Справа № 308/159/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
21.09.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Штефаняка І.І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 березня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, з вищою юридичною освітою,
Згідно постанови, 16.12.2019 о 22 год. 45 хв. у с. Невицьке, по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Insignia» д. н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною необґрунтованою. Стверджує, що матеріали необхідно повернути на доопрацювання до Ужгородського районного відділу поліції, з огляду на таке : у протоколі містяться виправлення у даті його складання, оскільки є незрозумілим коли саме складено протокол - 26 чи 16.12.2019; протокол складений різними особами, як мінімум трьома; у графі «посада, спеціальне звання, ПІБ поліцейського, який склав протокол» зазначено лише прізвище та ім`я, без по батькові особи. Також вказує на те, що у матеріалах справи та протоколі не міститься даних, інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, відсутні дані чи відсторонявся водій від керування транспортним засобом. Окрім того, посилається на те, що вини в скоєнні правопорушення не визнає, оскільки автомобілем не керував, а сидів в автомобілі, який був припаркований на узбіччі. Також вказує на те, що про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 14.04.2020, після ознайомлення з матеріалами справи його представником. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Штефаняка І.І., які підтримали клопотання про поновлення пропущеного строку та апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження необхідно поновити, а апеляційну скаргу задовольнити частково.
Так, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не приймав учать у розгляді справи, і в матеріалах справи відсутні достовірні відомості про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду судом першої інстанції справи 04.03.2020.
Із матеріалів справи також убачається, що в таких відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 вручена чи направлена копія оскаржуваної постанови у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП трьохденний строк. З розписки представника ОСОБА_2 адвоката Штефаняка І.І., яка міститься на заяві про ознайомлення з матеріалами справи, вбачається, що він ознайомився з матеріалами справи та отримав копію постанови 14.04.2020, у зв`язку з чим, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу.
Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу поважними, у зв`язку з чим, строк на апеляційне оскарження поновлюється.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті вказується на таке:
1) звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
2) при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.
3) зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та викладені у постанові висновки апеляційний суд доходить до суджень про те, що вказані вимоги закону не були дотримані як інспектором СРПП № 2 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області Стойка М. при проведенні перевірки та складанні протоколу, так і суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги про незаконність постанови визнаються такими, що заслуговують на увагу.
Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 16.12.2019 о 22 год. 45 хв. у с. Невицьке, по вул. Центральна, 43, Ужгородського району, керував транспортним засобом марки «Opel Insignia», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. При цьому, у постанові зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 216384 від 16.12.2019, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 16.12.2019, відеозаписом, що міститься на DVD-диску.
Однак, посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2. 5 ПДР та, відповідно, вину в скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв`язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, про його винуватість у скоєнні цього проступку.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем по вул. Центральній у с. Невицьке Ужгородського району 16.12.2019 о 22 год. 45 хв.
Із письмових пояснень гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , рапорту інспектора Стойки М., а також наявного в матеріалах справи відеозапису з місця події, не вбачається, що такими підтверджено факт керування ОСОБА_1 автомобілем.
У ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що автомобілем не керував і автомобіль знаходився на узбіччі дороги в нерухомому стані.
Допитаний у ході апеляційного розгляду інспектор Стойка М. пояснив, що отримавши повідомлення про те, що в с. Невицьке по вул. Центральній, 43, знаходиться автомобіль, водій якого ймовірно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, одразу ж направився на місце події, де побачив ОСОБА_1 , який сидів за кермом автомобіля. Автомобіль був у нерухомому стані, а на передньому пасажирському сидінні знаходились порожні пляшки з-під пива.
Вищенаведене свідчить про те, що поліцейським не спростовані пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом.
При цьому, в матеріалах справи відсутні й передбачені КУпАП та іншими нормативними актами копії документів, які підтверджують право ОСОБА_1 на керування транспортними засобами, у тому числі автомобілем, зокрема, копія посвідчення водія та копія технічного паспорту на транспортний засіб.
Разом із тим, такими, що знайшли своє підтвердження є і доводи апеляційної скарги про те, що: в протоколі містяться виправлення у даті його складання; записи в протоколі відображені різними почерками; у графі «посада, спеціальне звання, ПІБ поліцейського, який склав протокол» зазначено лише прізвище та ім`я, без по батькові посадової особи; в матеріалах справи та протоколі не міститься даних, інформації про відсторонення водія від керування транспортним засобом.
Вищенаведене, на переконання апеляційного суду, також свідчить про те, що протокол складено щодо ОСОБА_1 без додержання вимог передбачених ст. 256 КУпАП, що залишилось поза увагою суду першої інстанції, і що у свою чергу призвело до неповноти судового розгляду та передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Крім того, як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, судом першої інстанції всупереч вимог ст. 33 КУпАП не з`ясовувались дані про особу правопорушника, його сімейний та майновий стан, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а лише формально зазначено що такі беруться до уваги, що у свою чергу підтверджується відсутністю таких відомостей у матеріалах справи.
Пунктом 24 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, окрім іншого, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.
Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, у тому числі при керуванні транспортними засобами, їх огляд, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, встановлення свідків (очевидців) події та їх допиту, вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, збирання інших доказів у підтвердження вини особи, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, у зв`язку з чим, постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 скасовується з направленням матеріалів справи про адміністративне правопорушення до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для належного оформлення.
Під час належного оформлення необхідно усунути вищевказані недоліки складеного щодо ОСОБА_1 протоколу, витребувати і приєднати до справи належні докази у підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем у зазначені в протоколі час та місці, а суду першої інстанції - на підставі зібраних доказів, надавши належну оцінку й доводам, які містяться у поданій ОСОБА_1 апеляційній скарзі, прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті адміністративного правопорушення.
Крім того, під час належного оформлення також підлягає з`ясуванню чи були в інспектора Стойки Р., який склав протокол, підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу.
На підставі вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про закриття провадження в справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не можуть бути задоволені з огляду на наведені вище недоліки, допущені при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, а також у зв`язку з тим, що можливості збирання додаткових доказів та з`ясування обставин у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не вичерпані.
З огляду на наведене, апеляційний суд доходить висновку про те, що постанова судді як незаконна та передчасна має бути скасована, подана апеляційна скарга задовольняється частково, а матеріали справи про адміністративне правопорушення повертаються до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для належного оформлення.
Приймаючи рішення про повернення справи для належного оформлення також беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що можливості збирання додаткових доказів у справі не вичерпані.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , задоволити частково.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а матеріали справи повернути до Ужгородського РВП ГУНП в Закарпатській області для належного оформлення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан