Провадження № 33/801/703/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2020 року, якою визнано винним

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №364334 від 15.05.2020 року, того дня о 17 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Вінниця, по вул. Морозова, 22/2, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження, та, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм КУпАП, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Вказав, що при розгляді справи у суді він участі не приймав, копію оскаржуваної постанови отримав у суді лише 18.08.2020 року. Зазначив, що суд першої інстанції не з`ясував місце його проживання, повістки про розгляд справи розглянувши справу за його відсутності, суд порушив його право на захист.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судове засідання 12.06.2020 року відбулось у відсутність ОСОБА_1 , а копію оскаржуваної постанови суду отримав 18.08.2020 року, що підтверджується розпискою (а.с.25). Оскільки ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову суду подав 25.08.2020 року, тобто протягом десяти днів з дня отримання її копії, суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а строк - поновленню.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд першої інстанції встановив, що 15.05.2020 року о 17 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Вінниця, по вул. Морозова, 22/2, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходив з того, що зібрані у справі докази є достатніми для підтвердження вини останнього у вчиненні правопорушення, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що суд відповідно до ст. 245 КУпАП повно дослідив обставини на підставі наявних в матеріалах справи доказів і надав їм належну правову оцінку, а, відтак, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був завчасно, належним чином, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, судову повістку не отримував, розгляд справи відбувся без його участі, є безпідставними, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку справ, розгляд яких проводиться за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не відноситься.

Неявка ОСОБА_1 в судове засідання не суперечить приписам ст. 268 КУпАП відповідно до яких при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

З матеріалів справи вбачається, що суд призначав справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до розгляду два рази - на 04.06.2020 року та 12.06.2020 року, про що ОСОБА_1 неодноразово направлялись судові повістки за адресою, вказаною в протоколі про адмінправопорушення, які повертались із відмітками «адресат відсутній».

Разом з тим, отримуючи копію протоколу, ОСОБА_1 не повідомив працівників поліції про те, що у ньому зазначена колишня адреса його місця проживання і не вказав дійсне місце свого проживання. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 працівниками поліції було повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Вінницькому міському суді, тобто ОСОБА_1 був обізнаний про те, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього буде передана на розгляд до Вінницького міського суду, проте не вжив жодних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження протягом тривалого часу.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26.31.2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).

Відтак, суд першої інстанції вжив усіх передбачених законом заходів для повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення і порушень не допустив.

З врахуванням викладеного, суд першої інстанції, з метою дотримання строку розгляду адміністративної справи, визначеного ст. 38 КУпАП, з урахуванням вимог ст. 268 КупАП, правомірно провів розгляд справи за відсутності правопорушника.

Основний довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не міг у суді реалізувати своє право на захист, хоча і заслуговує на увагу, проте не є підставою для скасування законної постанови суду першої інстанції, оскільки таке право було йому надане при розгляді справи судом апеляційної інстанції і він ним скористався, дав пояснення, в яких визнав факт відмови від проходження освідування, його інтереси захищав адвокат.

В свою чергу, суд дослідив всі матеріали справи, вивчив та перевірив усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення і не встановив відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а тому доводи апеляційної скарги вцілому не спростовують встановлені факти відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та не є безумовною підставою для скасування прийнятої постанови.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є доведеною, а доводи апеляційної скарги є безпідставними і не спростовують правильних висновків суду.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 268, 294 КУпАП апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2020 року є законною та обґрунтованою, підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 251, 268, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя : С.Г. Копаничук