Провадження № 33/801/755/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її адвоката Марусича М.С.,

представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Брилянт І.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Марусича Максима Сергійовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №406504, 07 липня 2020 року о 18:03 год в м. Вінниці, по вул. 600-річчя, 78, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з двору будинку, не надала переваги у русі велосипедисту ОСОБА_2 , який рухався по тротуару та допустила з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.10.2 ПДР України.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2020 року визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн на користь держави.

Не погодившись з постановою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Марусич М.С. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її необ`єктивною, необґрунтованою, судом першої інстанції грубо порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам справи. Просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутності в її діях складу правопорушення.

Заслухавши правопорушника її адвоката, адвоката потерпілого, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 10.2 Правил дорожнього руху, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Притягуючи до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, в її діях міститься склад правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

З даними твердженнями суду першої інстанції, апеляційний суд не погоджується з огляду на наступне.

З аналізу постанови суду першої інстанції вбачається, що при встановленні вини у вчинені правопорушення суд посилався на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №406504, згідно якого 07 липня 2020 року о 18:03 год в м. Вінниці, по вул. 600-річчя, 78, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з двору будинку, не надала переваги у русі велосипедисту ОСОБА_2 , який рухався по тротуару та допустила з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.10.2 ПДР України;

- схему місця ДТП від 18.10.2018 року;

При цьому в постанові суду першої інстанції лише перелічені зазначені докази, однак належної правової оцінки їх змісту судом не надано.

Під час дослідження апеляційним судом вказаних доказів було встановлено, що дані матеріали справи не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що свідків ДТП немає.

Разом з тим, розділу 6 Правил дорожнього руху містить низку вимог до велосипедистів, у тому числі: п. 6.1. Рухатися по дорозі на велосипедах дозволяється особам, які досягли 14-річного віку; п. 6.2. Велосипедист має право керувати велосипедом, який обладнаний звуковим сигналом та світлоповертачами: спереду - білого кольору, по боках - оранжевого, позаду - червоного. Для руху в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості на велосипеді повинен бути встановлений та увімкнений ліхтар (фара).

Зокрема у п.6.6. вказано, що велосипедисту забороняється:

а) керувати велосипедом з несправним гальмом, звуковим сигналом, а в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості - з вимкненим ліхтарем (фарою) чи без світлоповертачів;

б) рухатися по автомагістралях і дорогах для автомобілів, а також по проїзній частині, коли поряд облаштовано велосипедну доріжку;

в) рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках (крім дітей до 7 років на дитячих велосипедах під наглядом дорослих);

г) під час руху триматися за інший транспортний засіб;

ґ) їздити, не тримаючись за руль, та знімати ноги з педалей (підніжок);

д) перевозити пасажирів на велосипеді (за винятком дітей до 7 років, які перевозяться на додатковому сидінні, обладнаному надійно закріпленими підніжками);

е) буксирувати велосипеди;

є) буксирувати причеп, не передбачений для експлуатації з велосипедом.

Згідно з п.1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, в тому числі п. 1.3, відповідно до якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, велосипедист ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час ДТП він досяг 14 років.

Крім того, як зазначено в протоколі та підтверджується схемою ДТП від 07 липня 2020 року, велосипедист ОСОБА_2 рухався по тротуару, що згідно п.п. «в» п.6.6. ПДР йому було заборонено.

З фотознімків та схеми ДТП, які наявні в матеріалах справи видно, що удар велосипедистом ОСОБА_2 був здійснений у ліву задню частину автомобіля (кришка бензобаку).

Зазначене підтверджує той факт, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки Мазда 6, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з двору будинку, надала дорогу пішоходам, що рухались по тротуару, після чого відбулось зіткнення велосипедиста у ліву задню частину автомобіля Мазда 6.

Отже, велосипедист мав би уникнути зіткнення з автомобілем.

Пункт 6.7. ПДР передбачає, що велосипедисти повинні виконувати вимоги цих Правил, що стосуються водіїв або пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу.

Суд першої інстанції на дані обставини уваги не звернув, належної правової оцінки їм не надав та у постанові не зазначив, яким саме чином наявні у справі докази підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, неправильно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки такий висновок не ґрунтується на об`єктивних доказах, а тільки на однобічній оцінці матеріалів справи.

У результаті перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про недоведеність скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованими.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява N 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява N 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016р.), як і у кримінальному провадженні, суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 12 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Марусича Максима Сергійовича задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун