ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2020 Справа №607/13318/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Грицак Р.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського Відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №466843 від 29 липня 2020 року, ОСОБА_1 29 липня 2020 року о 01 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Макаренка керував автомобілем марки Opel Vectra державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 на табло якого висвітлило показник 1,82 проміле, що підтверджується тестом №241 від 29.07.2020 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав та суду пояснив, що з результатам тесту він не погодився та Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не підписав, у медичний заклад на визначення стану алкогольного сп`яніння працівники його не направляли тому вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього без дотримання вимог ст. 256 КУпАП та з порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376. Зокрема, в протоколі відсутні відомості про те, за допомогою яких технічних засобів було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, не зазначено їх сертифікати та дати повірки, не надано їх і до самих матеріалів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння свідками також не підписаний. Також зазначає, що в порушення Інструкції в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності на підставі даних матеріалів справи та провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав:

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст.52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вимогами ч.1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ч.1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2018 №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Пунктом 8 вказаного порядку передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 29.07.2020 року згідно яких останні підтверджують що вони були свідками того, що 29.07.2020 року о 01 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Opel Vectra державний номерний знак НОМЕР_1 та у їх присутності продував газоаналізатор Drager Alcotest 6820 результат якого показав позитивну пробу 1,82 проміле, а також у їх присутності був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №466843.

Однак із вказаних пояснень свідків не зрозуміло чи ОСОБА_1 29.07.2020 року о 01 год. 35 хв. керував транспортним засобом чи проходив огляд на визначення стану сп`яніння, оскільки вони є ідентичними, однаковими, заповнені на друкованому бланку. При цьому слід врахувати, що в поясненнях відсутні відомості про те, що свідки їх читали та згідні із друкованим текстом.

На виклик суду, свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, а відтак їх письмові пояснення без їх допиту в судовому засіданні є неналежними доказами.

Відповідно до п.10 Розділу ІІ Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

В разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статі 266 КУпАП (п.7 Інструкції).

Положення вищевказаної Інструкції свідчать, що акт огляду складається та є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення в разі згоди особи з результатом проведеного огляду та при небажанні водія пройти огляд в медичному закладі.

Як вбачається з матеріалів справи за наслідками проведеного огляду працівником поліції був складений акт огляду, який ОСОБА_1 не був підписаний, що не дає підстави вважати, що водій був згідний з таким результатом огляду, проведеного на місці зупинки, акт огляду також не підписаний свідками. Не підписана ОСОБА_1 і роздруківка тесту. Письмові пояснення свідків не містять даних, що ОСОБА_1 погоджувався з результатами огляду, проведеного на місці зупинки. Не долучено будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт згоди ОСОБА_1 з результатом огляду, проведеного на місці та небажання проходити огляд в медичному закладі. Зібрані та досліджені судом докази не дають підстав для висновку, що огляд був проведений з дотриманням передбаченої чинним законодавством процедури, що ОСОБА_1 погоджувався з результатом огляду на місці та не бажав пройти огляд в медичному закладі.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин в разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки та відмови від проходження огляду в медичному закладі у працівників поліції були б підстави для складання щодо ОСОБА_1 протоколу за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху - за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а за порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху - за керування в стані алкогольного сп`яніння лише в разі фіксації такого стану в медичному закладі, позаяк стан сп`яніння не зафіксований з дотриманням процедури, передбаченої вищевказаною Інструкцією.

В порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за N 1452/735, а також ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №466843 від 29.07.2020 року, не зазначено серійний номер технічного засобу, яким здійснювався огляд на стан алкогольного сп`янінні, не зазначено його сертифікати та дати повірки та не надано їх до матеріалів справи.

Крім того, під час дослідження матеріалів встановлено, що дані зазначені у протоколі щодо місця скоєння правопорушення не відповідають наявним доказам.

Так, із рапорту працівників поліції під час несення служби працівниками поліції 29.07.2020 року о 03.00 год. в с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області був виявлений автомобіль марки Opel Vectra державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого рухався з порушенням ПДР України, та о 03 год. 06 хв. вказаний транспортний засіб був виявлений по вул. Макаренка в м. Тернополі під керуванням ОСОБА_1 на якого було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №466843.

Таким чином час складення протоколу 01 год. 40 хв. 29.07.2020 року та вказаний у ньому час вчинення адміністративного правопорушення 01 год. 35 хв. 29.07.2020 року передує часу виявлення працівниками поліції транспортного засобу Opel Vectra державний номерний знак НОМЕР_1 , що мало місце о 03 год. 06 хв. 29.07.2020 року.

Матеріали справи не містять даних щодо складення працівниками поліції 29.07.2020 року постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, що стало підставою зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .

З доданого до матеріалів справи відеозапису, який переглянутий у судовому засіданні вбачається, що фіксування відбувається у темну пору доби, без освітлення, що в свою чергу унеможливлює встановити склад учасників, зокрема і наявність свідків

Разом з цим на відеозаписі відсутня повна процедура складання адмінматеріалів, наявна лише незначна її, а відтак вказаний відеозапис суд вважає неналежним доказом оскільки не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки не дотримано процедури оформлення його результатів, що вказує на недопустимість доказів, зібраних в даному провадженні. Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (керування в стані сп`яніння), як такий, що складений з порушенням вимог законодавства, не може вважатися допустимим доказом і бути покладеним в основу доведеності вини особи, що притягується до відповідальності, оскільки не дає підстав, вважати, що ОСОБА_1 був згідний з результатами огляду на місці. Інші докази не вказують на беззаперечне доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення в передбаченому законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 КУпАП усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

З огляду на досліджені обставини, суд дійшов висновку про неналежну процедурну фіксацію проходження відповідно до вищенаведеного порядку огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому досліджені матеріали справи не можна вважати належними і допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 проступку по ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки вони зібрані без дотримання порядку, викладеного у вищенаведених нормах права, та в силу ч.5 ст.266 КУпАП вважаються недійсними.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, встановлені обставини справи, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення (його об`єктивної сторони).

Керуючись ст. 124, ч.1 ст.130, ст.247, 283, 284 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддяР. М. Грицак