1 із 3 Справа № 303/3767/20
Провадження № 3/303/1987/20
П О С Т А Н О В А
31 серпня 2020 року м.Мукачево
Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., з участю правопорушника ОСОБА_1 , захисника Мельник П.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Військової частини НОМЕР_1 міста Мукачево про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, мешканця АДРЕСА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в місті Мукачеві, Закарпатської області, громадянина України,
- за частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
В С Т А Н О В И В :
14 липня 2020 року на території військової частини НОМЕР_1 в місті Мукачеві під час перевірки стану озброєння та бойової техніки в місцях її зберігання було виявлено ряд суттєвих недоліків, котрі в значній мірі впливали на стан бойової готовності підрозділу під час дії особливого періоду.
Така ситуація склалася внаслідок невиконання в повному обсязі обов`язків з боку командира роти ОСОБА_1 , який незважаючи на неодноразові команди і розпорядження з боку командування батальйону, продовжує недбало ставитися до виконання своїх посадових обов`язків, що негативно впливає на стан бойової готовності підрозділу.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Правопорушник ОСОБА_1 у судовому засіданні ствердив, що є командиром 4 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону. Обіймає цю посаду за контрактом, який припинив свою дію 30 серпня 2020 року. Підтвердив, що дійсно 13 липня 2020 року йому було повідомлено що командиром 2 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 буде здійснено перевірку щодо належного утримання бойової техніки, у тому числі й клемування акумуляторних батарей.
Правопорушник підтвердив, що на момент здійснення перевірки 14 липня 2020 року, не на всіх акумуляторних батареях було здійснено клемування, оскільки 16 червня 2020 року він та більшість його підлеглих повернулися з Донецької області, де наразі здійснюються заходи із забезпечення національної безпеки. Частина особового складу перебувала у відпустках, інші на чергуваннях тому вважає поважною причину неналежного виконання обов`язків щодо приведення бойової техніки у належний стан.
Також, правопорушник підтвердив, що при поступленні на службу йому було передано під матеріальну відповідальність техніку, а саме десять бойових машин та один «УРАЛ».
Адміністративним правопорушенням згідно частини 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається, недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Згідно зі статті 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

2 із 3
Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Встановлено, що 14 липня 2020 року під час перевірки стану озброєння та бойової техніки в місцях її зберігання було виявлено ряд суттєвих недоліків, котрі в значній мірі впливали на стан бойової готовності підрозділу під час дії особливого періоду. Така ситуація склалася внаслідок невиконання в повному обсязі обов`язків з боку командира роти ОСОБА_1 , який незважаючи на неодноразові команди і розпорядження з боку командування батальйону, продовжує недбало ставитися до виконання своїх посадових обов`язків, що негативно впливає на стан бойової готовності підрозділу.
Вказане вище підтверджується показаннями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які у судовому засіданні підтвердили, що правопорушник, повернувшись з місць забезпечення національної безпеки і оборони перестав реагувати на зауваження, завдання виконує не раціонально із постійним порушенням термінів. Техніка, перевірка якої здійснювалася 14 липня 2020 року, передана йому під матеріальну відповідальність, проте до своїх обов`язків він ставився недбало, що стало підставою неодноразового накладення стосовно нього дисциплінарного стягнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі. Проте, при призначенні адміністративного стягнення слід врахувати, що правопорушник безпосередньо тривалий час приймав участь здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської Федерації та Донецькій та Луганській областях до адміністративні стягнення щодо нього не застосовувалися.
Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.
Щодо юридичної відповідальності особи слід зазначити, що у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Також, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи».
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.
Оцінив всі наявні докази, вважаю, що в даному випадку вчинене адміністративне правопорушення є малозначним, оскільки ОСОБА_1 фактично визнав обставини адміністративного правопорушення, зазначивши що така ситуація є наслідком завантаженості особового складу.
Згідно статті 22 Кодексу України про адміністративне правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа),

3 із 3
уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Таким чином, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрити.
Керуючись ст.ст. 22, 172-15, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Суми, мешканця АДРЕСА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в місті Мукачево, громадянина України) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Провадження по справі закрити.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя О.І.Маргитич