ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Каліщук А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від начальника Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , не працює, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08.07.2020 року о 03 год. 20 хв. по вул.Шковороди в смт.Шацьк, Волинської області, керував транспортним засобом «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота) та від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України..

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча двічі повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими конвертами що міститься в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомляв, клопотань від нього не надходило.

Факт усвідомлення ОСОБА_1 того, що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення і не виявлення ним належної зацікавленості у розгляді його справи, про що свідчить те, що він не звертався в суд за інформацією щодо стану розгляду його справи, свідчить про його свідомий намір затягнути розгляд справи та уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, судом вжито заходів для повідомлення про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 , однак останній не вживав будь-яких заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З аналізу зазначених норм Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №218280 від 28.07.2020 р., наявними в справі письмовими поясненнями, актом огляду на стан алкогольного сп"яніння.

Зокрема, з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Хюндай» з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження тестування на алкоголь приладом на місці події та в медичному закладі відмовився.

Крім цього, актом огляду на стан алкогольного сп"яніння підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп"яніння.

Вищенаведені докази є належними, допустимими, а тому суд не вбачає підстав для ненадання їм доказового значення.

На судовий розгляд справи ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів, котрі б спростували його вину у вчиненні даного правопорушення.

Оцінивши всі зібрані та перевірені докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, не вбачаючи підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, на підставі ч.1 ст.130 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору за наступними реквізитами: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Суддя:/підпис/ А.А. Каліщук