ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11 вересня 2020 рокуСправа №: 695/2008/20
Номер провадження 3/695/1518/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 348211 ОСОБА_1 26.07.2020 року о 21 год. 30 хв., на території ОСТ «Славутич», перебуваючи в громадському місці виражався нецензурними словами в адресу громадян, чим порушив громадський порядок.

Дії ОСОБА_1 правоохоронними органами кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення відповідно до яких свою вину не визнав та вказав, що він в літній час проживає в ОСТ «Славутич» та на громадських засадах стежить за порядком на території даного корпоративу. Дійсно 26.07.2020 року, близько 22 год. 00 хв. на територію ОСТ «Славутич» намагалися проникнути невідомі йому неповнолітні особи та стукали по воротах та хвіртці. Оскільки згідно правил корпоративу купатися після 22 год. 00 хв. заборонено, то він вийшов пояснити їм, що прохід заборонений, однак вони почали висловлюватись в його сторону нецензурною лайкою.

Суддя вивчивши матеріали справи при ходить до наступного висновку.

Статтею 173 КУпАП встановлено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Разом із тим матеріали справи не містять належних доказів вини ОСОБА_1 у інкримінованих йому діяннях.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце вчинення інкримінованих ОСОБА_1 діянь, що позбавляє можливість встановити чи перебував останній в громадському місці та чи міг своїми діями порушити громадський порядок.

Окрім того у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено осіб стосовно яких ОСОБА_1 , начебто, виражався нецензурними словами.

Із письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що у неї дійсно на території ОСТ «Славутич» виник конфлікт із невідомими їй особами, які ображали її нецензурними словами, однак остання прямо не вказує на те, що саме ОСОБА_1 ображав її нецензурними словами чи вчиняв дії, які спрямовані на порушення громадського порядку та спокою громадян.

Досліджуючи письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що всі вони вказують на наявність 26.07.2020 року конфлікту на території ОСП «Славутич» із невідомими їм особами, які висловлювалися на їх адресу нецензурними словами, однак жоден із вказаних осіб не вказав на винність ОСОБА_1 ..

Аналогічні обставини повідомили і в свої письмових пояснення свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , які вказали, що чули та бачили сварку невідомих їм осіб, однак жоден із них не вказав на дії ОСОБА_1 , які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Інші докази в матеріалах справи відсутні.

Суддя також зважає і на те, що жоден із свідків, пояснення яких були додані до матеріалів справи не зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, із його змістом не ознайомлений, про що свідчить відсутність підпису останніх у ньому.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, яким визначаються межі даного судового розгляду, суду не надано, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, то склад правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, в його діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись вищевикладеним та ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана скарга до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Середа Л.В.