ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2020 Справа №607/13650/20

Провадження №3/607/4857/2020

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В. розглянувши матеріали, які надійшли із Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Тернополя, громадянку України, не працюючу, зареєстровану та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перед призначенням на службу в Національній поліції України було надано для ознайомлення пам`ятку - застереження працівника Національної поліції України про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України.

Так, ОСОБА_1 згідно із наказом ДПП НП України від 23 серпня 2017 року № 322 о/с призначено на посаду поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП НП України.

13 грудня 2017 року рядового поліції ОСОБА_1 , на підставі наказу ДПП НП України №552 о/с, відповідно до ч. 6 ст. 73 ЗУ «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції на підставі п. 5 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» з 14 грудня 2017 року, через службову невідповідність.

Крім цього, 08 грудня 2017 року ОСОБА_1 написала розписку про ознайомлення із вимогами Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності подачі електронної декларації після звільнення.

Згідно із абз. 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною 1 ст.45 Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону, Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Нормативно-правові акти Національного агентства з питань запобігання корупції підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.п.3 п.5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за текстом - Порядок), затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10 червня 2016 року, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, поліцейська роти №2 батальйону Управління патрульної поліції ДПП НП України ОСОБА_1 , зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2017 рік, до 01 квітня 2018 року.

Водночас, всупереч вимогам наведених вище законодавчих актів, ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2017 рік, своєчасно подано не було.

Опрацюванням відомостей Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 тільки 20 травня 2020 року подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2017 рік.

Відповідно до пункту 8 рішення НАЗК № 3 від 10 червня 2018 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року, після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ накладанням на нього власного ЕЦП.

Перед підписанням документа суб`єкт декларування підтверджує ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі.

Усі інші документи, які суб`єкт декларування направляє на адресу Національного агентства за допомогою персонального електронного кабінету, також підписуються накладанням на них власного ЕЦП.

Пунктом 9 рішення НАЗК №3 визначено, що кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа).

Подання документа до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, вказану під час реєстрації в Реєстрі, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

Після отримання зазначеного повідомлення суб`єкт декларування повинен невідкладно, але не пізніше семи днів після дня отримання такого повідомлення, перевірити зміст поданого ним документа та у разі виявлення неповних або недостовірних відомостей в ньому подати виправлений документ відповідно до цього Порядку.

ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотрималася.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи відповідно до п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності, за 2017 рік.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП визнала.

У судовому засіданні прокурор Мельник І.С. просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки вина доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного.

23 серпня 2017 року ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП НП України. Останній було доведено зміст ЗУ «Про запобігання корупції», що підтверджується власноручно підписаною пам`яткою - застереженням.

Відповідно до частини 1, пункту 1, підпункту «з» ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, особами, на яких поширюються дія цього Закону, є поліцейські.

Таким чином, ОСОБА_1 , є суб`єктом на якого поширюється дія Закону, та вона є суб`єктом декларування і відповідальності, тож зобов`язана виконувати вимоги Закону, в тому числі визначені ч.2 ст. 45 такого, в частині обов`язку подати декларацію при припиненні діяльності та виконувати інші вимоги фінансового контролю.

13 грудня 2017 року рядового поліції ОСОБА_1 , звільнено зі служби в поліції на підставі п. 5 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» з 14 грудня 2017 року.

Абзацом 2 ч.2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункт 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати у встановленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. Згідно з частиною 1 ст. 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» п.2, п.5 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавити шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

На виконання вище зазначених вимог законодавства, ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, була зобов`язана подати електронну декларацію суб`єкта декларування, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, типу «після звільнення», у строк до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2018 року.

Проте ОСОБА_1 , будучи обізнаною щодо обов`язку, термінів, порядку і способу подачі такої декларації (після звільнення), в порушення абзацу другого частини 2 ст. 45, у визначений Законом термін, до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2018 року не подала свою електронну декларацію, а подала таку лише 20 травня 2020 року, що встановлено відповідно до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Будь яких об`єктивних даних, щодо неможливості відправлення декларації у встановлений законом строк, ОСОБА_1 в ході розгляду справи не надала.

Таким чином, в судовому засіданні було повністю доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, тобто несвоєчасно без поважних причин подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію після звільнення.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

Разом з тим, згідно ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких вказувала на малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Беручи до уваги встановлені у справі обставини, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення хоча й за своїм змістом є протиправною, винною дією, однак не становить значної загрози суспільним відносинам, направленим на виявлення порушень фінансового контролю з метою протидії корупції, оскільки в діях останньої не було ознак приховування отриманих доходів чи матеріальних статків, про що свідчить подання нею 20 травня 2020 року декларації після звільнення, ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, не працює, що вказує на її скрутне матеріальне становище, з урахуванням характеру правопорушення, часу його вчинення, відсутності будь-яких шкідливих наслідків від вчиненого, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, якого буде достатньо для виховання останньої та запобігання вчинення нею нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 172-6, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна