Апеляційне провадження № 33/824/1092/2020 Суддя-доповідач Гриненко О.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., розглянувши з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 подану ними апеляційну скаргу на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2019 року, прийняту щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою суду, 21.10.2019 о 23 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 , в м. Біла Церква Київської області, по вул. Сухоярська, керував транспортним засобом марки Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із застосуванням спеціального приладу Drager, результат тесту 0.67 % проміле, на вимогу пройти огляд в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 2 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2019 року, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянти посилаються на порушення судом першої інстанції вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи та вирішення її у точній відповідності із законом. Зокрема, апелянт зазначає, що судом залишено поза увагою той факт, що всі докази по справі отримані уповноваженими особами патрульної поліції незаконним шляхом. Так у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що уповноваженими особами патрульної поліції було порушено, встановлений ст. 266 КУпАП, порядок його огляду на стан сп`яніння, а саме йому не було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я. Крім того, за твердженням апелянта, використаний поліцейськими для огляду на стан сп`яніння спеціальний технічний засіб Alcotest 6810 не має сертифікату відповідності, тобто нормативно не допущений для використання, а відтак результати його вимірів не можуть бути прийняті судом в якості доказів.

Також, ОСОБА_1 звертає увагу апеляційного суду на те, що в матеріалах справи відсутній чек-роздруківка алкотестера, а крім того в протоколі про адміністративне правопорушення при викладенні фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП не зазначено чи були в нього ознаки алкогольного сп`яніння.

Крім іншого, апеляційна скарга ОСОБА_1 містить в собі також прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який на думку апелянта пропущений ним з поважних причин.

Враховуючи нетривалий термін пропуску строку, а також з метою забезпечення реалізації права особи на апеляційний перегляд судового рішення, апеляційний суд, вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2019 року

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №184117 від 22 жовтня 2019 року, який ОСОБА_1 підписав без зауважень (а.с.1), роздруківкою результатів огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу (а.с.2), в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, підписаному ОСОБА_1 без будь-яких застережень (а.с.3). Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП суддя місцевого суду обґрунтовано послався на письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5, 6), а також на відеозапис з нагрудної камери поліцейського № АІ00128 (а.с.11). Зазначеним доказам суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності сертифікату відповідності на спеціальний технічний засіб Alcotest 6810 та неможливості його використання уповноваженими особами патрульної поліції для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу у зв`язку з наступним.

Відповідно до листа Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 04.04.2017 р. № 28-10/60 Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016р.(далі-Закон України), засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже пребувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі до 01.01.2016р.

Таким чином, газоаналізатори (алкотестери), виробництва компанії Drager Safeti AG & CO KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі, за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.

З огляду на викладене вище, використання медичних виробів газоаналізатора DragerAlcotest 6810, які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 р. по 10.02.2015 р., є законним.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності в матеріалах справи чека-роздруківки результатів його огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, так як на аркуші справи № 2 міститься зазначений чек-роздруківка.

Твердження апелянта про порушення патрульними поліції вимог ст. 266 КУпАП щодо порядку огляду його на стан алкогольного сп`яніння, а саме відсутність пропозиції пройти огляд в медичному закладі є неспроможним, так як ОСОБА_1 погодився з результатами його огляду з використанням спеціального технічного засобу, що підтверджується матеріалами справи та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

З урахуванням викладеного вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а відтак підстав для її задоволенняапеляційний суд не вбачає.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого і майнового стану.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2019 року

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко