Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/278/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба А. В.
Категорія - 172-11 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2020 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького Апеляційного Суду - Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою, адвоката Іващенка І.Ю. в інтересах особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 09 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого військова частина НОМЕР_1 командира 1 відділення автотранспортного взводу автотранспортної роти військової частини НОМЕР_1 , старшина військової служби за контрактом, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ч.4 ст.172-11 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2 465 гривень.

ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.06.2020 ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 30.04.2020 року о 08 год. 00 хв. будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді командира 1 відділення автотранспортного взводу автотранспортної роти військової частини НОМЕР_1 , здійснив самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд до 08 год. 00 хв. 04.05.2020 року, а відтак скоїв правопорушення передбачене ч. 4 ст.172-11 КУпАП

Обґрунтовуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи: протокол про адміністративне правопорушення від 08.05.2020 року, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.12.2019 №2, довідка-доповідь про відсутність на службі старшини ОСОБА_1 , доповідь про повернення у в/ч НОМЕР_1 військовослужбовця, що був відсутній на службі без поважних причин, рапорт, акт службового розслідування від 07.05.2020 року, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Іващенко І.Ю. в інтересах особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

У своїй апеляційній скарзі адвокат зазначає, що рішення суду першої інстанції було прийняте без участі ОСОБА_1 , постанова була направлена йому 07.07.2020, проте останній за станом здоров`я не міг вчасно звернутися з апеляційною скаргою. Крім того, ОСОБА_1 звернувся до Кропивницького місцевого центру з надання безоплатної правової допомоги, призначення адвоката зайняло досить багато часу. За таких обставин вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Адвокат, зазначає що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_1 на захист, зокрема надавати докази, заявляти клопотання.

Також скаржник зазначає, що ОСОБА_1 дійсно 30.04.2020 зранку погано себе почував, зокрема відчував біль в області спини, проте своєчасно прибув до військової частини та віддав ключі від боксів водію ОСОБА_5 . ОСОБА_1 повідомив командира взводу старшого прапорщика ОСОБА_6 про стан свого здоров`я, останній дозволив залишити військову частину для отримання медичної допомоги. Прибувши додому близько 07.00 годин ранку, дружина ОСОБА_1 викликала швидку медичну допомогу, проте вона не приїхала і дружина надавала медичну допомогу самостійно, зробила декілька уколів, від яких ОСОБА_1 заснув.

Крім того, апелянт посилається на те, що з 01 по 03 травня 2020 року в країні були офіційні вихідні, тому ОСОБА_1 04 травня 2020 року прибув на службу вчасно.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У зв`язку з цим, вважаю обґрунтованими доводи апелянта, про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які б вказували на своєчасну обізнаність його з текстом оскаржуваної постанови, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 адвоката Іващенка І.Ю. дослідивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

ОСОБА_1 , даючи пояснення апеляційному суду пояснив, що він 30.04.2020 у зв`язку з поганим самопочуттям, біллю в спині, зранку, він не зміг піднятися із ліжка. Зателефонувавши своєму командиру взводу ОСОБА_6 , він повідомив, що не може прийти на службу, оскільки напередодні отримав травму, на що командир дозволив йому залишитися вдома. Потім йому зателефонував прапорщик ОСОБА_3 проте на телефонний дзвінок відповіла дружина, та повідомила, що ОСОБА_1 погано себе почуває та ОСОБА_6 йому дозволив залишатися вдома.

З квартири він нікуди не виходив, оскільки фізично це не зміг зробити. Від військової частини він проживає у п`яти хвилинах ходьби, проте протягом всього часу із військової частини до нього ніхто не навідувався та не цікавився станом його здоров`я. Після вихідних він як положено вийшов на роботу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Тобто, необхідною умовою притягнення особи за вказане адміністративне правопорушення є встановлення факту вчинення нею в умовах особливого періоду наступних порушень: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб та за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Суб`єктами адміністративного правопорушення за вказаною статтею є військовослужбовець строкової служби, військовослужбовець (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаний або резервіст.

В протоколі про військове адміністративне правопорушення серії ОДМ/5/71 від 08 травня 2020 року, складеному стосовно ОСОБА_1 зазначено, що він 30.04.2020 року о 08 год. 00 хв. будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді командира 1 відділення автотранспортного взводу автотранспортної роти військової частини НОМЕР_1 , здійснив самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд до 08 год. 00 хв. 04.05.2020 року.

Проте, суд першої інстанції в достатній мірі не з`ясував всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, не проаналізував докази, які наявні у справі. Суд вказав у постанові, що вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, проте вказаними доказами підтверджується лише той факт, що ОСОБА_1 дійсно не з`явився до військової частини 30 квітня 2020 року, що самим ОСОБА_1 не заперечується.
Зокрема, суд першої інстанції не надав оцінку акту службового розслідування та поясненням ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , які долучені до акту.
З пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вбачається, що вони достовірно знали причини відсутності ОСОБА_1 на службі, оскільки ОСОБА_3 за дорученням ОСОБА_2 безпосередньо телефонував йому, для з`ясування причин його відсутності, на що ОСОБА_1 повідомив йому, що не може з`явитися на службу у зв`язку з поганим самопочуттям. Зважаючи на обізнаність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про причини відсутності ОСОБА_1 , останні не вжили заходів для перевірки місцезнаходження ОСОБА_1 та з`ясування причини його відсутності.
Крім того, суд апеляційної інстанції критично оцінює довідку - доповідь про відсутність на службі старшини ОСОБА_1 (а.с.19), так в ній зазначено, що ОСОБА_1 30.04.2020 не вийшов на службу, на телефонні дзвінки не відповідав, пошуки за місцем проживанням не дали результат, причина відсутності на службі не встановлена. Вищезазначена інформація, суперечить акту службового розслідування та поясненням ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Крім того, протоколом про військове адміністративне правопорушення складеним стосовно ОСОБА_1 передбачено, що він самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в період з 30.04.2020 по 04.05.2020, проте по факту останній був відсутній у військовій частині тільки 30.04.2020, оскільки 01.05.2020 та 02.05.2020 є вихідними днями та відповідно до ч.1 ст.73 Кодексу законів про працю України 1 травня визнається святковим днем, а відповідно до ст. 63 КЗпП України у випадку, коли святковий або неробочий день (стаття 73) збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого.

За таких обставин, з врахуванням доказів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, у даній справі поза розумним сумнівом не доведено наявність вини військовослужбовця ОСОБА_1 в умисному самовільному залишенні без поважних причин військової частини НОМЕР_1 .

Тому постанова суду першої інстанції не може бути визнана законною та обґрунтованою, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.294, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Іващенка І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 09 червня 2020 року, стосовно ОСОБА_1 - скасувати та на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова Кропивницького Апеляційного Суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
Апеляційного Суду Р.В. Широкоряд