Код суду 233 № 233/2193/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Леміщенко О.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Слов`янськ Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом, військове звання старший солдат, обіймає посаду оператора апаратної ЗАЗ П-240ТМ взводу зв`язку роти зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Визначення засад оборони України та підготовки держави до оборони, порядок та підстави призову на військову службу, умови її проходження, правове регулювання соціального і правового статусу військовослужбовців визначаються Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указами Президента України та іншими підзаконними актами.

За змістом статті 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час включає, зокрема, забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів підготовленими кадрами, озброєнням, військовою та іншою технікою, продовольством, речовим майном, іншими матеріальними та фінансовими ресурсами; розвиток військово-технічного співробітництва з іншими державами з метою забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів озброєнням, військовою технікою і майном, які не виробляються в Україні; підготовку національної економіки, території, органів державної влади, органів військового управління, органів місцевого самоврядування, а також населення до дій в особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу (стаття 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Таким чином, особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Рішень про закінчення такого періоду на час розгляду справи Президент України не приймав, тобто, особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення указу президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію" і до теперішнього часу.

01 травня 2020 року приблизно о 21-30 год., в умовах особливого періоду, військовослужбовець військової служби за контрактом старший солдат ОСОБА_1 самовільно залишив місце служби (м. Костянтинівка Донецької області) та у подальшому вибув до м. Торецьк Донецької області. 01.05.2020 року на блок посту (БП «П-002) поблизу с. Неліпівка Торецького району Донецької області сумісним патрулем Національної поліції та військовослужбовцями військової комендатури м. Торецьк був зупинений автомобіль чорного кольору марки «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_3 , з метою перевірки документів. Вказаний автомобіль рухався за маршрутом м. Костянтинівка м. Торецьк Донецької області. У салоні автомобіля було виявлено військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 у цивільному одягу старшого солдата ОСОБА_1 , який при собі не мав підтверджуючих документів стосовно правомірності перебування поза межами території (місця несення служби) військової частини НОМЕР_2 . У ході проведення перевірки встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 був присутній на проведенні вечірньої перевірки особового складу підрозділу, яка відбулася о 20-00 год. 01.05.2020 року, та в подальшому о 21-30 год. 01.05 2020 року самовільно залишив місце несення служби ( АДРЕСА_2 ). У період з 21-30 год. по 23-33 год. 01.05.2020 року (до моменту затримання) старший солдат ОСОБА_1 перебував поза межами розташування підрозділу, проводив час на власний розсуд, при цьому вживав спиртні напої, займався власними справами, не пов`язаними з проходженням військової служби. Старший солдат ОСОБА_1 дозвіл від командування військової частини НОМЕР_2 про вибуття із розташування підрозділу (м. Костянтинівка) до м. Торецьк не отримував. Поважних причин самовільного залишення місця несення служби старший солдат ОСОБА_1 не мав. Рішення про залишення місця несення служби прийняв самостійно.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_1 самовільно залишив місце несення служби, в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином на 09-00 год. 07.05.2020 року телефонограмою, зафіксованою в Журналі реєстрації телефонограм за №456 від 06.05.2020 року. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. У протоколі про адміністративне правопорушення ДНК-2 №1359 від 04.05.2020 року ОСОБА_1 власноруч зазначив, що вину свою визнає, у подальшому зобов`язується утримуватися від подібних вчинків. Надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі у зв`язку з виконанням завдання за призначенням в зоні ООС.

Крім визнання вини ОСОБА_1 , його вина підтверджується поясненнями заступника начальника польового вузла зв`язку з озброєння військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , рапортом стрільця ВК м. Торецьк солдата ОСОБА_3 , протоколом ОДПО №076 про адміністративне затримання військовослужбовця старшого солдата ОСОБА_1 від 02.05.2020 року, копією довідки КНП «Центральна міська лікарня» м. Торецька № 231 від 02.05.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, вміст алкоголю 1,00 проміле.

За таких обставин, вважаю, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, є доведеною.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини , вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, його необхідно звільнити від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 24, 27, 33, 172-11, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 145 (ста сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 00 коп.

Штраф слід перерахувати на рахунок (IBAN) UA0005058, отримувач Костянтин.УК/м. Костянтинівка/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37890775, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), ККДБ 21081100.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя О.О. Леміщенко