Номер провадження: 33/813/1066/20
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Грідіна Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Грідіна Н.В., за участю секретаря судового засідання Узун Н.Д., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Коваленко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Коваленко К.О., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Київського районного суду м. Одеси від 24.06.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

В постанові суду встановлено, що ОСОБА_1 24.04.2020 року, близько о 11:32 год., в порушення п.п.1,2 Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211, перебував у громадському місці за адресою АДРЕСА_2 , без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, респіратора чи захисної маски.

Зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеною постановою суду Коваленко К.О., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, посилаючись на те, що постанова суду винесена з порушеннями матеріального та процесуального права, суд неправильно надав оцінку матеріалам справи, в зв`язку з чим невірно встановив фактичні обставини справи, так як ОСОБА_1 був зупинений на місці, яке не вважається громадським місцем, так як згідно роз`яснення кабінету Міністрів України громадське місце є під`їзди, підземні переходи, стадіони, парки, сквери дитячі майданчики, зупинки громадського транспорту, ліфти, державні установи, медичні установи, тощо.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.

Так, впостанові суду зазначено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, була встановлена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД № 022294 від 24.04.2020 року та пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Разом з тим, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, з наступних обставин.

При розгляді апеляційної скарги, за клопотанням сторони захисту, були досліджені докази, покладені в обґрунтування постанови суду, а також надані при апеляційному розгляді.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення ОД № 022294 від 24.04.2020 року ОСОБА_1 інкримінується, що він 24.04.2020 року, близько о 11:32 год., в порушення п.п.1,2 Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211, перебував у громадському місці за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 88, без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, респіратора чи захисної маски, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п.п. 1 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції чинній на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року на всій території України установлено карантин та заборонено до 24 квітня 2020 року, зокрема: з 6 квітня 2020 року перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до роз`яснень Міністерства охорони здоров`я визначено «громадське місце», де необхідно носити маски чи респіратори у зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції відповідно до постанови №211.

Громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Також це: ліфти і таксофони; приміщення та території закладів охорони здоров`я; приміщення та території навчальних закладів; дитячі майданчики; приміщення та території спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд та закладів фізичної культури і спорту; під`їзди житлових будинків; підземні переходи; транспорт загального користування, що використовується для перевезення пасажирів; приміщення закладів ресторанного господарства; приміщення об`єктів культурного призначення; приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів тощо.

Перелік громадських місць може бути розширений органами місцевої влади.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що він йшов по вулиці уздовж дороги без маски, так як вважав, що зазначене місце, вулиця не є громадським місцем.

З відеозапису доданого до протоколу вбачається, що ОСОБА_1 йшов по вулиці уздовж дороги та навколо нього жодного громадянина не було.

На думку апеляційного суду місце, де ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, згідно наведених постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року та роз`яснень Міністерства охорони здоров`я, не відноситься до громадських місць визначеними цими правовими актами.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано рішення органів місцевої влади м Одеси, або будь-якого іншого доказу, який би свідчив, що вулицю уздовж дороги, на який був зупинений ОСОБА_1 визначено громадським місцем.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що матеріалами справи не доведено ознак інкримінованого правопорушення, зокрема, що ОСОБА_1 перебував без маски чи респіратора у громадському місці, в зв`язку з чим висновок суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п.п. 1 п.2 Постанови КМУ від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-COV-2», не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини», представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку та на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При таких обставинах, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, так як доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження. При розгляді справи та винесенні постанови судом першої інстанції не були в повному обсязі дотримані вимоги ст.ст.245, 280 КУпАП, а саме судом не було перевірено належним чином наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення. В зв`язку з цим суд неправильно встановив фактичні обставини інкримінованого правопорушення та вину ОСОБА_1 в його вчиненні, так як матеріалами справи не доведено перебування ОСОБА_1 без маски чи респіратора у громадському місці.

З урахуванням наведених обставин, встановлених при розгляді апеляційної скарги, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247, 294 КУпАП, постанова суду має бути скасована, провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 має бути закрито, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Коваленко К.О., в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 24.06.2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., - скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1.ч.1 ст.247 ч. КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: Н.В. Грідіна