Справа № 154/1313/20 Провадження №33/802/530/20 Головуючий у 1 інстанції:Лященко О. В.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 16 квітня 2020 року о 19 год 11 хв в м.Володимир-Волинський по вул. Ковельській ОСОБА_1 , керував автомобілем Mitsubishi Pajero р.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. Вважає рішення місцевого суду необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а його висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що місцевим судом безпідставно взято до уваги пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , адже вони не були присутніми під час проведення щодо нього огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, водночас судя не звернув уваги на порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при проведенні огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння за обставин, зазначених в протоколі, зокрема, те, що як чітко вбачається із відеозапису з боді-камер працівників поліції, йому не було зрозуміло вимог працівників поліції, таким чином той не усвідомлював, що йому пропонується робити, разом із тим, після складення матеріалів його ніхто від керування транспортним засобом не відсторонив, посвідчення водія не вилучалось.

Просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до наступного висновку.

В судове засідання апеляційного суду не з`явилась належним чином повідомлена особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який повідомлявся телефонограмою апеляційного суду (а.с. 54), а тому за відсутності клопотання від останнього, вважаю можливим провести розгляд матеріалів за апеляційною скаргою без його участі.

Перевіркою оскарженої постанови встановлено, що суддя суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і дійшов законного та обґрунтованого висновку про доведеність його винуватості у порушенні вимог п. 2.5 «Правил дорожнього руху України.

Винуватість ОСОБА_1 засвідчена відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2020 року, які узгоджені з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, від якого ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також показаннями вказаних свідків, які ті надали в суді першої інстанції, та ствердили, що були очевидцями зупинки автомобіля Mitsubishi Pajero працівниками поліції 16 квітня 2020 року в вечірню пору, на вул. Ковельській поблизу магазину «Смак», за допомогою звукових та світлових сигналів і засвідчити факт проходження огляду на стан сп`яніння вказаним водієм на місці зупинки автомобіля, від чого той відмовився в категоричній формі, хоча виявляв ознаки алкогольного сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на визначення стану сп`яніння є непереконливими, оскільки спростовуються вищенаведеними доказами у справі.

Законність процедури перевірки водія даного транспортного засобу підтвердили в судовому засіданні свідки, що були запрошені поліцейськими при проведенні освідування ОСОБА_1 .

Таким чином вимоги скарги апелянта про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення суд вбачає безпідставними.

Водночас, суддею апеляційного суду встановлено підстави для зміни даного судового рішення, які стосуються неправильного застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Так, диспозиція ч. 2 ст.130 КУпАП передбачає "повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті".

Згідно п.3 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, повторність правопорушення - це повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою ст.130 КУпАП).

Всупереч даним вимогам, до матеріалів справи не додано постанову суду, що набрала законної сили про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП протягом року.

Натомість, як вбачається з цих же матеріалів постанова судді Володимир-Волинського міського суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП була прийнята 16 січня 2020 року, однак, станом на день вчинення цією особою повторного правопорушення згідно даного протоколу серії ДПР18№220345 - 16 квітня 2020 року, постанова не набрала законної сили, оскільки була оскаржена до апеляційного суду. Дата набрання законної сили постанови суду від 16 січня 2020 року згідно постанови Волинського апеляційного суду - 29 квітня 2020 року.

Відтак, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130 КУпАП, оскільки кваліфікуюча ознака повторності відсутня.

За таких обставин, неповно і поверхнево дослідивши обставини справи, місцевий суд дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, та зважаючи на те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні відмови, у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керувала транспортним засобом - автомобілем Mitsubishi Pajero р.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тобто порушення вимог п.2.5 ПДР України, належно доведена і обґрунтована, апеляційний суд приходить до переконання про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_1 з ч.2 ст. 130 КУпАП, яка тому вмінена протоколом про адміністративне правопорушення, на ч.1 ст. 130 КУпАП та пом`якшити накладене на нього стягнення відповідно до меж санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01 липня 2020 року стосовно ОСОБА_1 в частині кваліфікації дій правопорушника та в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Дії ОСОБА_1 кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП із зменшенням накладеного адміністративного стягнення у виді штрафу до 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк