Справа № 296/665/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2020 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Скрипка О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Шепетівка Хмельницької області, військовослужбовець, офіцер групи матеріально-технічного забезпечення Житомирського зонального відділу військової служби правопорядку, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 3O3/214 від 17 березня 2014 року, № 454/2014 від 06 травня 2014 року, № 607/2014 від 21 липня 2014 року, № 15/2015 від 14 січня 2015 року, в Україні розпочато мобілізацію та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Відповідно до ст. ст. 11, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Відповідно до ст. ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Згідно до вимог ст. 49, 50 Статуту, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України.

11 січня 2020 року близько 14 год. 10 хв. на території Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку, та що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у робочий час, в умовах особливого періоду та під час виконання службових обов`язків згідно посади, ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину визнав та пояснив, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. В стані алкогольного сп`яніння не перебував, намагався пояснити начальнику, що за рекомендацією лікаря в зимовий період вживав настоянку « ОСОБА_2 » у зв`язку із загостренням хронічної хвороби, однак той відмовився його слухати. Прохав суду не карати його суворо, врахувати те, що на йог утриманні перебуває четверо неповнолітніх дітей.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши адміністративний матеріал, прихожу до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП доведена повністю.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненому правопорушенні визнав, щиро розкаявся у вчиненому, одружений, має на утриманні доньку ОСОБА_3 , 2006 р.н. та троє дітей дружини ОСОБА_4 від першого шлюбу сина ОСОБА_5 , 2005 р.н., доньку ОСОБА_6 , 2006 р.н., доньку ОСОБА_7 , 2012 р.н., що підтверджується відповідними документами, долученими до матеріалів справи.

Викладені обставини у своїй сукупності суд визнає такими, що свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, а тому у даному конкретному випадку, як виняток, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись оголошенням усного зауваження.

На погляд суду таке рішення суду буде відповідати критерію законності та справедливості, а застосування вищевказаної норми Закону на переконання суду буде необхідним та достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.22, 221, 283, 284 КУпАП та відповідно до ч. 3 ст.172-20 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Cуддя О. В. Скрипка