ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/9420/20

17.08.2020року

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Московського відділу поліції Головного управління національної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 310527 від 18 травня 2020 року, ОСОБА_1 18 травня 2020 року о 22:30 год. під час перевірки був відсутній за місцем мешкання, чим порушив правила та обмеження адміністративного нагляду.

ОСОБА_1 жодного разу в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин суд вважає, що відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за жодних обставин не може виступати як засіб уникнення адміністративної відповідальності.

Враховуючи ту обставину, що існує загроза спливу строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за доцільне розглянути дану справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Про вчинення адміністративного правопорушення, як це передбачено ст. 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення, уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, який повинен бути складений у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.02.2020 у справі № 643/15049/14-к відносно ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 09.07.2020 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 був направлений до Московського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області для доофомлення, зокрема, з тих підстав, що матеріали справи не містять належних доказів повторного вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 187 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме постанови суду, що набрала законної сили.

При цьому, у вищевказаній постанові зазначено, що аркуш паперу з прізвищем « ОСОБА_2 » та інформацією про правопорушення, який не містить взагалі жодних даних щодо особи, відносно якої надано вказану інформацію, а також не містить даних щодо особи, яка підготувала вказану інформацію, зокрема її посади, імені, підпису, печатки органу тощо, суд не може визнати доказом факту накладення на особу, щодо якої складений протокол, адміністративного стягнення протягом року.

В подальшому, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були повторно направлені до Московського районного суду м. Харкова.

Згідно зі ст. 256 Кодексу України про адміністративне правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачена відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах;3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу;4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 310527 від 18 травня 2020 року, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «чи притягався до адміністративної відповідальності» - відомості відсутні.

Натомість, мається аркуш паперу з прізвищем « ОСОБА_2 » та інформацією про правопорушення, який не містить взагалі жодних даних щодо особи, відносно якої надано вказану інформацію, а також не містить даних щодо особи, яка підготувала вказану інформацію, зокрема її посади, імені, підпису, печатки органу тощо, у зв`язку з чим він не може визнати доказом факту накладення на особу, щодо якої складений протокол, адміністративного стягнення протягом року.

Разом з тим, суд зазначає, що вказана довідка не може замінювати собою постанову компетентного органу про притягнення до адміністративної відповідальності.

Жодних фактичних підтверджень того, що ОСОБА_1 протягом останнього року піддавався адміністративному стягненню за ст. 187 Кодексу України про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи не долучено.

Крім того, відповідно до п. 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Згідно з ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративне правопорушення не доведена матеріалами, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення, тоді як суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі та збирати докази, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 187, 251, 256, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя Н.В. Новіченко