ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1035/19 Номер провадження 33/814/15/20Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С. І. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., з секретарем Лимар О.М., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Охмака В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого в ТОВ «Автоскло» підсобним працівником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,2 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 06.02.2019 о 23 год. 00 хв. біля будинку № 38 по вул. Макаренка у м. Кременчуці Полтавської області, керував автомобілем «Volksvagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння та при зупинці працівниками поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить постанову скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування таких вимог, посилається на недопустимість як доказу, переглянутого в судовому засіданні відеозапису, оскільки протокол серії БД № 203909 від 06.02.2019 року не містить посилань не тільки на сам відеозапис, а і на технічний засіб, за допомогою якого його здійснено. Наданий суду відеозапис є несуцільним, переривчастим.

Не заперечує того факту, що він відмовився від проходження огляду, однак вказує, що працівники поліції не роз`яснили наслідків такої відмови та діяли неправомірно. Крім того, з моменту зупинки автомобіля та до теперішнього часу він надає послідовні пояснення, що йому зроблено операцію на очах, внаслідок чого в темряві значно розширюються зіниці. Виписку про операцію надав до суду першої інстанції, проте цей доказ залишився поза увагою суду.

Вважає висновок суду щодо правомірності дій поліцейських, які не роз`яснили наслідки відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та подальше складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за фактом відмови від проходження огляду, зроблений з порушенням презумпції невинуватості, ґрунтується на припущеннях, що є порушенням ст. 62 Конституції України.

Звертає увагу, що попри підозри поліцейських щодо його перебування в стані наркотичного сп`яніння, він не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Крім того, суд не викликав в судове засідання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не допитав в якості свідків працівників поліції, не викликав та не допитав двох осіб, які були присутні в його автомобілі на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Вважає постанову невмотивованою, оскільки не враховано належним чином особу правопорушника, його майновий стан та ін.

Зазначає, що у нього на утриманні перебуває дружина, на теперішній час змушений допомагати своїй тещі ОСОБА_4 , яка з 2018 року і по теперішній час є онкохворою. Транспортний засіб, що належить родині, використовується в тому числі і для перевезення ОСОБА_4 до лікарняних закладів. Позбавлення права керування транспортним засобом на рік із значним штрафом призведе до додаткових матеріальних витрат, що погіршить незадовільний матеріальний стан.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Охмака В.І., вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, допитавши свідків, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Volkswagen Golf д/н НОМЕР_2 лютого 2019 року о 23.00 біля будинку АДРЕСА_2 встановлений протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №203909 та не заперечується самим ОСОБА_1 .

Більш того, сам ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі стверджує, що він відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Такі його пояснення в суді апеляційної інстанції підтвердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а також даний факт зафіксований нагрудною камерою поліцейського, відеозапис з якої досліджувався судом.

Доводи апелянта про порушення поліцейськими вимог закону під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, що полягало у не роз`ясненні ОСОБА_1 наслідків його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, - є безпідставними.

Так, відповідно до п. 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС 31376 від 06.11.2015 передбачено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 203909 ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про дату, час, місце розгляду справи щодо нього.

Такий обов`язок, як роз`яснення наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, законодавством України на поліцейського не покладено, а тому доводи апелянта в цій частині не ґрунтуються на вимогах закону.

Слід зазначити що особа, яка керує транспортним засобом, зобов`язана знати та неухильно дотримуватися Правил дорожнього руху України, відповідно до п. 2.5 яких на водіїв покладено саме обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою виявлення стану, у тому числі, наркотичного сп`яніння. За невиконання вказаного пункту ПДР України передбачена адміністративна відповідальність згідно з ст. 130 КУпАП.

Доводи про недопустимість доказу відеозапису із нагрудної камери поліцейського, долученого до матеріалів адміністративної справи, через відсутність вказівки про наявність такого доказу у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 203909 є такою, що також не ґрунтується на вимогах закону.

Обґрунтовуючи свої вимоги в цій частині, апелянт посилається на висновок Верховного Суду України у складі Касаційного адміністративного суду у справі №524/5536/17 (рішення від 15.11.2018) де зазначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Із наведеного змісту правової позиції вбачається, що вимога про вказівку у процесуальному документі наявності відеозапису ставиться саме до постанови, а не до протоколу, як про те зазначає ОСОБА_1 , фактично змінюючи зміст правового висновку.

Окрім іншого апелянт вважає, що вказаний відеозапис є недопустимим доказом ще й з тих підстав, що він переривається і не є суцільним.

Обов`язок поліцейського вести відеозйомку безперервно не є абсолютним та відповідно до вимог п.п. 5, 8 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису поліцейський має право відступити від цих вимог за певних умов, а отже відсутність безперервності відеозапису не вважаю таким, що вплинуло на правильність прийняття рішення суддею суду першої інстанції.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Вказані вимоги поліцейським ОСОБА_6 при складання протоколу серії БД № 203909 щодо ОСОБА_1 дотримані в повному обсязі, підстави для повернення його для доопрацювання відсутні.

Наведені вище доводи враховуються при визначенні допустимості доказу протоколу про адміністративне правопорушенні серії БД № 203909. Слід зазначити, що відсутність у протоколі допису про використання поліцейським портативної відеокамери та наявності у зв`язку з цим відеозапису як доказу у справі про адміністративне правопорушення, - не є підставою для визнання протоколу неналежним доказом, оскільки така вимога відповідно до ст. 283 КУпАП ставиться до постанови про адміністративне правопорушення.

Що стосується заявленої у апеляційній скарзі ОСОБА_1 вимоги про неповноту судового розгляду через не допит суддею свідків події, то такі недоліки в суді апеляційної інстанції усунуті, були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявляє, що суддя мав би зважити на повідомлену ним обставину про хірургічне втручання на очах апелянта внаслідок чого зіниці його очей не реагують на світло, а отже він не перебував у стані наркотичного сп`яніння та вимога поліцейського пройти огляд була безпідставною.

Проте слід зазначити, що Правилами дорожнього руху України не передбачено будь-яких виключень у п. 2.5, за наявності яких особа могла б правомірно відмовитися виконувати вимогу поліцейського, передбачену вказаним пунктом. Тому доводи ОСОБА_1 про необхідність врахування цієї обставини при вирішенні питання про наявність в його діях складу правопорушення, є безпідставною.

Та обставина, що ОСОБА_1 всупереч ст. 266 КУпАП не був відсторонений поліцейським від керування транспортним засобом після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не оцінюється в даному провадженні як доказ, що доводить чи спростовує провину ОСОБА_1 , не впливає на правильність кваліфікації дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАп, оскільки є питанням відповідальності поліцейського.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КУпАП суддею апеляційного суду враховуються обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , а саме наявність онкохворого члена сім`ї, який потребує зокрема і транспортування до медичного закладу, проте, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною, тобто такою, що не надає можливості змінити стягнення в бік пом`якшення, а підстав для скасування постанови в ході апеляційного перегляду не встановлено, - постанова від 17.04.2019 року підлягає залишенню без змін, а відповідно апеляційна скарга ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан