Справа № 156/524/20 Провадження №33/802/673/20 Головуючий у 1 інстанції: Федечко М. О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 21 серпня 2020 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 24.05.2020 о 00 год. 50 хв. на автодорозі Нововолинськ-Бужанка 2 км, він керував автомобілем, марки ВАЗ-211540 д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій 07.09.2020 через засоби поштового зв`язку апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції. Апелянт стверджує, що лише 26.08.2020 на його звернення йому була видана копія судового рішення, тому вважає, строк апеляційного оскарження для нього розпочався саме з цієї дати.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, доходжу висновку, що останню слід повернути з таких підстав.

Апелянт зазначає, що 26.08.2020 на його звернення йому була видана копія судового рішення, проте апеляційний суд вважає такі твердження такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони не відповідають вимогам законодавства, а саме ч.2 ст.294 КУпАП.

Згідно положеннями зі ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Тобто строк на апеляційне оскарження постанови починається з моменту її винесення, а не з часу коли правопорушник дізнався про її існування, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи щодо нього.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про перенесення розгляду справи місцевим судом на 14 год. 15 хв. 21.08.2020, про що засвідчив власноручним підписом на розписці (а.с.30).

Посилання ОСОБА_1 на те, що строк апеляційного оскарження для нього розпочався з дати отримання копія судового рішення - 26.08.2020, не ґрунтуються на законі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постанова винесена 21.08.2020 (а.с.32), її копію, як зазначає сам ОСОБА_1 , він отримав 26.08.2020, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, який для нього закінчився 31.08.2020.

Однак, апеляційна скарга подана ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку лише 07.09.2020, що підтверджується відтиском печатки на поштовому конверті, приєднаного до апеляційної скарги.

При цьому, ОСОБА_1 не просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Крім того, твердження ОСОБА_1 про те, що у постанові судді вказано про можливість її оскарження протягом 10 днів з моменту отримання, повністю суперечать як резолютивній частині оскаржуваної постанови, де вказано про можливість оскарження протягом 10 днів з дня винесення постанови (а.с.34 зворот) так і вимогам ч.2 ст.294 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного та тих обставин, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 з пропуском визначеного ч.2 ст.294 КУпАП строку на апеляційне оскарження постанови, поважні причини для поновлення якого відсутні та він не просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, тому враховуючи приписи ч.2 ст.294 КУпАП, необхідно повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Повернути ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 21 серпня 2020 року щодо нього.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов