справа № 166/7/20
провадження № 3/166/15/20
ПОСТАНОВА

іменем України

04 березня 2020 року смт.Ратне

Суддя Ратнівського районного суду Волинської області Свистун ОМ., з участю секретаря Тарасюка О.М., особи, яка притягується до адмінвідповідальності, ОСОБА_1 ,, захисника Колєсніка Б.В., розглянувши скеровану Ратнівським ВП ГУНП у Волинській області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Із протоколу про адмінправопорушення вбачається, що ОСОБА_1 10 грудня 2019 року о 21 год 00 хв на вул.Шевченка в смт.Заболоття Ратнівського району Волинської області керувала автомобілем «Сеат Інка», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 (а) ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.130 ч.1 КпАП України.

ОСОБА_1 винуватості у вчиненні даного правопорушення не визнала. Пояснила, що 10 грудня 2019 року близько 20 години їхала автомобілем із магазину «Хрещатик», що в смт.Заболоття, до будинку за місцем проживання. Оскільки вийшло з ладу переднє праве колесо, автомобіль під її керуванням в`їхав у паркан житлового будинку. Зупинившись, вона пішла до власників будинку, щоб вирішити питання про відшкодування завданого нею збитку. У той час в зустрічному напрямку рухався поліцейський службовий автомобіль. Двоє поліцейських допомогли їй відбуксирувати автомобіль у гараж за її місцем проживання. На пропозицію поліцейських пройшла в службове авто для отримання тимчасового дозволу на керування транспортними засобами. Останні близько 23 години доставили її в Ратнівську ЦРЛ для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначила, що у смт.Заболоття продути алкотестер їй не пропонували. Повідомляла поліцейському в приміщенні Ратнівської ЦРЛ про бажання скористатися правовою допомогою адвоката, однак у цьому їй відмовили. У лікарні двічі продувала в алкотестер, останній показав негативні результати. Здати біологічний матеріал для дослідження їй не пропонували. Після проходження огляду на стан сп`яніння її відвезли в Ратнівський відділ поліції, де складали документи. Тоді ж повідомила номер телефону сестри, яку довели до відома про її затримання. Жодних документів ні в поліції, ні в лікарні вона не підписувала, поставила свій підпис лише на одному документі, назву якого не пам`ятає, отримуючи тимчасовий дозвіл на керування транспортними засобами. Звільнили її близько 24 години й відвезли додому в смт.Заболоття.

Дослідивши додані до протоколу матеріали, доходжу наступного висновку.

У силу ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність

адміністративного правопорушення, винність даної особи в його

вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Проте всупереч Додатку 1 до згаданої Інструкції у направленні поліцейського ОСОБА_2 від 10.12.19 відсутня вказівка на виявлені ним у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, перелік яких передбачений п.3 Розділу 1 згаданої Інструкції.

Цим же нормативний актом (п.п.6, 7 Р.1) установлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із пояснень ОСОБА_1 та інспектора СРПП Ратнівського ВП ГУНП в області ОСОБА_2 установлено, що особі, яка притягується до адмінвідповідальності, не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у смт.Заболоття, зі слів інспектора поліції через відсутність у його розпорядженні відповідного технічного засобу.

Свідок інспектор ОСОБА_2 пояснив, що у вказані в протоколі час та місці ні він особисто, ні його колега, який чергував разом із ним, не бачили факту керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Проїжджаючи службовим автомобілем після 22 години у смт.Заболоття, побачили автомобіль, який пошкодив огорожу. На вулиці в той час перебувала ОСОБА_1 і власник будинку, якому завдана шкода. Не бачив і того, чи була пристебнута ОСОБА_1 під час керування автомобілем ременем пасивної безпеки. Пояснити, чому в протоколі вказаний час порушення 21 година, не зміг. Зазначив, що висновок про керуванням нею автомобілем у стані алкогольного сп`яніння зробив із усного визнавального пояснення ОСОБА_1 , яке зафіксовано на нагрудну камеру.

Проте, як вбачається із дослідженого в судовому засіданні доданого до матеріалів справи носія інформації, відеозапис із нагрудної камери поліцейського таких відомостей не містить.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення надано протокол про адмінправопорушення від 10.12.19 ОБ №111811 із підписами особи, яка притягується до адмінвідповідальності, в рядку про ознайомлення із часом і місцем розгляду справи, про отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, про ознайомлення із змістом протоколу, отримання його копії та правильність внесених даних, а також рукописним поясненням «З протоколом згідна», засвідченим підписом особи.

Суд вважає безпідставними заперечення ОСОБА_1 фактів проставляння згаданих підписів з огляду на її твердження про підписання документа лише на підтвердження отримання тимчасового дозволу на керування транспортним засобом та враховуючи пояснення інспектора СРПП Колотюка В.Г. про те, що підпис про отримання вказаного дозволу ставиться лише в протоколі про адмінправопорушення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в Постанові КАС ВС № 537/2088/17 від 15.05.19, сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З огляду на заперечення ОСОБА_1 у судовому засіданні винуватості в скоєнні адмінправопорушення її письмове пояснення про згоду із протоколом не є доказом її вини, відтак підлягає доказуванню.

Доданий до матеріалів справи висновок №116 про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, складений о 22 год 35 хв 10 грудня 2019 року лікарями Ратнівської ЦРЛ ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підписів вказаних лікарів не містить.

Наявний у ньому підпис ідентичний підпису ОСОБА_5 , завідуючого поліклінічним відділенням Ратнівської ЦРЛ, який засвідчував відповідність оригіналам копії вищезгаданого висновку №116 від 10.12.19, а також копій інших документів, наданих на запит захисника Колєсніка Б.В.

Проте сам ОСОБА_6 огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не здійснював, відтак підписання ним висновку не викликає жодних правових наслідків.

З цих же підстав суд визнає недопустимим доказом акт медичного огляду ОСОБА_1 №116 від 10.12.19, який лікарями ОСОБА_3 і ОСОБА_7 не підписаний.

Відсутній підпис лікаря ОСОБА_3 і в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, де під реєстраційним номером НОМЕР_2 міститься запис про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та діагноз «Від обстеження відмовилася. Алкогольне сп`яніння».

Згідно із п.п.4-5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026 (далі - Інструкція №1026). Відповідно до Інструкції № 1026 застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою, зокрема, фіксування правопорушення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Однак до матеріалів справи не долучений носій інформації із відеозаписом зупинки автомобіля, затримання ОСОБА_1 , проведення медичного огляду та складення всіх протоколів відносно неї.

Наявний в матеріалах справи відеозапис містить неповний період проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, шляхом перегляду якого неможливо встановити перебування останньої в стані алкогольного сп`яніння.

Більш того, носій інформації із зафіксованим відеозаписом не містить найменування технічного пристрою, що свідчить про недопустимість даного доказу в контексті правової позиції ВС/КАС у справі №337/3389/16-а від 30 травня 2018р.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належними і допустимими доказами не доведена.

Згідно з статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КпАП України,

ухвалив :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її складення.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун