Справа № 509/4384/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Гандзій Д.М., розглянувши матеріали які надійшли від Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, на протязі року до адміністративної відповідальності не притягувався, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

З протоколу серії АПР18 № 753029 від 16.08.2020 року, який надійшов до суду 09.09.2020 року, вбачається, що 16.08.2020 року близько о 17.50 год., ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: смт. Авангард, ж/м «7-ме Небо», вул. Проїзна, здійснював продаж овочів без засобів індивідуального захисту (маски та печаток) та не мав антисептику чим порушив вимоги, Постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 р. № 211, за що відповідальність передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення при обов`язковому з`ясуванні вини даної особи у вчиненні адміністративного правопорушення та того чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя зобов`язаний з`ясувати також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в п. 114 Рішення від 10 вересня 2010 року у справі «Макфарлейн проти Ірландії» (заява № 31333/06), п. 38 Рішення Великої Палати від 29 березня 2006 року у справі «Ріккірді Піссаті проти Італії» (заява № 62361/00) зазначив, що засіб є ефективним тільки якщо він доступний та достатній.

В силу п. 255 Рішення ЄСПЛ від 12 грудня 2012 року у справі «Ель-Масрі проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (заява № 39630/09) та п. 152 у справі «Кудла проти Польщі» (заява № 30210/06) від 26 жовтня 2000 року засіб повинен бути ефективним на практиці й по закону, а згідно п. 36-40 Рішення від 24 липня 2012 року у справі «Джорджевич проти Хорватії» (заява № 41526/10) при оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника.

Судом враховується, що при розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно забезпечити оптимальний баланс між дотриманням прав і свобод особи, яка притягується до відповідальності, та загальним (публічним) інтересом, який передбачає ефективний захист особистості, суспільства і держави від адміністративних правопорушень.

Таким чином, на думку суду, будь-яке адміністративне правопорушення та санкції за його скоєння повинні бути чітко визначені в законі таким чином, щоб виходячи з його тексту - у випадку необхідності за допомогою тлумачення, що надано судам, - кожен міг передбачити адміністративно - правові наслідки своїх дій або бездіяльності.

В противному випадку може мати місце суперечна правозастосовна практика, яка послаблює гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на протязі року не притягувався.

Також судом встановлено, що дії ОСОБА_3 , не спричинили будь-яких матеріальних збитків.

З огляду на вищевикладене, вважаю, що дії ОСОБА_3 містять суто формальні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, з урахуванням обставин його вчинення, незначною тривалістю та відсутністю жодних шкідливих або тяжких суспільних наслідків, відсутність потерпілих та відсутність матеріальної шкоди, беручи до уваги той факт, що він на протязі року не притягувався до адміністративної відповідальності.

Більш того, вважаю, що діяння ОСОБА_3 не відповідає тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, її дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, або інтересам юридичних чи фізичних осіб, і така шкода фактично не була заподіяна. Крім того, на даний час правопорушення вичерпано.

Частиною 2 ст. 284 КУпАП, передбачено, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд вважає, що вчинене ОСОБА_4 адміністративне правопорушення є малозначним, а тому ОСОБА_3 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22,245,280,284 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 44-3 КУпАП обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Гандзій Д.М.