Справа № 263/3560/20
Провадження № 3/263/1445/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Музики Олександра Миколайовича, за участю секретаря Налісної Ю.О., особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Сніги В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, до адміністративної відповідальності протягом року не притягався, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 15 березня 2020 року о 15:15 год., рухаючись по вулиці Бахчиванджи поблизу будинку № 59 у Центральному районі місті Маріуполя, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд ОСОБА_1 проводився з використанням технічного засобу «Drager Alcotest 7510» АRLM-0385, результат 1,49 %, від проходження огляду на стан сп`яніння в Міському наркологічному диспансері м. Маріуполя відмовився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що 15 березня 2020 року у нього був вихідний, але його керівництво викликало на роботу на автомийку. Цього дня приблизно о 15:15 год. він приїхав на роботу за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 . АДРЕСА_5 , а за ним слідували працівники поліції, зупинили його та повідомили, що його бампер пошкоджений та почали складати протокол. ОСОБА_1 пішов на автомийку, де його товариш святкував день народження дитини та він випив алкоголь, після чого працівники поліції запропонували йому пройти алкотест, який показав позитивний результат. До 15:15 год. 15 березня 2020 року алкоголь не вживав. Працівники поліції не повідомили йому про проведення відео зйомки на бодікамеру, не роз`яснили його право на захист та здійснювали на нього моральний тиск, під час складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП він знаходився у стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції диктували йому розписку, бо він був заляканий.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сніга В.І. просив суд закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративною відповідальністю, посилаючись на те, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої на авто мийці та не керував транспортним засобом у стан алкогольного сп`яніння, а п. 2.10 ПДР України забороняє вживати алкоголь лише у разі причетності до ДТП, а в інших випадках після зупинки працівниками поліції така заборона не передбачена.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він є співзасновником ТОВ «Ніка-Азов» та керує автомийкою. ОСОБА_1 працює мийником 4 місяці. ОСОБА_1 робив машину, але на другий день виявилося, що відсутній другий ключ від такої та йому доведося викликати на роботу ОСОБА_1 у вихідний останнього. На мийці є кімната для відпочинку, де того дня працівники відзначали день народжнення дитини одного з них. ОСОБА_2 насварився на них та вони розійшлися. Як ОСОБА_1 вживав алкоголь він не бачив. З працівниками поліції він не спілкувався. Ці події відбувалися в обід, точну дату та час він не пам`ятає.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Пунктом 2 розділу 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, визначено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Дослідженим судом відеозаписом нагрудної камери патрульного поліцейського, яка працювала у період часу, коли було виявлено адміністративне правопорушення, зафіксовано, що патрульний поліцейський представився, повідомив ОСОБА_1 причину зупинки, а також про здійснення фото- та відеофіксації технічними приладами (00:13 с. відеозапису № ), у звязку з чим, судом не приймаються доводи сторони захисту щодо недопустимості доданого до протоколу відеозапису через те, що йому не повідомлено про проведення зйомки на боді-камеру.

Відеозаписом № зафіксована згода ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Drager» (02:19 с.), проходження такого огляду (продуття) (21:08 с.) та згода ОСОБА_1 з результатом тесту 1,49 % (21:43 с.), а також його пояснення працівникам поліції про те, що після зупинки його транспортного засобу його запросив до себе його начальник випити через наявні проблеми. При цьому будь-які дії працівників поліції, які могли б бути розцінені як моральний тиск, на який посилався ОСОБА_1 , відеозаписом не зафіксовані.

До протоколу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ДПР18 № 296217, крім диску з відеозаписами доданий також акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння позитивний 1,49 %, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , рапортом, розпискою ОСОБА_1 , в якій він зобов`язується не керувати транспортним засобом, оскільки вже їздив у стані алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції.

Аналізуючи покази ОСОБА_1 у сукупності з показами свідка ОСОБА_2 , необхідно дійти висновку, що вони не можуть бути доказом відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки між собою є суперечливими, адже ОСОБА_1 вказав, що його запросив вживати алкогольні напої його керівник ОСОБА_2 , а останній вказав, що нікого не закликав вживати спиртні напої та навпаки насварився. У той же час саме ОСОБА_2 не зміг пояснити суду, хто був присутнім під час вживання алкогольних напоїв та відповідно ОСОБА_1 не зміг вказати суду у кого свято та у кого народився син. З моменту зупинення авто ОСОБА_1 та до моменту його підпису у постанові за ст. 125 КУпАП, де працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння, пройшло 15 хв. і результат «Drager» 1,49 %, що є сумнівним за таким короткий проміжок часу.

Поряд з цим на відеоматеріалах не вбачається скупчення працівників ані авто мийки, ані СТО, про що вказував ОСОБА_1 . Навпаки ж саме ОСОБА_1 дістав зі своєї машини пляшку горілки, наповнену на половину, та продемонстрував поліцейським.

Отже, за своїм змістом ані покази ОСОБА_1 , ані ОСОБА_2 нелогічно та непослідовно вказують на обставини відсутності адміністративного правопорушення, не відповідають об`єктивній дійсності та викликають у суду сумніви, тому судом не приймаються.

Системний аналіз досліджених доказів дає підстави для висновку про те, що аргументи сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є суперечливим, непереконливими та спростовуються дослідженими судом доказами, тому відхиляються.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено заборону керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 38, 130, 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Повний текст постанови виготовлений 12 травня 2020 року.

Суддя О.М. Музика