Провадження № 33/824/4311/2020 Головуючий у 2 інстанції Капічон О.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 09 травня 2020 року о 16 годині 20 хвилин в м. Києві, по вул. Щусєва, 9, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом (далі по тексту - ТЗ) «YAMAHA VINO», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей розширені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями водій порушив п. 2.5. ПДР України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200, 00 /десять тисяч двісті/ гривень.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Одночасно з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року, в якому вказав, що розгляд справи в суді першої інстанції був проведений за його відсутності. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо належного його повідомлення про час та місце розгляду справи. Про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався 25 вересня 2020 року, під час ознайомлення з матеріалами справи.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що вона підлягає поверненню апелянту, разом з доданими до неї матеріалами, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була винесена Шевченківським районним судом м. Києва 26 червня 2020 року. Разом з тим, апеляційна скарга була подана до суду лише 05 жовтня 2020 року, тобто вжепісля спливу 10-ти денного строку, встановленого Законом.

При цьому, вказані апелянтом обставини, в зв`язку з якими він пропустив строк на апеляційне оскарження не можутьбути визнані судом апеляційної інстанції як поважні, виходячи з наступного.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що 26 червня 2020 року ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, однак, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку SMS (а.с. 7).

Окрім того, ОСОБА_1 було відомо про наявність щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 426168 від 09 травня 2020 року та його було повідомлено, що розгляд справи щодо нього відбудеться за викликом Шевченківського районного суду м. Києва, що засвідчено його особистим підписом /а. с. 1/, однак, він за відповідною інформацією щодо руху справи до суду не звертався, внаслідок чого, подав апеляційну скаргу через п`ять місяців після складення щодо нього протоколу.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що апелянтом не вказано об`єктивних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не наведено обставин, які б вказували на неможливість звернення з апеляційною скаргою у передбачений законом строк, у зв`язку з чим приходжу до висновку про відсутність підстав для його поновлення та необхідності повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_2 у в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року, щодонього.

Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон