Справа №: 310/5930/20
3/310/3254/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 вересня 2020 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Дубровська Н.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

09.09.2020 до Бердянського міськрайонного суду повторно надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, зокрема, вирішує питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20.08.2020 справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП було повернено до Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області для належного оформлення, у зв`язку з тим, що у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КупАП, проте до матеріалів справи не було долучено відомостей щодо вчинення останнім протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає повторному поверненню до Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області з наступних підстав.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративні правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 173-2 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Проте, до матеріалів справи так і не було долучено відомостей щодо вчинення ОСОБА_1 протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Наведені вище порушення закону є істотним і не можуть бути усунуті судом.

Протокол, є актом обвинувачення й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Відповідно до п. 6 та п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Враховуючи наведене, вважаю, що адміністративний матеріал слід повернути до Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області для належного оформлення з урахуванням обставин викладених у цій постанові та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015, оскільки не усунення зазначених вище недоліків виключає можливість розгляду справи по суті. У випадку необхідності внесення виправлень до протоколу про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна бути ознайомлення під підпис з такими виправленнями.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173-2 ч. 2, 252, 256, 278, 280 КУпАП, суддя

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП повторно повернути до Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області для належного оформлення.

Постанова оскарженню у порядку провадження по справам про адміністративне правопорушення не підлягає.

Суддя Н. М. Дубровська