Справа № 425/1394/20
Провадження № 33/810/134/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., при секретарі Василович Г.Ю., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Брошко І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 липня 2020 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, є студентом Харківського національного університету міського господарства, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 липня 2020 року громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Накладено на громадянина України ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

В постанові суду першої інстанції зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.05.2020 серії БД № 310384, 13.05.2020 о 04:47 годині в місті Рубіжному по проспекту Переможців, будинок 31 громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 111930, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.07.2020 року правопорушником ОСОБА_1 подана апеляційна скарга.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову Рубіжанського міського суду Луганської області, провадження по справі закрити

В обґрунтування своїх доводів ОСОБА_1 зазначає, що в судовому засіданні була

допитана свідок ОСОБА_2 , від імені якої в матеріалах справи знаходиться пояснення, згідно якого він нібито сідав за кермо автомобіля, 13.05.2020 року о 04-43 годині, біля магазину «Смачна хата» в м.Рубіжне. ОСОБА_2 , пояснила, попереджена за неправдиві покази про кримінальну відповідальність, що вона, знаходячись в нічний час в середині магазину, та виконуючи обов`язки продавчині, ні бачила будь-якого зовні автомобіля, ні бачила в зазначений час ніякого хлопця. ОСОБА_2 , зазначила, що їй поліцейські надали на підпис якийсь документ, з яким її не ознайомили, сказали, що його треба підписати. У зв`язку з нічною порою доби та її втомою після добового чергування, поліцейські скористались ним, та ОСОБА_2 підписала пояснення, та склали документ, який містить неправдиву інформацію. Суду ОСОБА_2 , в судовому засіданні було надано пояснення від її імені, вона впізнала його, та пояснила, що це саме той документ та в ньому немає жодної правдивої інформації. На факт службового підроблення пояснень ОСОБА_2 суд першої інстанції не звернув уваги, а навпаки придав значення показам та документам тих самих поліцейських, які надали до суду адміністративний матеріал з неправдивим документом. Так, суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги покази поліцейських ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , які обидва не бачили, щоб він сідав за кермо автомобіля Лада Каліна НОМЕР_2 , біля магазину «Смачна хата» в м.Рубіжне. Також як ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не бачили, як він пересідав з сидіння водія на заднє пасажирське сидіння. ОСОБА_4 пояснив, що про те, що хтось пересів з переднього на заднє сидіння, йому повідомив інший поліцейський ОСОБА_6 . Після показів ОСОБА_4 , його захисник Брошко І.В. надав суду клопотання про виклик поліцейського ОСОБА_6 , останній двічі викликався до суду, але він жодного разу не з`явився до суду та не був допитаний. Тобто, покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та складений останнім протокол серії БД № 310384, це лише припущення того, що він рухався за кермом автівки в вищезазначений час, тому, що вони не бачили, щоб він сідав за кермо, не бачили, щоб він рухався за кермом, не бачили, щоб він знаходився за кермом при зупинці. Факт припущень з боку поліцейських ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 , що до скоєння ним адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАп, підтверджується відеозаписом з відеокамер поліцейських. Жодний відеозапис, наданий суду, не підтвердив, факт керування ним, 13.05.2020 року о 04-43 годині, автомобіля Лада «Каліна» НОМЕР_2 .

З відеозапису боді-камери поліцейського ОСОБА_4, вбачається, що свідок ОСОБА_4 , який склав протокол серії БД № 310384, коли підходить до ТЗ після його зупинки, робить перше запитання «Хто водій?», з чого виходить, що він не впевнений, в тому, хто керував ТЗ, подальші його дії, щодо складання відносно нього адміністративного матеріалу лише припущення. В судовому засіданні також був допитаний свідок ОСОБА_7 , який знаходився зі ним в ТЗ, він був попереджений за кримінальну відповідальність за неправдиві покази, та пояснив, що дійсно, він керував 13.05.2020 року о 04-43 годині, автомобілем Лада «Каліна» НОМЕР_2 ., сідав за кермо 13.05.2020 року о 04-43 годі біля магазину «Смачна хата» в м.Рубіжне, зупинявся на вимогу поліцейських, але пересів на переднє сидіння праворуч від водія з водійського сидіння. У зв`язку з тим, що в найближчому часі він буде складати іспити на право керування ТЗ, він приховав від поліцейських, що саме він керував ТЗ. Побоюючись того, що відносно нього буде складено постанову про керування ТЗ без посвідчення водія, та його може бути не допущено до іспитів, він не зазначив про керування ним ТЗ. Водночас, захисник Брошко І.В., звертав увагу суду першої інстанції, на те що від ОСОБА_7 поліцейськими не було відібрано пояснення щодо керування, або ні, ним ТЗ. Хоча ОСОБА_7 знаходився поруч з поліцейським та ОСОБА_1 на протязі 2-х годин. Тому покази ОСОБА_7 надані суду єдині та правдиві. Суд першої інстанції зазначає, що намагання домовитися з поліцією, підтверджують, що саме він керував ТЗ, не мають будь-якого підґрунтя та ні чим не підтверджуються. Своїми діями намагався відвернути увагу поліцейських від ОСОБА_7 , якому здавати іспити на право керування ТЗ, за для не притягнення його до адміністративної відповідальності. Це підтверджує відеозапис, на якому, зазначаю, що «давайте якось домовимось, щоб не притягати особу, яка їхала за кермом до відповідальності ?». Вищезазначене вказує на те, що в суду першої інстанції не було підстав для визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення ,передбаченого ст.130 КупАп, а провадження в справі повинно було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Також ОСОБА_1 звертає увагу, що його захисником Брошко І.В., 09.07.2020 року, було надано клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАп, у зв`язку зі скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, на підставі п.6 ч.1 ст.247 КупАП ( клопотання знаходиться в матеріалах справи). Захисник Брошко І.В. зазначив в клопотанні наступне, що 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року №2617-VIIІ. Відповідно до вказаного закону, стаття 130 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, віднині не передбачена, а вказані дії віднесено до кримінальних правопорушень (ст. 286-1 КК України). Так, відповідно до ч. 1 ст. 33 КупАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Станом на 09.07.2020 року будь-яке стягнення за адміністративне правопорушення у вигляді керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, КУпАП не передбачає, оскільки вказані дії віднесено до кримінальних проступків (ст. 286-1 КК України).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Але суд першої інстанції проігнорував клопотання його захисника, не закрив провадження у справі. На його думку, суд першої інстанції за вищезазначених підстав повинен був закрити провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.247 КупАП.

Підсумовуючи викладене, ОСОБА_1 зазначив, що вищезазначені обставини вказують на те, що суд першої інстанції не всебічно, не в повному обсязі, не об`єктивно, з`ясував обставини справи, та вирішив справу з порушенням ст. 245, 247,280,268 КУпАП, у зв`язку з чим постанова Рубіжанського міського суду від 14.07.2020 року, підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , його захисника Брошко І.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 липня 2020 року і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність, дослідивши матеріали, які були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Відповідно до вимог ч.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП за участю ОСОБА_1 , його захисника, були допитані у якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та прийняв судове рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Так, відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції повинен керуватися вимогами ст.252 КУпАП , відповідно до яких суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням ,що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наведені вимоги судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Як вбачається з змісту постанови суду першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.05.2020 року серії БД № 310384, 13.05.2020 о 04:47 годині в місті Рубіжному по проспекту Переможців, будинок 31, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 111930, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, даний протокол з додатками надійшов до Рубіжанського міського суду Луганської області, за результатами розгляду якого ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з висновком суду про порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП з огляду на таке.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 , який стверджував, що не керував транспортним засобом, а перебував на місці пасажира, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Як слідує з апеляційної скарги ОСОБА_1 , він не погоджується з оцінкою суду першої інстанції показань свідка ОСОБА_2 , яка була безпосередньо допитана у суді у встановленому законом порядку, тобто суд не звернув на них уваги.

З постанови суду першої інстанції вбачається, що в судовому засіданні 06.07.2020 року була допитана свідок ОСОБА_2 , яка повідомила суду, що вона підписала письмові пояснення на прохання поліцейських, зміст цих пояснень не відповідає дійсності. Пояснила, що не бачила як ОСОБА_1 сідав за кермо свого автомобіля, оскільки з її робочого місця не видно автомобілів, які зупиняються поруч з магазином.

Окрім того, суд послався на те, що за письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , 13.05.2020 о 04:43 годині вона перебувала на роботі в магазині «Смачна Хата» по вул. 30 років Перемоги поряд з будинком № 6, та бачила, як в автомобіль Лада Каліна , номер НОМЕР_2 , за кермо сідав хлопець з кучерявим волоссям, який був вдягнений в червоні кросівки, камуфляжні штани, чорну куртку.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані пояснення свідка ОСОБА_2 не заслуговують уваги, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_2 прямо не вказала на те, що ОСОБА_1 сідав за кермо в автомобіль Лада Каліна , номер НОМЕР_2 .

Щодо оцінки судом показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , то, на думку апеляційного суду, вони мають значення для правильного вирішення справи, оскільки вказані свідки були безпосередньо пов`язані зі складенням протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , якого вони зупинили тоді, коли той почав рухатися від магазина « Смачна хата» на автомобілі Лада Каліна , на якому не працював стопсигнал.

З змісту показань свідка ОСОБА_4 вбачається, що він, лейтенант поліції, у складі двох службових автомобілів приблизно о четвертій годині ранку перебував на чергуванні поряд з магазином «Смачна хата». Поліцейські звернули увагу на сірий автомобіль «Лада Калина», який почав рух оскільки на ньому не працював стопсигнал, в зв`язку з чим було прийнято рішення зупинити цей автомобіль. Після виконання вимоги про зупинення, поліцейські підійшли до цього автомобіля, поліцейський ОСОБА_6 став попереду автомобіля та повідомив ОСОБА_4 про те, що водій переліз з свого сидіння на заднє сидіння автомобіля. ОСОБА_4 через заднє вікно автомобіля почав спілкуватися з ОСОБА_1 , який сидів в салоні на задньому сидінні за місцем водія, на місці водія нікого не було, ключі були в замку запалювання, в салоні автомобіля ще перебував чоловік, що сидів на передньому пасажирському сидінні. ОСОБА_1 в розмові один раз точно стверджував, що зупинився на вимогу поліцейських, автомобіль «Лада Калина» постійно був у полі зору поліцейських, з нього ніхто не виходив, інший чоловік в автомобілі повідомив, що не керував ТЗ, все це переконало ОСОБА_4 , що за кермом був ОСОБА_1 .

Під час розмови у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, він погодився пройти огляд у лікарні, за результатами якого було встановлено, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, після чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_5 , молодший лейтенант поліції, суду пояснив, що під час роботи у складі екіпажу поліцейські побачили транспортний засіб, на якому не працював задній стопсигнал, пред`явили вимогу про зупинення, яку ТЗ одразу не виконав, а виконав приблизно через кілометр дороги. Під час спілкування водій ОСОБА_1 стверджував, що не їхав за кермом, розповідав про якогось чоловіка, який керував ТЗ, але пішов, однак з автомобіля ніхто не виходив. В салоні автомобіля були ОСОБА_1 на задньому сидінні та його друг на передньому пасажирському сидінні, під час спілкування ОСОБА_1 казав, що зупинився на вимогу поліції, тому було зрозуміло, що він був за кермом. Всі документи на автомобіль пред`явив ОСОБА_1 , ключі автомобіля були в замку запалювання. У ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, після огляду в лікарні цей стан підтвердився та на нього був складений матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Про обставину, що після зупинки автомобіля водій з свого місця пересів на заднє сидіння, повідомив поліцейський ОСОБА_6 , який це бачив через лобове скло автомобіля.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги покази цих поліцейських, оскільки вони нічого не бачили, хто сідав за кермо автомобіля , та їх твердження, що саме він знаходився за кермом, є припущеннями, суд апеляційної інстанції вважає також безпідставними, оскільки судом першої інстанції було вірно встановлено, що в автомобілі перебували двоє осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , що цей автомобіль знаходився в полі зору поліцейських, що зафіксовано на відео. Після зупинки цього автомобіля, з нього жодна особа не виходила, тобто третьої особи не було. Очевидно те, що якщо автомобіль рухався, то ним хтось керував.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що на місці зупинки автомобіля, в лікарні та під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 багаторазово стверджував, що автомобілем керувала інша особа, яка після зупинки автомобіля пішла.

На думку суду, під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомляв поліцейським неправдиву інформацію про неіснуючу особу, яка керувала автомобілем.

Суд апеляційної інстанції з такою оцінкою показань ОСОБА_1 цілком погоджується, оскільки судом першої інстанції було також встановлено наступне .

Під час оформлення протоколу ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_7 неодноразово повідомляли поліцейським, що вони є пасажирами та не керували автомобілем. Жоден з них не повідомив поліцейським, що за кермом автомобіля був ОСОБА_7 .

Лише після складання протоколу про адміністративне правопорушення та передачі його до суду, 04.06.2020 в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_7 , та його показання підтвердив свідок ОСОБА_7 .

Причиною, за якою ці особи не повідомили поліцейським про керування автомобілем ОСОБА_7 , вони зазначили, що не хотіли нашкодити ОСОБА_7 , який збирався навчатися керувати автомобілем та здавати іспити для отримання водійських прав.

Суд першої інстанції надав критичну оцінку поясненням ОСОБА_1 та свідченням ОСОБА_7 , що він керував автомобілем , вірно зазначивши ,що розцінює як намагання ОСОБА_7 допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, оскільки вони є друзями.

Також, суд першої інстанції вірно врахував, що на тепер можливість скласти протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_7 втрачена.

Окрім того, суд вірно поставів під сумнів можливість ОСОБА_7 керувати автомобілем, оскільки було встановлено , що ОСОБА_7 ніколи не отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом, отже він не є водієм. А за відсутності у особи посвідчення водія, встановити наявність у цієї особи навиків керування транспортним засобом не є можливим.

Доводи ОСОБА_1 про те, що жодний відеозапис ,наданий суду, не підтвердив факт керування ним автомобілем Лада Каліна 13.05.2020 року о 04-43 годині, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що на відео зафіксовано, як ОСОБА_1 говорить, що він припаркував автомобіль на вимогу поліції. Також, суд звернув увагу на те, що саме ОСОБА_1 постійно намагався вирішити питання з поліцейським, пропонував за це гроші, робив спроби домовитися. ОСОБА_7 в свою чергу не робив жодної спроби поспілкуватися з поліцейськими.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції про те, що всі зазначені вище обставини та докази, які їх підтверджують, в своїй сукупності переконали суд в тому, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем у вказані в протоколі дату та час, цілком обґрунтованими.

З змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що судом під час судового розгляду справи за участю ОСОБА_1 та його захисника були досліджені долучені до протоколу відеозаписи на трьох оптичних дисках з поліцейських боді-камер та відео реєстратора з поліцейського автомобіля, на яких зафіксовано зупинення автомобіля, зазначеного в протоколі, процедура медичного огляду ОСОБА_1 , оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Встановлені судом першої інстанції обставини, зафіксовані на відео, знайшли своє підтвердження у суді апеляційної інстанції та не спростовані ніким.

Доводи ОСОБА_1 про те, що подальші дії свідка ОСОБА_4 який склав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, є лише припущенням того, що саме він керував автомобілем, суд апеляційної інстанції вважає надуманими.

Також його доводи про те, що від ОСОБА_7 , який весь час знаходився поруч з поліцейськими та ОСОБА_1 не було відібрано пояснень, не спростовують факт того, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції надав обґрунтовану та належним чином вмотивовану відповідь на клопотання захисника про закриття провадження , а саме чому він відхиляє доводи захисника про наявність підстав для закриття провадження у цій справі в зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, мотивуючи тим, що для суду цілком достатньо фактичних даних у справі згідно з ст. 251 КУпАП , щоб зробити висновок про наявність адміністративного правопорушення та винність особи в його вчиненні.

Окрім того, суд першої інстанції обгрунтовання відмовив захиснику в закритті провадження у справі з підстав скасування акту, який встановлював адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП ,мотивуючи тим, що відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП ОСОБА_1 підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в її редакції, що діяла під час вчинення ним правопорушення - 13.05.2020 (див. абз. 2 та 6 п. 21 цієї постанови).

Суд апеляційної інстації вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП.

За наведеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.07.2020 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського апеляційного суду: Є.В. Тополюк