ПОСТАНОВА

Іменем України

17.02.2020 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Нікандрова С.О., розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії ОБ №060983 від 07.12.2019 року), який надійшов з Дніпрорудненського відділення поліції Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, працює машиністом погруз очної машини ЗАТ ЗЗРК, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Василівського районного суду Запорізької області з Дніпрорудненського відділення поліції Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №060983 від 07.12.2019 р., 07 грудня 2019 року о 15 годині 00 хвилин в с. М.Білозерка, вул. Межева, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вищезазначеного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 07 грудня 2019 року у нього з заднього сидіння автомобіля ЗАЗ 1102, д/н НОМЕР_2 , який знаходився у дворі будинку по вул.Зелена в с. Мала Білозерка, було викрадено мобільний телефон,у зв`язку з чим він викликав наряд поліції на вул. Зелена. Працівники поліції, які приїхали на виклик наполягали на тому, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння і запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він не заперечував пройти огляд на стан сп`яніння, проте алкотестер «Драгер» у працівників поліції знаходився в неробочому стані, на медичне огляд в лікарню його не направляли. Ніякі свідки працівниками поліції не залучалися. Він не відмовлявся від підпису в протоколі і отриманні його копії, а протокол про адміністративне правопорушення складався його без участі. Зазначений в протоколі свідок ОСОБА_2 є його співмешканкою, під час його спілкування з працівниками поліції на вул. Зелена вона присутня не була, а знаходилася за місцем проживання по вул. Межова. Свідок ОСОБА_3 , зазначений в протоколі, є його братом по матері, і також не був присутній під час спілкування з поліцейськими.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності, адвокат Притула М.І. просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.256 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі. Яка притягається до адміністративної відповідальності.

В порушення вимог статті 256 Кодексу України про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по суті складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення з викладенням своєї позиції за інкримінованим правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.130 КУпАП.

При відмові ОСОБА_1 від дачі пояснень з посиланням на положення ст.63 Конституції України, про це необхідно було відобразити у складеному протоколі з посиланням на вказану правову норму, а у разі відмови від дачі пояснень по суті складеного протоколу цей факт повинен бути підтверджений підписами понятих.

В порушення вимог ст.256, 254 КУпАП, протокол не містить підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або у випадку відмови його від підпису в протоколі, зазначення про це в протоколі з засвідченням підписами свідків.

Відповідно ст.278 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на

стан сп`яніння.

Згідно п.2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Відповідно до вимог ч.1 ст.266 КУпАП, пунктів 2, 3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 р., огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, визначеними у п.3, 4 Розділу І Інструкції, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Разом з тим, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (пункт 7 Розділ І Інструкції).

Також, згідно п.п. 4, 5, 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Необхідною умовою законності проведення огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу є присутність при ньому двох свідків (ч.2 ст.266 КУпАП).

Свідок (в розумінні ст.266 КУпАП) це не заінтересована в результаті огляду на стан сп`яніння особа, яка притягається поліцейським для посвідчення факту виконання зазначеного заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а також змісту, ходу і результатів зазначеного огляду.

Свідки в даному випадку залучаються до участі у справі з метою забезпечення об`єктивності проведеного огляду.

Таким чином, присутність свідків є обов`язковою у випадках:

- проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за згодою водія;

- відмови від медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я,

незалежно від того, де водій відмовився від такого огляду: на місці зупинки транспортного засобу чи в приміщенні закладу охорони здоров`я.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено двох свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , і долучені до справи їх письмові пояснення, викладені на окремих аркушах.

Згідно вимог ч.1 ст.272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що проживає з ОСОБА_1 однією сім`єю і мають спільних дітей. 07 ІНФОРМАЦІЯ_2 2019 року вона була вдома за адресою: АДРЕСА_1 . куди до неї приїхав працівник поліції і попросив підписати пояснення, зі змістом якого вона не знайомилася. Також пояснила, що не була свідком обставин, зазначених в протоколі, в її присутності ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Для перевірки достовірності обставин, зазначених в протоколі, судом викликався також свідок ОСОБА_3 вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, а також викликався поліцейський ОСОБА_4 , яким складений протокол про адміністративне правопорушення, проте, незважаючи на неодноразові виклики, зазначені особи до суду не з`явились з невідомих причин.

Письмові пояснення свідків не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки зазначені свідки не допитувалися в судовому засіданні. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року по справі №560/751/17.

Виходячи із судової практики Європейського суду з прав людини (рішення від 25.04.2013 року у справі «Еркапіч проти Хорватії» з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 р., згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Таким чином, безпосередні показання свідків в суді мають більше значення (пріоритет) для встановлення винуватості, ніж письмові пояснення свідків, які виготовлені поліцейськими, а не написані власноруч свідками, а тому за вказаних обставин справи у суду є обґрунтовані сумніви в достовірності відомостей, зазначених в цих письмових поясненнях.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), на переконання суду

дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, то ж, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було долучено будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а при розгляді справи не встановлено фактичних даних на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративні правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід провадженням закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.130, п.1 ст.247, ст.ст. 251, 179, 283-285, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова