Справа № 751/4456/20
Провадження №3/751/1693/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова

в складі: головуючого судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Дасюк Н.В.

з участю представника Північної митниці Держмитслужби - Олійника С.М., представника ОСОБА_1 Конопля Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу за поданням Північної митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 481 МК України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

Встановив:

09 липня 2020 року Північна митниця Держмитслужби звернулася до суду з поданням про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 за ч.6 ст. 481 МК України.

21.01.2020 о 07 год 46 хв в зону митного контролю митного посту «Нові Яриловичі» Північної митниці Держмитслужби у напрямку «в`їзд на митну територію України» заїхав автомобіль марки «MERCEDES SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в якому в якості пасажира митний кордон перетинав громадянин України ОСОБА_1 . Здійсненою перевіркою по центральній базі даних ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор» встановлено, що громадянином ОСОБА_1 07.11.2019 в зоні діяльності Волинської митниці ДФС було ввезено на митну територію України у митному режимі тимчасового ввезення строком до 60 днів транспортний засіб особистого користування марки «HYUNDAI TUCSON», реєстраційний номер НОМЕР_3 (країна реєстрації - Литовська Республіка), номер кузова НОМЕР_4 під зобов`язання про зворотне вивезення. Відповідно до зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу від 07.11.2019 №UA205010/2019/010834 громадянин ОСОБА_1 повинен був вивезти вказаний автомобіль за межі митної території України в строк до 31.12.2019. У своїх письмових поясненнях від 21.01.2020 ОСОБА_1 повідомив, що дійсно 07.11.2019 ввіз транспортний засіб особистого користування марки «HYUNDAI TUCSON», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 на митну територію України в митному режимі тимчасового ввезення строком до 60 днів. Не вивіз транспортний засіб за межі митної території України в строк, встановлений Волинською митницею ДФС, у відповідності до положень ст. 380 МК України, у зв`язку з поломкою автомобіля. Громадянин ОСОБА_1 не надав документи, які б підтверджували настання аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб. Отже, ОСОБА_1 повинен був вивезти транспортний засіб особистого користування марки «HYUNDAI TUCSON», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , оформлений Волинською митницею ДФС 07.11.2019 в митному режимі тимчасового ввезення, за межі митної території України в строк до 31.12.2019. Станом на 25.06.2020 у Автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» Держмитслужби та у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби також відсутні відомості щодо вивезення ОСОБА_1 автомобіля марки «HYUNDAI TUCSON», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , за межі митної території України. Таким чином, громадянин ОСОБА_1 перевищив, встановлений ст. 380 МК України, строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування марки «HYUNDAI TUCSON», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , більше ніж на тридцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України.

У судовому засіданні представник Північної митниці Держмитслужби подання підтримав, просив притягнути до відповідальності за ч.6 ст. 481 МК України ОСОБА_1 та накласти на нього стягнення в межах санкції ч.6 ст.481 МК України у вигляді штрафу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав повноваження на представлення інтересів у суді захиснику Конопля Ю.М., який у судовому засіданні просив закрити провадження у справі про порушення митних правил ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав, що не вивезення автомобіля повинно передбачати для власника авто умисел щодо отримання певних переваг чи матеріальних благ, але ОСОБА_1 відразу повідомив митників про здійснення розмитнення автомобіля. Також, ОСОБА_1 були надані документи, що підтверджують ремонт автомобіля на СТО, що об`єктивно перешкоджало йому своєчасно вивезти транспортний засіб. Також, ОСОБА_1 у період з 28.11.2019 до 20.01.2020 та з 26.02.2020 до 11.05.2020 відповідно до трудового договору працював водієм за кордоном. 20.01.2020 ОСОБА_1 , перебуваючи у м. Вільнюс Литва, зняв з обліку автомобіль. Крім того, вказав, що з 11.03.2020 року по всій країні був введений карантин. Даний фактор є дією непереборної сили. Після прибуття в Україну, починаючи з 11.05.2020 і до кінця травня ОСОБА_1 перебував на самоізоляції. У подальшому, захисник просив застосувати до ОСОБА_1 ст.22 КУпАП, оскільки останнім розмитнений транспортний засіб та сплачені митні платежі.

Вислухавши представника Північної митниці Держмитслужби, захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Згідно ст.103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно ч. 4 ст. 380 МК України, громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання митному органу документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни.

Відповідно до частин 6, 7 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

У разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування.

Частина 6 ст. 481 МК України передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більш ніж на 30 діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 481 МК України може характеризуватись як умислом на його вчинення, так і бездіяльністю щодо виконання зобов`язання про зворотне вивезення (ввезення) товарів, які були тимчасово ввезені на митну територію України (вивезені за межі митної території України), у встановлений строк.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що встановлення строку тимчасового ввезення транспортного засобу органом доходів і зборів в законодавчому порядку визначено не тільки для контролю за перебуванням таких товарів, транспортних засобів, а й має доводитись будь-яким доступним способом перевізнику, який після визначення такого строку і у випадку його порушення може нести відповідальність за ст.481 МК України.

На підставі трудового договору від 13.02.2019 №478 ОСОБА_1 працює водієм ЗАТ «BROKMIDA» м. Шауляй Литовська Республіка (а.с.86-87).

Згідно з даними АСМО Інспектор журналу пункту пропуску 07.11.2019 громадянин України ОСОБА_1 , ввіз на митну територію України в зоні діяльності Північної митниці Держмитслужби в режимі «тимчасового ввезення терміном до 60 діб», транспортний засіб «HYUNDAI TUCSON» номер кузова НОМЕР_4 , номер НОМЕР_3 (а.с.30).

Одночасно зобов`язався вивезти вказаний автомобіль у термін до 31.12.2019 (а.с.28-29).

Вказаний транспортний засіб перебував на тимчасовому консульському обліку у консульській установі України, що підтверджується журналом обліку (а.с.33).

Строк зворотного вивезення транспортного засобу за обставинами цієї справи збіг 31.12.2019. З 01.01.2020 почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Документів підтверджуючих аварії, дії обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб ОСОБА_1 суду не надав.

Згідно акту приймання передачі №112 від 25.11.2019 року та наряду замовлення автомобіль «HYUNDAI TUCSON» номер кузова НОМЕР_4 , номер НОМЕР_3 прийнято для обслуговування та ремонту на території ТОВ «Японія-авто-ХХІ» (а.с.51-53, 62).

Проте, згідно правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №569/4632/16-а, такий факт, як ремонт автомобіля внаслідок поломки не може бути прирівняний до аварії або непереборної сили.

Належних доказів зворотнього позивачем дано не було.

У встановленому порядку ОСОБА_1 митним органам про факт поломки транспортного засобу не повідомляв, бажання вивезти транспортний засіб за межі митної території України в розумні строки не виявив, хоча мав безліч можливостей такого вивезення.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Законом України № 2725-VIII від 16.05.2019 статтю 481 МК України викладено в новій редакції, зміни вступили в дію з 22.08.2019.

Частина 6 ст. 481 МК України (в редакції від 22.08.2019) передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу 25.06.2020 року своє зобов`язання не виконав і продовжував протиправну бездіяльність.

Отже, вчинене ОСОБА_1 триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч.6 ст.481 МК України.

Викладені вище обставини встановлені при провадженні по даній справі та підтверджуються наступними доказами: протоколом про порушення митних правил №0521/10200/20 від 25.06.2020 року, службовою запискою інспектора митниці, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , копією митної декларації, відомостями диспетчера ЗМК із пункту пропуску.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення суд враховує, що відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8 суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив дане адміністративне правопорушення вперше, неможливість своєчасного вивезення транспортного засобу було зумовлене, у тому числі, у зв`язку з перебуванням його за кордоном за характером роботи (а.с.86-92), у зв`язку з поломкою транспортного засобу (а.с.51-53), останній вчинив дії по розмитненню транспортного засобу та сплатив митні платежі у розмірі 88 400 грн (а.с.99-105), а також ураховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, характер правопорушення й те, що вчинене правопорушення не заподіяло істотної шкоди суспільним інтересам та державі, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та провадження у справі закрити.

На переконання суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 283-285, 287, 289 КУпАП, ст.ст. 103, 380, 481, 491, 511, 527-529 МК України, суд -

постановив:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 481 Митного кодексу України у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя: Н.В. Маслюк