Номер провадження: 33/813/1119/20
Головуючий у першій інстанції Попревич В. М.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Котелевський Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Альбрехта І.С.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Мастістого І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Приймачук С.І. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2020 року, -

встановив:

оскаржуваною постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2020 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою судді районного суду, 19.07.2020 року, приблизно о 00:55 год., ОСОБА_1 , будучи адміністратором закладу, який розташований за адресою: м. Одеса, пляж «Аркадія», 3, та відповідальною особою, не припинив роботу закладу, чим порушив обмежувальні заходи відповідно до Постанови КМУ №588 від 08.07.2020, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду адвокат Приймачук С.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджує на неповноту судового розгляду та відсутність доказів, які доводять вину ОСОБА_1 . Апелянт просить скасувати постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП. Захисник посилається на те, що поза увагою судді районного суду залишився той факт, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки на час події правопорушення та складення протоколу, останній не займав будь-якої посади в нічному клубі та не виконував зазначені в протоколі функції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Мастістого І.А. які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку про слушність доводів апеляційної скарги, оскільки постанова суду є необґрунтованою, не відповідає положенням діючого КУпАП, та ухвалена за результатами неповного дослідження доказів, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

Апеляційний суд, перевіривши докази, які долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що суддя районного суду дійшов помилкового висновку про наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №651507 від 19.07.2020 року, приблизно о 00:55 год., 19.07.2020 року, ОСОБА_1 , будучи адміністратором закладу нічному клубі «Ітака», який належить ТОВ «Одисей-2017» та розташований за адресою: м. Одеса, пляж «Аркадія», 3, та відповідальною особою, не припинив роботу закладу, чим порушив обмежувальні заходи відповідно до Постанови КМУ №588 від 08.07.2020, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину категорично не визнав та пояснив, що в день складення протоколу, а саме 19.07.2020 року, він дійсно неофіційно виконував роботу, за адресою: м. Одеса, пляж «Аркадія», 3, зокрема слідкував за розташуванням лежаків на пляжі. При цьому, ОСОБА_1 категорично зазначив, що офіційно в зазначеному закладі він ніколи не працював та не працює, в тому числі і адміністратором, йому функціональні обов`язки адміністратора закладу не доводились, що входить в коло обов`язків адміністратора закладу йому не відомо. Незважаючи на це, працівники поліції склали відносно нього протокол за ст.44-3 КУпАП вказавши, що він, як адміністратор, не вжив заходів щодо припинення роботи закладу.

За результатами апеляційного перегляду оскаржуваної постанови судді районного суду, судом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_1 та підтверджували факт скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП за обставин, викладених в протоколі. Зокрема матеріали справи не містять відомостей, які підтверджують факт того, що ОСОБА_1 працював адміністратором нічного клубу «Ітака», який належить ТОВ «Одисей-2017».

В судовому засіданні апеляційного суду захисник надав суду довідку ТОВ «Одисей-2017» №69-2020 від 04.09.2020 року відповідно до якої ОСОБА_1 не перебуває та не перебував в трудових відносинах з вказаною юридичною особою, та не був найманим працівником.

Таким чином, слід констатувати, що суддя районного суду не взяв до уваги, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно особи є документом, який констатує виявлення адміністративного правопорушення та не може бути єдиним та безперечним доказом вини особи, відносно якої він складений.

З урахуванням наведеного, пояснення ОСОБА_1 та довідку ТОВ «Одисей-2017» №69-2020 від 04.09.2020 року апеляційний суд визнає належними та допустимими доказами, які не спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, апеляційний суд приходить висновку, що притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладаючи на нього адміністративне стягнення, суддя районного суду не виконав вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП, не дослідив матеріали справи, не перевірив чи виконано поліцейськими вимоги КУпАП, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності, та дійшов до помилкового висновку про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП.

З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги захисника про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, зокрема доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 є суб`єктом даного правопорушення.

При цьому, апеляційний суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Апеляційний суд констатує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_1 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Приймачук С.І. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2020 року, якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський