Номер провадження 33/816/78/20 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. , з участю особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Лопаткіна О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду Сумської області від 20 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 Суми

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним і підданий адміністративному стягненню за те, що він 29.09.2019 року о 00 год. 50 хв., в м. Суми по вул. Металургів, буд. 24, керував транспортним засобом Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком закладу охорони здоров`я СОНД №3332 від 29 вересня 2019 року і такими своїми діями порушив п.2.9 а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про скасування постанови суду та закриття провадження у вказаній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що постанова є незаконною, була винесена судом з порушенням законодавства.

За змістом доводів апеляційної скарги вказує, що справу відносно нього всупереч вимогам ст.268 КУпАП було розглянуто за його відсутності, незважаючи на те, що він та його захисник просили відкласти розгляд справи у зв`язку з його перебуванням на стаціонарному лікуванні, що підтверджувалось відповідною медичною довідкою, наявною в матеріалах справи. Посилаючись на практику ЄСПЛ, апелянт стверджує, що було порушено його право на захист. Вказує, що зважаючи на те, що до кінця передбаченого законом процесуального строку для розгляду справи було достатньо часу, в судове засідання він не з`явився з об`єктивних причин, апелянт вважає, що будь-якого затягування строків розгляду справи з його сторони не було, а тому справу було розглянуто за його відсутності неправомірно.

До того ж, вказує на те, що судом не було проведено повного та об`єктивного дослідження доказів по справі, не було дотримано вимог ст.ст.251-252, 268, 280, 283 КУпАП, а обставини справи, викладені в постанові, не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянт стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що він керував транспортним засобом. Зауважує, що на момент, коли до нього підійшли працівники поліції, він взагалі нічим не керував. Докази його керування транспортним засобом в матеріалах справи відсутні, натомість, вказує, шо відеозаписом підтверджується факт того, що він не керував автомобілем.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Лопаткіна О.В. на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Висновки судді про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі в передбаченому законом порядку доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №277972 від 24.11.2019 (а.с.1), висновком лікаря Сумського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.09.2019, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.2), відеозаписом, на якому зафіксовано правопорушення (а.с.4).

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений із дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, відповідно до п.9 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 з наступними змінами та містить в собі всі необхідні відомості, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративні правопорушення.

При цьому, не заслуговують на увагу суду доводи ОСОБА_1 з приводу того, що матеріали справи не містять доказів його керування вказаним транспортним засобом. Так, з відеозапису, на якому зафіксовано правопорушення вбачається, що автомобіль Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 проїхав на червоне світло світлофора, після чого автомобіль патрульної поліції прослідував за ним до під`їду житлового будинку, де в подальшому був ними зупинений. Після того, як до автомобіля підійшов працівник поліції, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля з місця водія, що свідчить про те, що саме він перебував за кермом вказаного транспортного засобу. При цьому, твердження апелянта щодо того, що він нічим не керував в момент, коли до нього підійшли працівники поліції, не спростовують той факт, що він керував вказаним транспортним засобом до моменту його зупинки поліцейськими.

Окрім того, апеляційний суд не погоджується з доводами апелянта, що суддею першої інстанції під час розгляду справи було порушено право ОСОБА_1 на захист, а також право бути присутнім в судовому засіданні і вважає, що місцевий суд правомірно розглянув справу за його відсутності.

Так, статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

При цьому, положеннями вказаної норми закону не передбачено безальтернативної форми користування вказаними правами тільки у судовому засіданні.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності може в будь-який час знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення усні чи в письмовому вигляді, подавати докази як безпосередньо в судовому засіданні, так і до нього.

Окрім того, захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності має можливість представляти інтереси свого підзахисного в судовому засіданні під час розгляду справи, користуючись при цьому всіма процесуальними правами особи, що притягається до відповідальності.

При цьому, статтею 38 КУпАП встановлено трьохмісячний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вказаний строк є необхідним і достатнім для надання особою, що притягається до відповідальності доказів її невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, а також для визнання судом особи винною чи невинною у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Так, строк притягнення ОСОБА_1 до відповідальності закінчувався 29 грудня 2020 року, а тому твердження апелянта про достатність процесуального часу є непереконливими.

Що стосується поданого ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікуванні, то на переконання апеляційного суду, розгляд справи всупереч наявності такого клопотання, не є порушенням законодавства та передбачених законом прав ОСОБА_1 . До того ж, в своєму клопотанні ОСОБА_1 не повідомив суд про приблизний час перебування його на лікуванні, а також не надав доказів щодо неможливості особистої участі в судовому засіданні. Так, надані ним як суду першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду довідки не містять інформації про те, що за станом здоров`я він не може бути присутнім в судовому засіданні.

У зв`язку з викладеним приходжу до висновку, що, маючи достатню кількість доказів, що узгоджуються між собою, на підтвердження вини ОСОБА_1 та які відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи, суддя правомірно розглянув справу за його відсутності. При цьому, ст.268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, що притягається до відповідальності для розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам закону, а тому суддя першої інстанції правомірно розглянув справу відносно ОСОБА_1 за його відсутності, в межах трьохмісячного строку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведені вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку. Відповідно відсутні будь-які сумніви щодо їх достовірності.

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захиснику адвокату Лопаткіну О.В. була забезпечена можливість надати свої пояснення по справі, взяти участь у дослідженні та поданні нових доказів на спростування обставин, встановлених в оскаржуваній постанові, однак жодного доказу, який би спростовував винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ними надано не було.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною, з дотриманням вимог ст.ст.33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене вважаю, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду Сумської області від 20 грудня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.