ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/113/20 Номер провадження 33/814/519/20Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А. Є. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ст.124 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з секретарем Гнітько А.М.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

його захисника Новака Д.І.,

скаржників: керівника МБО «Надія в дії» ОСОБА_3, ОСОБА_2 та його представника - адвоката Ошурка Й.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та керівника МБО «Надія в дії» ОСОБА_3 на постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 11 червня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою щодо ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малі Бубни Роменського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм у ТОВ «Експрес Вантаж», несудимого,

закрите провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України, на підставі п.1 ст.247 цього Кодексу в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою судді, щодо ОСОБА_1 був складений протокол серії ДПР18 №273022 про те, що він 11 січня 2020 року о 17 год. 20 хв., керуючи автомобілем «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом «Schmits», державний номерний знак НОМЕР_2 , які належать ТОВ «Альфа Лізинг», на 452 км автодороги Київ-Харків-Довжанський, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, при здійсненні маневру ліворуч, допустив зіткнення із автомобілем «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить МБО «Надія в дії», під керуванням водія ОСОБА_2 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали технічні пошкодження.

Закриваючи провадження у справі, суддя послався на відсутність в діях ОСОБА_1 порушень вимог Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з пригодою.

Водночас, суддя зазначив про порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України та саме його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

В апеляційних скаргах керівник МБО «Надія в дії» ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за аналогічних доводів, просять постанову судді скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а провадження по справі щодо нього закрити на підставі п.7 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

При цьому звертають увагу на показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо обставин ДТП, які пояснили, що автомобіль Мерседес, д.н.з. НОМЕР_3 , рухався у напрямку Харкова, здійснював випередження тягача «DAF» із причепом, який без попереджувальних сигналів почав змінювати смугу руху та зіткнувся з автомобілем Мерседес.

Крім того, ОСОБА_2 наголошує, що суддею в постанові безпідставно зроблено висновок про порушення ним правил дорожнього руху України та винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Інші учасники процесу постанову не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянтів та представника ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційних скарг, думку ОСОБА_1 та його захисника про законність і обґрунтованість судового рішення, дослідивши докази, допитавши свідка ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, приходжу до такого.

Висновок судді про закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення ґрунтується на зібраних в установленому порядку і перевірених у судовому засіданні доказах.

Диспозицією ст.124 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №273022 зазначено, що ОСОБА_1 не дотримався вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України під час виконання маневру ліворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до п.10.1 цих Правил перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

При розгляді справи суддя належним чином з`ясував у чому саме полягали названі у протоколі порушення Правил дорожнього руху і чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 , він керував автомобілем «DAF» з причепом і рухався в напрямку м. Харків не змінюючи полоси руху, коли його почав обганяти автомобіль Мерседес, який виїхав при цьому на зустрічну смугу, перетнувши суцільні лінії дорожньої розмітки. Щоб уникнути лобового зіткнення із зустрічним автомобілем, Мерседес почав зміщуватися праворуч на свою смугу руху і при цьому своєю правою стороною пошкодив автомобіль «DAF» зліва, після чого продовжив рух, залишивши місце ДТП.

Вказаний ОСОБА_1 механізм утворення ДТП відповідає механічним пошкодженням автомобілів, зафіксованим на схемі пригоди та зображених на доданих до матеріалів справи фотографіях.

Показання ОСОБА_1 не були спростовані належними і допустимими доказами.

Так, на схемі місця ДТП зображено два місця зіткнення автомобілів (зі слів кожного з водіїв).

При цьому схема, всупереч вимогам п.4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, не містить графічного зображення слідів та предметів, що стосуються пригоди (частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; що унеможливлює встановити дійсне місце зіткнення.

Тобто, в матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, які б дозволили визначити місце зіткнення автомобілів.

В засіданні апеляційного суду, на схемі організації руху на ділянці дороги 451км(+730) - 452км(+468), яку за клопотанням адвоката Ошурка Й.М. долучено до матеріалів справи, також ніхто із учасників справи не зміг показати місце ДТП.

Показання водія ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 щодо обставин пригоди є непослідовними та суперечливими, а тому не можуть бути належними доказами винуватості ОСОБА_1 .

Більше того, версія ОСОБА_2 щодо причин виїзду керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху та залишення місця пригоди протягом провадження по справі неодноразово змінювалася.

Показання ОСОБА_3 в засіданні місцевого суду також не доводять вину ОСОБА_1 .

Адже, ОСОБА_3 пояснював, що спочатку ОСОБА_2 з метою уникнути зіткнення з автомобілем «DAF» виїхав на зустрічну смугу руху, а потім, уникаючи лобового зіткнення, став притискатися правою стороною керованого ним транспортного засобу до автомобіля «DAF», що і призвело до їх пошкодження. Після цього ОСОБА_1 зупинив автомобіль відразу на місці пригоди, а ОСОБА_2 , обігнавши автомобіль «DAF», продовжив рух і лише приблизно через кілометр зупинився.

Інших доказів винуватості ОСОБА_1 матеріали справи не містять і в апеляційних скаргах про їх наявність не зазначено.

Враховуючи наведене, суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, які б знаходилися в причинному зв`язку з передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками та правильно закрив провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

Доводи апеляційних скарг про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення суперечать вимогам закону.

Підстава для закриття провадження в справі згідно зі ст.38 КпАП України не є такою, що реабілітує особу. Тому таке закриття можливе лише в разі вчинення особою протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закриття провадження в справі на підставі ст.38 КпАП України щодо особи, в діях якої відсутній склад адміністративного правопорушення, є порушенням прав цієї особи та є недопустимим.

Водночас, доводи ОСОБА_2 про безпідставність висновку судді щодо порушення ним правил дорожнього руху України та винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення є слушними.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до приписів статті 1, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення ст. 7 КпАП України передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що у відповідності до ст.254 КпАП України протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_2 уповноваженими на те посадовими особами не складався, вказівка суду про порушення ним правил дорожнього руху України та його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення підлягає виключенню з мотивувальної частини постанови.

Отже, апеляційна скарга керівника МБО «Надія в дії» ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу керівника МБО «Надія в дії» ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 11 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови вказівку суду про порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху України та його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

В іншій частині постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 11 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду В.Г. Костенко