Справа № 643/3385/20
Провадження № 3/643/1148/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020

14 травня 2020 року місто Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.02.2020 серії ДПР18 № 329951, ОСОБА_1 , 15.02.2020 о 04:35 годині в м. Харкові по вул. Василя Стуса, 1А/1, керував автомобілем «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, тремтіння рук, характерний запах з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager та в медичному закладі охорони здоров`я КЗОЗ ХОР «ОНД» за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, водій відмовився в присутності двох свідків.

Відносно ОСОБА_1 15.03.2020 складено адміністративний протокол серії ДПР18 № 329951 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав повністю, зазначивши, що з адміністративним протоколом не погоджується, транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не керував, автомобіль був припаркований на стоянці. Пояснив, що 15.02.2020 вийшов купити піцу в «Буфет». Біля «Буфет» до нього підійшли інспектори патрульної поліції та попрохали надати документи. На вимогу патрульних ОСОБА_1 надав свої документи. В подальшому інспектори патрульної поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння та запропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відповів, що не розуміє чому повинен проходити такий огляд, адже не керував транспортним засобом, не був зупинений та є пішоходом. Додав, що прохав інспекторів патрульної поліції ознайомити його з доказами керування ним транспортним засобом, на що з боку патрульних отримав відмову.

Захисник ОСОБА_1 Шумейко Я.В. в судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_1 , повністю підтримав надані письмові заперечення. Прохав провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки останній транспортним засобом не керував, доказів такого керування та зупинення з боку працівників патрульної поліції не надано, в судове засідання останні не з`явилися.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, прийшов до такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , 15.02.2020 о 04:35 годині в м. Харкові по вул. Василя Стуса, 1А/1, керував автомобілем «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, тремтіння рук, характерний запах з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager та в медичному закладі охорони здоров`я КЗОЗ ХОР «ОНД» за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, водій відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 наполягав на тому, що свою вину не визнає, зупинений працівниками патрульної поліції як пішохід, транспортним засобом взагалі не керував, автомобіль був припаркований на стоянці.

Вказані ОСОБА_1 обставини підтверджуються оглянутим судом відеозаписом, який додано до матеріалів справи працівниками патрульної поліції (а.с.10).

З даного відеозапису вбачається, що 15.02.2020 спілкування працівників патрульної поліції з ОСОБА_1 відбувається в темний час доби, біля «Буфету» та припаркованого службового автомобіля інспекторів патрульної поліції. Транспортний засіб ОСОБА_1 на відеозаписі взагалі не вбачається. Інспектори патрульної поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак, останній від огляду не відмовлявся, але наполягав на тому, що не розуміє на якій підставі він має проходити такий огляд, оскільки транспортним засобом не керував, автомобіль стоїть припаркований, сам він є пішоходом та йде з «Буфету» де купував піцу. На протязі усього спілкування з інспекторами патрульної поліції, ОСОБА_1 наполягав на тому, щоб патрульні ознайомили його з доказами того, що він керував транспортним засобом. Окрім того, одна із понятих вказала патрульним на те, що вона не бачила самого інциденту, нічого не розуміє, на що патрульні повідомили, що вона має зафіксувати їх дії та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак, така відмова ОСОБА_1 на відеозаписі не зафіксована взагалі.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинка інспекторами патрульної поліції, з відеозапису не вбачаються та не зафіксовані.

Окрім того, судом вбачається, що фіксування спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 не було безперервним, між фрагментами відеозаписів містяться перерви. Записи здійснювалася у темний час доби і з них неможливо будь-що побачити. Запис не містить важливих моментів.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 встановлено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 встановлено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таким чином, фрагментальність фіксування не дає змогу об`єктивно, в повному обсязі проаналізувати хід подій.

За результатами огляду відеозапису, доданого працівниками патрульної поліції до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що обставини викладені в них, не спростовують доводів ОСОБА_1 та його захисника.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, водій притягується до адміністративної відповідальності у разі: Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів і саму подальшу процедуру виявлення водія у стані сп`яніння.

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а правоохоронці можуть зупиняти авто, лише коли є факт правопорушення.

Тобто, автомобіль до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли останній рухається.

Чинне законодавство, в тому числі й Правила дорожнього руху України, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Отже, наявність такої обов`язкової умови притягнення особи до адміністративної відповідальності як перебування особи у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, судом в даній справі не встановлено, доказів у підтвердження цього не надано.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема п. 2.5 вказаних Правил, є саме водій.

Так, на момент спілкування інспекторів патрульної поліції з ОСОБА_1 та на момент складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не керував транспортним засобом, не був зупинений працівниками патрульної поліції, відтак, дія вказаних Правил на нього не поширюється та він не був зобов`язаний, в свою чергу, виконувати вимогу інспектора патрульної поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Більш того, як вбачається з оглянутого судом відеозапису, інспектори патрульної поліції не зупиняли автомобіль ОСОБА_1 під його керуванням.

Тобто, інспектори патрульної поліції встановили та відобразили в протоколі та інших матеріалах справи, зокрема й у рапорті, що ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, вказані інспекторами патрульної поліції в протоколі обставини, викликають у суду сумнів щодо їх достовірності.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Оскільки надані суду матеріали не містять даних, які б дозволили суду встановити, що ОСОБА_1 дійсно перебував за кермом транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння та керував ним, суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, суд не вбачає належним чином доведеної вини ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення: Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Так, є правові підстави для закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 245, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.О. Сугачова