуваючи в п`яному по місцю свого проживання за адресою - АДРЕСА_1 чинив щодо своєї дружини моральний та психологічний тиск, виражався нецензурними словами, погрожував є доведеним, та підтверджується:

- даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серія що відображають конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення, складений із дотриманням вимог КУпАП, містять всі необхідні реквізити;

- показаннями ОСОБА_2 , яка була допитана як свідок, яка підтвердила факт вчинення відносно неї морального та психологічного тиску її колишнім чоловіком, погроз та словесних образ, що і є формою психологічного насильства;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07 лютого 2020 року, в якій викладені суть звернення до правоохоронного органу ОСОБА_2 з приводу дій її чоловіка;

- частково, поясненнями ОСОБА_1 , який підтвердив наявність конфліктної ситуації. При цьому в судовому засіданні 13 лютого 2020 року визнавав факт вживання алкогольних напоїв (випив бутилу пива), тоді як в судовому засіданні 14 лютого 2020 року вже заперечував цю обставину.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за частиною першою та другою статті 173-2 КУпАП, тому суд приходить до переконання, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП.

2. Щодо правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП.

Частина друга статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Так, законом України "Про охорону дитинства" визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Обов`язки батьків висвітлені в ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якого батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Відповідно до «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 N 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №546575 зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , всупереч ст. 256 КУпАП не викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП, а саме які дії ОСОБА_1 свідчать саме про ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Зазначення в протоколі обставин про те, що « ОСОБА_1 , 07.02.2020 року о 20 год. 30 хв. перебуваючи в п`яному вигляді по місцю свого проживання за адресою - АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 в присутності дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги статті 10 ЗУ «Про охорону дитинства», може свідчити про вчинення насильства в сім`ї.

Так, у відповідності до пункту три частини першої статті 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина) - це дитина, яка стала свідком (очевидцем) такого насильства. Отже, вчинення домашнього насильства в присутності дітей охоплюється складом правопорушення яке передбачає відповідальність за насильство в сім`ї, само по собі не є достатнім доказом ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей та не потребує такої додаткової кваліфікації.

Крім того, відповідно до статті 60 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності за одне і теж діяння.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суддею встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою ст.173-2 КУпАП, а саме - вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 33 КУпАП обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан, те, що правопорушення вчинено повторно, в присутності малолітнього, а тому приходжу до висновку, що до нього слід застосувати стягнення у вигляді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому статтею 680 гривень, та саме таке стягнення буде належною мірою відповідальності та зможе запобігти новим правопорушенням.

Зважаючи на обставини вчинення адміністративного правопорушення, його наслідки, особу порушника суддя не вбачає підстав для застосування покарання у вигляді громадських робіт чи адміністративного арешту.

Також, суддя приходить до переконання, що провадження по справі щодо протоколу за частиною другою ст. 184 КУпАП слід закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 173-2, 184, 287, 289 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 №607/2647/20 за частиною другою статті 173-2 КУпАП та №607/2648/20 частиною другою статті 184 КУпАП в одне провадження та присвоїти об`єднаним справам номер справи №607/2647/20.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 173-2 КУпАП, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих розмірів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Провадження в адміністративній справі за ознаками частини другої ст. 184 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Позняк