Справа № 758/4083/20 Суддя в І-й інстанції Зубець Ю.Г.
Провадження № 33/824/2820/2020 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 18 березня 2020 року, близько 12 години 00 хвилин, у м. Києві, по вул. Електриків, керував автомобілем марки «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що судовий розгляд, із порушенням вимог ст.268 КУпАП, був проведений у його відсутність чим було порушене його право на захист. Копія постанови, у порушення вимог ст.285 КУпАП на його адресу направлена не була. Наведене, на думку апелянта є безумовною підставою для скасування постанови судді. Окрім наведеного, на думку апелянта суд безпідставно, із порушенням вимог ст.38 та ст.247 КУпАП, після закінчення строків накладення адміністративного стягнення продовжив провадження у справі та встановив його винність у вчиненні адміністративного правопорушення. Рішення судді місцевого суду в частині визнання його вини суперечить науково-консультативному висновку науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, відповідно до якого, при закритті провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється. На думку ОСОБА_1 , матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження висновку суду про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим рішення судді місцевого суду у цій частині є необґрунтованим. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 до суду не з`явився, поважних причин неможливості явки до суду не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не подав, у звязку із чим суд вважав за можливе розглянути справу у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`яніння стверджується зібраними по справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 255733 від 18.03.020 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу яка його вчинила та ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 ;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 23.03.2020 року відповідно до якого, за результатами медичного огляду ОСОБА_1 , який був проведений 18.03.2020 року о 13:15 у нього був виявлений стан наркотичного сп`яніння;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку, суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на законних підставах ухвалив рішення про визнання його винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення.

Оскільки на момент розгляду справи закінчилися передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду обґрунтовано закрив подальше провадження у справі, а саме в частині накладення стягнення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які би указували на необхідність скасування постанови судді місцевого суду. Так судом звертається увага на те, що розгляд справи у суді першої інстанції відбувся у відсутності ОСОБА_1 за відсутності даних про його належне повідомлення про час та місце розгляду справи, чим дійсно були порушені його процесуальні права. Проте, ці права поновлені у суді апеляційної інстанції. Зокрема, ОСОБА_1 двічі належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, мав можливість навести усі доводи на свій захист та надати усі необхідні докази, які стверджують ці доводи. Проте, ОСОБА_1 цим правом не скористався, у зв`язку із чим суд при ухваленні рішенні керувався виключно доказами, зібраним у ході провадження у цій справі. При цьому судом звертається увага на те, що даними доказами вина ОСОБА_1 у керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння доведена повністю. Порушень вимог КУпАП та інших нормативних документів, якими регламентується порядок виявлення у водіїв стану наркотичного сп`яніння, які би безумовно указували на необхідність скасування постанови судді у ході апеляційного розгляду не виявлено. Незначні порушення, на які указав апелянт не дають підстав для сумніву у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та не дають підстав для скасування постанови судді.

Щодо встановлення факту вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, то це узгоджується із положеннями ст. 280 КУпАП, якою визначено те, що до обставин, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення відноситься встановлення того чи винна особа у вчиненні цього адміністративного правопорушення. Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП настає за повторне вчинення протягом року дій які передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, що безумовно вимагає визнання вини особи у випадку вчинення нею цього адміністративного правопорушення. Посилання апелянта на висновок НКР при ВАСУ не дає підстав для визнання незаконним рішення про визнання вини ОСОБА_1 , оскільки зазначений висновок не є джерелом права та не регламентує порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються в порядку, передбаченому КУпАП.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та необхідності відмови у її задоволенні.

Підстав для скасування постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк