Справа № 465/1869/20 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 33/811/1301/20 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2020 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді змінити виключити з мотивувальної частини постанови: «З представлених матеріалів справи вбачається в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковані за даною статтею. Вина правопорушника ОСОБА_1 доведена зібраними по справі матеріалами».

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на такі доводи: його письмовими поясненнями, які долучені до матеріалів справи стверджується, а судом у оскаржуваній постанові не спростовано, що жоден із документів у матеріалах справи не дає підстав для законного і обгрунтованого висновку щодо вчинення інкримінованого правопорушення за ст. 124 КУпАП саме ним. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам, закону у зв`язку із чим ним було викладено окремі пояснення до нього. Протокол був складений лише 18.03.2020, про подію 13.03.2020, тобто, через п`ять діб. Натомість, жоден із матеріалів справи, на підставі яких складався протокол, не містить достатніх, достовірних доказів, якими б підтверджувався факт його причетності до вчиненого правопорушення, крім як співпадіння кольору та марки та моделі транспортного засобу, який був учасником дорожньо-транспортної пригоди та того, що перебуває у його власності. Саме за цими загальними ознаками, і була встановлена його причетність до інкримінованого правопорушення службовцем поліції.

Ні у рапорті патрульного екіпажу, ні у поясненнях потерпілого, а ні на відеоматеріалах немає зафіксованого державного реєстраційного номеру «ТОYОТА» номерний знак НОМЕР_1 , жовтого кольору, які б дали змогу ідентифікувати, що саме його автомобіль був учасником ДТП, а тим більше, що за його кермом, порушуючи правила дорожнього руху, перебував саме він. У матеріалах відсутні показання свідків, немає їх зазначення і в протоколі, незважаючи на те, що ДТП трапилося у світлу пору доби при великому потоці автомобілів та потенційних свідків. Встановлені актом огляду транспортних засобів пошкодження на його автомобілі є візуально незначними, але містяться по всьому периметру автомобіля, утворені в результаті тривалої експлуатації, як автомобіля підвищеної прохідності. Крім того, судом першої інстанції при постановлені оскаржуваного рішення неправильно було застосовано норми процесуального права щодо закриття провадження на підставі ст. 38 КУпАП; закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, в апеляційній скарзі просить розглядати справу без його участі.

Потерпілий ОСОБА_2 , будучи повідомленим про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи передбачених законом строків накладення адміністративних стягнень.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 13.03.2020.

Оскільки на момент розгляду справи суддею Франківського районного суду м. Львова (25 червня 2020 року) минуло три місяці з дня вчинення правопорушення, й визначений ч. 2ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення закінчився, суддя з дотриманням вимог закону закрив провадження у справі.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції при закритті справи не вправі був встановлювати вину у вчиненні правопорушення, апеляційний суд до уваги не бере.

За результатами розгляду справи в суді першої інстанції суддя обґрунтовано дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.3б, п. 10.3 Правил дорожнього руху, встановив вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і навів у постанові докази на підтвердження вини ОСОБА_1 . Таке рішення судді ґрунтується на законі, є обґрунтованим й мотивованим.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, правильно викладені у мотивувальній частині судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 25 червня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах