Справа №592/7908/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Фоменко І. М.
Номер провадження 33/816/447/20 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. , за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Осмоловського В.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 серпня 2020 року, ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

За змістом постанови, ОСОБА_1 , 26.06.2020 року о 01 год 07 хв. в м. Суми по вул. Герасима Кондратьєва 127/1, керував транспортним засобом ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення кольору шкіряного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest ARLM-0279 та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 серпня 2020 року, а провадження по справі закрити з підстав передбачених ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в його діях.

За змістом доводів поданої апеляційної скарги, ОСОБА_1 вказує, що судом першої інстанції при розгляді справи не були дотримані вимоги ст.ст. 7,245,251,252,256,266,268,280,283 КУпАП. На думку ОСОБА_1 , оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування фактичних обставин справи та надання їм належної оцінки, з порушенням права на захист.

Апелянт зазначає, що у зв`язку із набранням чинності 01.07.2020 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII (з наступними змінами) було скасовано акт, який встановлював адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, в редакції, яка діяла на час вчинення ним адміністративного правопорушення та одночасно встановлено кримінальну відповідальність, серед іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння (ст.286-1 КК України), яка не має зворотної дії у часі. При цьому, вважає, що прикінцеві та перехідні положення вказаного закону не встановлюють можливості продовження провадження в адміністративній справі за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП в попередній редакції, а тому, посилаючись на положення ст.58 Конституції, ст.8 КУпАП вказує на існування законних, на його думку, підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність і як наслідок застосування до нього закону, який погіршує становище, що є недопустимим.

Спростовуючи висновки суду на доведеність вини, ОСОБА_1 вказує на те, що йому не було вручено протокол про адміністративне правопорушення, тобто не пред`явлено суті звинувачення у встановленому законом порядку.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі пред`явленого звинувачення яке викладено в протоколі. Вважає, що в протоколі вказано, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, про те не вказано, який саме стан сп`ніння в нього був виявлений та від якого саме огляду він відмовився. Тому, на думку ОСОБА_1 судом було порушено його право на справедливий суд.

Викладене, на переконання апелянта, вказує на недопустимість в якості доказу складеного відносно нього протоколу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника Осмоловського В.А., які підтримали подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею суду першої інстанції з урахуванням вказаних вимог закону з`ясовані обставини, що свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, які суддя належним чином проаналізував та надав оцінку у їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 26.06.2020 серії ДПР18 №136836 (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4-5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); даними, що вбачаються з відеофайлів, які містяться на наданих відділенням поліції диску «DVD-R» (а.с.8).

Перевіряючи дані доводи ОСОБА_1 приходжу до таких висновків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.06.2020 року, ОСОБА_1 26 червня 2020 року о 01 год. 07 хв., в м. Суми по вул. Герасима Кондратьєва 127/1, керував транспортним засобом ВАЗ 21104, державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest ARLM-0279 та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Сумській області Семою В.В., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, підписаний ним та свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в наданих ними письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, підтвердили викладені в протоколі обставини.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містить жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема під час складання протоколу та щодо оскарження таких дій.

При цьому, як вбачається з відеозапису, який міститься на диску, на якому відображено та безсторонньо зафіксовано нагрудними відеокамерами (відеореєстраторами) інспекторів патрульної поліції та службового автомобіля деякі обставини події після зупинення автомобіля ВАЗ 21104, державний номерний знак НОМЕР_1 . В ході спілкування з водієм, працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в установленому законом порядку у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів відмовою, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Також з відеозапису вбачається, що апелянт покликав працівника поліції за машину та повідомив, що вживав алкогольні напої ввечері та запропонував патрульному вирішити проблему на місці без складання протоколу. Після цього, поліцейським було роз`яснено права водію та повідомлено, що буде складатися протокол про адміністративне правопорушення та процес відбирання пояснень свідків. Від підписання протоколу ОСОБА_1 відмовився.

Зафіксовані на даному відеозаписі обставини спростовують доводи ОСОБА_1 щодо неповідомлення йому суті звинувачення, оскільки працівником поліції протокол ДПР18 № 136836 зачитувався апелянту.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п.6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Відповідно до положень п.13. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку (п.14).

Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення, оскільки факт відмови апелянта від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння при цьому є беззаперечним.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про наявність законних підстав для закриття провадження по справі на підставі п.6 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, то такі не ґрунтуються на нормах закону з огляду на наступне.

Згідно матеріалів адміністративної справи, правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП вчинене ОСОБА_1 26.06.2020 року.

Відповідно до положень ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. У свою чергу ч.2 ст.8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчиненні до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до п.6 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

У цьому пункті йдеться мова про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність. Однак, у результаті внесення змін до ст.130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не була скасована, а, навпаки, була посилена.

До того ж, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17.06.2020, який набрав чинності 03.07.2020, виключено підпункти, у відповідності з якими стаття 130 КУпАП викладалася в редакції, яка не передбачала адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за вказані раніше дії, а натомість Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, яка встановлює кримінальну відповідальність за ці дії.

З огляду на те, що дія ст.130 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення, поширюється на не припинені на момент втрати відповідним законом чинності правовідносини, а дія Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018, який вводив кримінальну відповідальність і більш тяжке покарання за ці ж дії, поширюється лише на нові правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, та, з урахуванням того, що на час апеляційного розгляду ст.130 КУпАП знову діє в попередній редакції, за якою стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, підстави для закриття провадження у справі, передбачені п.6 ст.247 КУпАП, як про те ставиться питання в його апеляційній скарзі відсутні.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_1 містять ознаки даного правопорушення та про існування законних підстав для накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.