Справа№938/460/20
Провадження № 3/938/218/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського відділення поліції Косівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ;

потерпілої: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

що ОСОБА_1 , повторно протягом року з дня піддання адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого частиною першою ст.173-2 КУпАП , а саме 02.09.2020 приблизно о 21год.30хв. в смт. Верховина у будинку за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , яке полягало у тому, що він висловлювався в її адресу нецензурними та образливими словами, кричав, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим порушив вимоги ч.2 ст.173-2 КпАП України.

В судовому засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав. Пояснив, що 02 вересня 2020 року, наприкінці дня він перебував дома разом з дітьми, а його дружина була на роботі. Оскільки у дочки піднялась температура, і він не знав, які ліки слід давати для зниження температури, то зателефонував дружині щоб це з`ясувати. Однак, під час телефонної розмови дружина повідомила йому, що вона на роботі, і не має часу з ним розмовляти. Завершивши телефонну розмову з дружиною, він на власному автомобілі поїхав на роботу до дружини, однак прибувши туди з`ясував, що її там вже немає, у зв`язку із чим він дуже розлютився. Коли повернувся додому, то побачив, що дружина вже є дома, відтак вирішив з`ясувати у неї, де вона була та чому не сказала по телефону, що вже підходить додому. Будучи розлюченим на дружину через те, що її не було на роботі, хоча як вона сама зазначила по телефону, що ще працює, він одразу почав виражатись на адресу дружини нецензурними та образливими словами, кричати на неї. Сварка між ними тривала близько 10 хвилин, після чого він пішов спати, а дружина ночувала в кімнаті дочки.

Також зазначив, що вчинив неправильно, та зобов`язався у майбутньому аналогічних правопорушень не вчиняти.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила зазначені у протоколі обставини, пояснила, що 02 вересня 2020 року близько 8-ї години вечора до неї зателефонувала дочка та повідомила її, що в неї температура, та в цей час телефон взяв чоловік ОСОБА_1 та почав кричати, що в дитини температура і де вона поділась. Оскільки чоловік кричав на неї, то вона не захотіла з ним розмовляти та завершила цей дзвінок. Вважає, що чоловік в цей час перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки будучи тверезим він на неї ніколи не кричить. Після цього вона зателефонувала до сина, який повідомив їй, що тато заводить машину і кудись їде. Коли вона повернулась додому з роботи, то чоловіка дома не було. Через деякий час він зателефонував до неї та повідомив, що він у неї на роботі, однак її там немає. Спитав де вона та почав обзивати нецензурними образливими словами. Повернувшись додому чоловік одразу почав кричати до неї, та знову обзивав її нецензурними, образливими словами. Оскільки вона на висловлювання та крик чоловіка не реагувала, то чоловік обізвавши її нецензурними та образливими словами, пішов в іншу кімнату спати. Вона залишилась ночувати у кімнаті дочки. Наполягала на притягненні ОСОБА_1 до відповідальності за вчинене правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчиненого повторно.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого частиною першою ст.173-2 КУпАП , повторно, 02.09.2020 приблизно о 21год.30хв. в смт. Верховина у будинку за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , яке полягало у тому, що він висловлювався в її адресу нецензурними та образливими словами, кричав, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим порушив вимоги ч.2 ст.173-2 КпАП України.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 535197 від 04.09.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 , 02.09.2020 приблизно о 21год.30хв. в смт. Верховина у власному будинку вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме обзивав її нецензурними та образливими словами, кричав (а.с. 1);

- заявою гр. ОСОБА_2 від 03.09.2020, в якій остання просить прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_1 , який 02.09.2020 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив з нею сварку, під час якої ображав її нецензурними словами у присутності дітей та погрожував розправою (а.с. 3);

- поясненнями гр. ОСОБА_2 від 03.09.2020, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , 02.09.2020 близько 20 год. 45 хв. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння почав сварку в ході якої, у присутності дітей, ображав її нецензурними словами, сильно кричав та погрожував фізичною розправою (а.с.4).

- поясненнями гр. ОСОБА_1 від 04.09.2020 в яких він вказав, що з червня 2020 року, з моменту його приїзду з-за кордону, між ним та його дружиною виникли неприязні відносини через ревнощі. 02.09.2020 між ним та його дружиною виникла сварка через те, що він намагаючись з`ясувати у дружини які медикаменти давати їх дочці у якої піднялась температура, поїхав на роботу до дружини, однак там її не було, що його розлютило. Приїхавши додому, та будучи розлюченим на дружину, він у нецензурній формі обзивав її та намагався з`ясувати де вона була. Оскільки дружина відповіла, що під`їжджала додому на іншому автомобілі, він сильно розлютився, та між ними виникла сварка в ході якої він обзивав її нецензурними та образливими словами (а.с.7);

Слід зазначити, що відповідно до постанови Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 21.08.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн (а.с.5).

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Суд не бере до уваги твердження ОСОБА_2 , про те, що її чоловік ОСОБА_1 під час сварки, яка мала місце 02.09.2020 близько 20 год. 45 хв., перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такі не підтверджені жодними доказами, та згідно пояснень ОСОБА_2 даних в судовому засіданні грунтуються на її припущеннях.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, те, що у вчиненому розкаявся, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями 24, 27, 40-1, ч.2 ст.173-2, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень 00 копійок (шістсот вісімдесят гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Джус Р.В.