ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2018/20

15 жовтня 2020 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Цвіркун О. С. розглянувши матеріали, що надійшли від Сарненського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

У провадження Костопільського районного суду Рівненської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 093683 від 12.08.2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, де зазначено, що ОСОБА_1 12.08.2020 року о 00 год. 10 хв. на а/д Старокостянтинів-Рівне-Городище керував транспортним засобом Mercedes-Benz Е270, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 та у медичному закладі КП ОПЛ с. Орлівка відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2,5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував щодо викладених у протоколі обставин, просив суд закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Адміністративне правопорушення у своїй стурктурі місти: 1) об`єкт правопорушення, 2) об`єктивну сторону; 3) суб`єкт правопорушення; 4) суб`єктивну сторону складу. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника.

Основною і обов`язковою ознакою об`єктивної строни є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Об`єктивну сторону адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 КУпАП є, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само відмова особа, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У протоколі про адміністратвине правопорушення серії ДПР18 № 093683 від 12.08.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 12.08.2020 року о 00 год. 10 хв. на а/д Старокостянтинів-Рівне-Городище керував транспортним засобом Mercedes-Benz Е270, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 та у медичному закладі КП ОПЛ с. Орлівка відмовився у присутності двох свідків.

На підтвердження викладених у протоколі обставин працівниками поліції долучено до протоколу письмові пояснення свідків, направлення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відео з бодікамери поліцейського.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.08.2020 року зазначили, що ОСОБА_1 12.08.2020 року о 00 год 30 хв. відмовився від проведення огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі КЗ ОПП Орлівка.

З наведеного вбачається, що свідки підтвердили лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, однак в поясненнях свідків відсутні твердження про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

З дослідженого в судовому засіданні відео з бідікамери поліцейського вбачається лише, що автомобіль Mercedes-Benz Е270, державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинився на вимогу поліцейських, водія автомобіля на відео не видно.

Інших доказів, які б з достовірністю підтверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, долучений до протоколу акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить дати та години його складання.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » ( рішення ЄСзПЛ « Авшар проти Туреччини »). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » (рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 093683 від 12.08.2020 року.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу зазначених адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяО. С. Цвіркун