Справа № 454/1358/20 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 33/811/1000/20 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю ОСОБА_1 та його захисника Цьорох О.М., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 29 травня 2020 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 05.05.2020 о 20 год. 20 хв. в АДРЕСА_1, в порушення вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував автомобілем марки «ГАЗ24-10» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у Сокальській ЦРЛ.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає оскаржувану постанову незаконною та необгрунтованою з наступних доводів та підстав.

Під час складання протоколу, він вказав адресу свого робочого місця, оскільки постійно знаходиться у м.Сокаль. Лише на вихідні дні їздить додому у с.Ставчани Пустомитівського району Львівської області де зареєстрований та проживає.

Для того, щоб переконатись в тому, що така постанова дійсно була винесена Сокальським районним судом він звернувся з відповідною заявою про видачу йому рішення. В цей же день, тобто 02.07.2020 року отримав вищевказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено про те, що ОСОБА_1 05.05.2020 року о 20 год. 20 хв. в АДРЕСА_1 в порушення вимог п.2.9. а Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «ГА324-10» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у Сокальській ЦРЛ.

Крім того, суд при постановленні рішення зіслався на письмові пояснення свідків, долучених до матеріалів справи в яких зазначено, що того вечора вони були свідками того що він нібито на своєму автомобілі вчинив ДТП, в`їхав у металеву браму господарства ОСОБА_2 , що на АДРЕСА_1 .

Однак в зв`язку з порушенням судом першої інстанції його прав, зокрема, на участь в судовому засіданні у зазначеній адміністративній справі він не зміг надати пояснень з приводу обставин, які відбувались 05.05.2020 року близько 20:20 год. на АДРЕСА_1, біля вищевказаного господарства. Зокрема був позбавлений права заявити клопотання щодо виклику та дачі пояснень в судовому засіданні учасниками вищевказаної події, а саме ОСОБА_3 , жителькою АДРЕСА_2 , яка в цей час перебувала із ним в автомобілі і більше того керувала даним автомобілем, який належав її покійному батьку. Одразу після вчинення ДТП ОСОБА_3 вийшла з автомобіля і сказала, що піде до знайомих, щоб допомогли доставити автомобіль додому. Він також хотів вийти з автомобіля, але не зміг відчинити дверку, яка вийшла з ладу, як він зрозумів внаслідок зіткнення автомобіля з огорожею. Змушений був вийти з автомобіля через дверку водія, тому і пересів за кермо. В цей момент підійшов незнайомий йому мужчина, який запитав, що трапилось і між ними зав`язалась неприязна розмова, так як він сказав, що це не його справи, що останнього обурило. Згодом приїхали працівники поліції, які стверджували, що саме він здійснив ДТП і сказали, що потрібно пройти обстеження в Сокальскій ЦРЛ на предмет алкогольного сп`яніння. Він відмовлявся проходити таке обстеження, оскільки не керував автомобілем, а згідно п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів. Таким чином, працівники поліції не могли скеровувати його для проведення такого огляду, оскільки він був пасажиром, а не водієм про що вже зазначив вище.

Незважаючи на його заперечення працівники поліції все ж таки відвезли його в Сокальську ЦРЛ де під час дослідження у нього було виявлено 0,6 проміле алкоголю. Факт вживання алкоголю він не заперечив оскільки після роботи зі знайомим випив орієнтовно 300 грам вина.

З наведеного стає очевидним, що, розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду а також, як він вважає невірно застосував норми як матеріального так і процесуального права тому оскаржувана постанова є незаконною та необгрунтованою, та підлягає скасуванню.

Заслухавши позицію ОСОБА_1 та виступ захисника Цьорох О.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили таку задовольнити, вивчивши матеріали справи №454/1358/20, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до статтей 245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 035492 від 05.05.2020 (а.с.1); висновком Сокальської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.05.2020 (а.с.2); поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 які ствердили, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 .

Відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений в службовому приміщенні Сокальської ЦРЛ, з дотриманням вимог Інструкції, згідно якого такий перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №035491 від 05.05.2020 (а.с.1) ОСОБА_1 із змістом такого був ознайомлений, та написав у розділі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення «ознайомлений», що суд розцінює як погодження із внесеними у нього даними, оскільки в день події не надав жодних пояснень на спростування внесених у даний протокол відомостей.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керував автомобілем ГАЗ 24-10, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України. Даний факт ОСОБА_1 жодним чином не спростував, а вказав, що не керував транспортним засобом, і що за кермом автомобіля в цей час була ОСОБА_3 , що суд розцінює як дії спрямовані на уникнення особи від відповідальності, оскільки остання по справі не надавала жодних пояснень та не була присутня на місці події в цей час.

Підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 29 травня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.