Справа № 461/3262/20 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/823/20 Доповідач: Галапац І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2020 року,

з участю представника

Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О.,

захисника правопорушника ОСОБА_1

адвоката Микуша Д.М.,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 грн.

Також, постановлено стягнути з ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, 27 березня 2020 року близько 05 год. 14 хв. в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» митного поста «Краковець» Галицької митниці Дермислужби з РП до України заїхав транспортний засіб «BOVA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де, як пасажир слідував ОСОБА_1

22 листопада 2018 року о 01:21 год. ОСОБА_1 через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України в митному режимі «транзит» автомобіль марки «FIAT SCUDO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів. Станом на 27 березня 2020 року було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вищевказаного автомобіля. Документів про аварію або дії обставин непереборної сили ОСОБА_1 не надав, а також з повідомленням до митних органів не звертався.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, містить відомості, які не відповідають дійсним обставинам справи і які судом досліджені неповно.

Не заперечує факту ввезення 22 листопада 2018 року на митну територію України в митному режимі «транзит» автомобіля марки «FIAT SCUDO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 та звертає увагу на те, що 27 листопада 2018 року через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС вивіз з митної території України, вищезазначений автомобіль до Польщі, де згодом його продав. Факт перетину ним та дружиною кордону саме 27 листопада 2018 року підтверджується відмітками митного органу, наявними в паспортах громадянина України для виїзду за кордон, які надавалися суду для огляду в судовому засіданні. Однак, станом на 27 березня 2020 року було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вищевказаного автомобіля.

Наголошує, що суд першої інстанції не перевірив фактів щодо відсутності в базах даних інформації про вивезення з митної території України вищевказаного автомобіля і представник Галицької митниці Держмитслужби, в свою чергу, такої не спростував.

Акцентує, що при складанні протоколу про порушення митних правил неодноразово інспектору наголошувалося, що інформація про те, що він не вивіз із митної території України транспортний засіб, не відповідає дійсності.

Вважає, що докази, які надані митницею на підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України, не є достатніми і за таких обставин у суду були відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 470 МК України, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Микуша Д.М., який підтримав апеляційну скаргу, думку представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О. про її заперечення та залишення постанови судді без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Одним із критеріїв якісного судового рішення є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто рішення, ухвалені судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового засідання та оціненими належним чином, а також рішення, в якому наведені достатні мотиви його ухвалення.

Згідно ч.1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та ст. 489 МК України - посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи зміст постанови місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та протокол про порушення митних правил, апеляційний суд вважає, що як в.о. державного інспектора Галицької митниці Держмитслужби при складанні протоколу, так і суддею під час розгляду справи про порушення митних правил в суді першої інстанції, вищезазначені вимоги закону дотримані не були, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння, як конкретне адміністративне правопорушення.

Частиною 6 статті 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України (ст. 90 та 93 МК України).

У відповідності до ст. 95 МК України, для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п`ять діб.

Місцевим судом встановлено, що згідно наявних в митного органу даних, 22 листопада 2018 року о 01:21 год. ОСОБА_1 через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України в митному режимі «транзит» автомобіль марки «FIAT SCUDO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів. Станом на 27 березня 2020 року було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вищевказаного автомобіля.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України полягає у перевищенні встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Так, інформація про переміщення транспортних засобів через державний кордон України наявна у центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізовує державну митну політику. Таким чином, митний орган є органом уповноваженим на зберігання і отримання всіх необхідних доказів та інформації щодо ввезення транспортного засобу на територію України, а також осіб які ввозять транспортний засіб.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про порушення митних правил був складений лише на підставі відомостей взятих із баз даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, а саме щодо ввезення 22 листопада 2018 року автомобіля марки «FIAT SCUDO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , на митну територію України та відсутності інформації про вивезення ОСОБА_1 за її межі вищевказаного автомобіля станом на 27 березня 2020 року.

Разом з тим, згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації на адвокатський запит, ОСОБА_1 27 листопада 2018 року перетнув державний кордон у напряму виїзд на автомобілі з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Наведене узгоджується і з інформацією зазначеною у витягах, отриманих з використанням можливостей інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») щодо фактів перетину державного кордону України, наданих представником Галицької митниці Держмитслужби.

Окрім цього, захисником ОСОБА_1 адвокатом Микушем Д.М. надано копію довідки №R/48/2018/623 від 07 грудня 2018 року про демонтаж транспортного засобу марки «FIAT»; тип 1.9, модель SCUDO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , згідно якої оголошено недійсним свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу, його номерні знаки з реєстраційним номером.

Таким чином, перевіривши та оцінивши надані сторонами по справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що митний орган маючи усі повноваження на збирання доказів щодо ймовірного правопорушення, будучи обізнаним у запереченні факту не вивезення транспортного засобу ОСОБА_1 , до складання протоколу та збирання доказів поставився формально, належним чином не перевіривши обставини справи, чим грубо порушив покладені на нього обов`язки щодо вжиття всіх заходів з метою забезпечення об`єктивного провадження у справі.

В свою чергу, приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні інкримінованого порушення митних правил та накладення стягнення на ОСОБА_1 , місцевий суд допустив неповноту у дослідженні доказів по справі та не дав їм належної правової оцінки.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП України апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 грн. скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.