ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.130 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , гр. України, взнано винуватим в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами нам 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 25 червня 2020 року о 02 год. 30 хв. на автодорозі М-19 506,6 км, в порушення п.2.9а ПДР, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat B5», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

На цю постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі.

На обґрунтування своїх вимог апелянт вказував, що огляд водія на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я може бути проведено в разі незгоди водія пройти такий огляд на місці запинки та в разі незгоди його з результатами проведеного огляду на місці працівником поліції за допомогою спеціальних приладів.

В матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили про те, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних приладів на місці зупинки, такий огляд вони не проводили, а тому вважає, що працівники поліції не вправі були доставляти

ЄУНСС 715/1455/20 провадження №33/822/479/0 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_2

його в наркологічний диспансер для огляду. А проведений лікарем- наркологом його огляд на стан сп`яніння вважає недійсним.

Також зазначав, що працівники поліції не провели попередній його огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

З відеозаписів вбачається, що працівники поліції постійно наголошували про те, що він доставляється в наркодиспансер для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не алкогольного сп`яніння. В лікувальному закладі він наголошував лікарю, що згідний здати необхідні аналізи для огляду на стан наркотичного сп`яніння, але лікар вказав, що йому достатньо показань приладу для написання висновку про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Також йому не було роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП, а також його право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначав, що суд безпідставно відмовив в клопотанні про допит свідків та про витребування доказів з Чернівецького наркологічного диспансеру та Управління патрульної поліції в Чернівецькій області.

Ще апелянт вказував, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України від 22.11.2018 р. №2617-VІІІ, яким було скасовано адміністративну відповідальність за ст.130 КУпАП і керування транспортними засобами в стані сп`яніння стали кримінально-караними діями. В послідуючому за керування транспортними засобами в стані сп`яніння знову було встановлено адміністративну відповідальність. Оскільки норми, що погіршують становище особи, не мають зворотної дії, вважає, що суд не вправі був накладати на нього стягнення за ст.130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 також вказував, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням ч.1 ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не вказано місце складення його та місце вчинення правопорушення. Також в справі відсутні дані про вручення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення та дані про отримання ним примірника висновку щодо результатів медичного огляду.

Заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Беженара О.Ф., який просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження, вважаю, що апеляційні вимоги є необґрунтовані і в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №369814 від 25.06.2020 р. вбачається, що цього дня о 02 год. 30 хв. на автодорозі М-19 506,6 км водій ОСОБА_1 керував ТЗ Volkswagen Passat B5», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі в лікаря нарколога, результат позитивний, 1,67 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В цьому ж протоколі зазначено, що він складений поліцейським на автодорозі М-19 506,6 км, Чернівецька обл., Глибоцький район. Зазначено також, ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Зазначено також, що ОСОБА_1 від дачі пояснень відмовився на підставі ст.63 Конституції України. В протоколі є підписи особи, що вклала протокол та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.1).

Отже, твердження апелянта про те, що в протоколі не зазначено місце вчинення правопорушення, де він був складений, а також те, що йому не було роз`яснено його права, не відповідає дійсності.

Той факт, що в протоколі не зазначено населений пункт, в якому вчинено адміністративне правопорушення, в даному випадку не свідчить про те, що не зазначено місце його вчинення, оскільки в протоколі зазначено місце його вчинення та місце складення протоколу автодорога М-19, 506,6 км, Чернівецька область Глибоцький район.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №794 від 25.06.2020 р. вбачається, що цього дня о 02 год. 45 хв. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. В цьому висновку є підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатом огляду. (а.с.3)

Крім того, зі змісту «зобов`язання», написаного ОСОБА_1 власноручно 25.06.2020 р. вбачається, що він зобов`язується 25.06.2020 р. не керувати транспортним засобом, так як перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.5).

Посилання апелянта на те, що в справі відсутні дані про вручення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення та про вручення йому копії висновку лікаря-нарколога, в даному випадку також не приймається до уваги, оскільки невручення апелянту копії протоколу про адміністративне правопорушення не є підставою для звільнення останнього від адміністративної відповідальності, а вручення копії висновку лікаря-нарколога обстежуваній особі не передбачено діючим законодавством.

Той факт, що працівники поліції не провели огляд апелянта на стан сп`яніння на місці зупинки, а запропонували йому пройти такий огляд в медичному закладі, ніяким чином не свідчить про порушення прав ОСОБА_1 та не може бути підставою для визнання висновку лікаря-нарколога недопустимим доказом.

Відповідно до ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну дію, тобто поширюються і на правовідносини, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Оскільки правопорушення ОСОБА_1 було вчинено до 01 липня 2020 року, в послідуючому за інкриміновані йому дії були була введена кримінальна відповідальність, а пізніше за вчинення таких дій була відновлена адміністративна відповідальність, твердження апелянта про те, що він не може нести відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП, є необґрунтованим. Дії ОСОБА_1 суд правильно кваліфікував за ст.130 ч.1 КУпАП.

Підстав для зміни чи скасування оскаржуваної постанови немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2020 року щодо нього за ст.130 ч.1 КУпАП залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк Копія. Згідно з оригіналом: суддя