Провадження №3/263/3590/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Киян Дмитро Володимирович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 23 вересня 2020 року, о 09:06 год., рухаючись по пр. Миру, в районі будинку 129, в Центральному районі міста Маріуполя, керував транспортним засобом «Tesla Model S», державний номер НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Центрального ВДВС міста Маріуполя № 55542908 від 22 вересня 2020 року, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

ОСОБА_1 надав до суду заяву в якій зазначив, що тимчасове обмеження у праві керування відносно нього було встановлено 22 вересня 2020 року, а працівники поліції зупинили його 23 вересня 2020 року, він не знав про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення.

Так, ОСОБА_1 у своїй заяві зазначає, що не знав про наявність встановленого відносно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки не отримував такої постанови. Крім цього, як вбачається з постанови державного виконавця Центрального ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), винесено у виконавчому провадженні № 55542908, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 було встановлено 22 вересня 2020 року, при цьому протокол про адміністративне правопорушення було складено 23 вересня 2020 року.

Будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність встановленого відносно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, до суду не надано.

Згідно ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оскільки до суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність встановленого відносно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, суддя вважає, що в його діях відсутня вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а почате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку із викладеним, суддя вважає необхідним закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ч. 3 ст. 126, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 251, 283, п. 3. ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів із дня її винесення.

Суддя Д.В. Киян