Провадження № 3/761/6639/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Овсеп`ян Т.В., за участю: секретаря судового засідання Рєзанцева Б.О., прокурора Шкурпела Р.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Національної поліції України Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розсувань в місті Києві, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Київ, гр-ки України, розлученої, маючої на утриманні дитину 2004 р.н., не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи від 12.04.2019 № 42-к ОСОБА_1 з 15.04.2019р. призначено на посаду начальника відділу публічних закупівель Державної інноваційної фінансово- кредитної установи.

Статутом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи визначено, що засновником Установи є держава в особі Кабінету міністрів України, а також утворена згідно із Законом України «Про інноваційну діяльність», належить до сфери управління Мінекономрозвитку та є державною установою.

Пунктом 3 «Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року № 3, із змінами, внесеними згідно з рішеннями Національного агентства з питань запобігання корупції від 30.09.2016 № 57, від 13.01.2017 № 24, від 22.02.2017 № 59, у редакції рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.02.2019 № 368, під "посадовими особами юридичних осіб публічного права" слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника відділу публічних закупівель Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, яка є юридичною особою публічного права, здійснюючи організаційно-розпорядчі функції, є посадовою особою та відповідно суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

ОСОБА_1 попереджена про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», під час прийняття (переведення) на роботу пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Отже, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» у 2020 році була зобов`язана подавати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру до 1 червня.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, лише 01.06.2020 о 11 год. 03 хв., а отже несвоєчасно.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визнала повністю, та пояснила, що несвоєчасно подала декларацію у зв`язку із неуважністю, відомості в реєстрі з незначним строком пропуску, а саме 1 день, були відображені. Також зазначила, що вона не мала умислу на приховування статків та неподання такої декларації, допустила помилку, яка не потягла за собою шкідливих наслідків. Зазначила про те, що зробила для себе належні висновки.

Прокурор вважає доведеним несвоєчасне без поважних причин подання суб`єктом декларування ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що є підставою для визнання винуватою останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та просить накласти на неї адміністративне стягнення у межах санкції статті.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до наказу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи від 12.04.2019 № 42-к ОСОБА_1 , з 15.04.2019 р. призначено на посаду начальника відділу публічних закупівель Державної інноваційної фінансово- кредитної установи.

Статутом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи визначено, що засновником Установи є держава в особі Кабінету міністрів України, а також утворена згідно із Законом України «Про інноваційну діяльність», належить до сфери управління Мінекономрозвитку та є державною установою.

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника відділу публічних закупівель Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, яка є юридичною особою публічного права, здійснюючи організаційно-розпорядчі функції, є посадовою особою та відповідно суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, лише 01.06.2020 о 11 год. 03 хв., а отже несвоєчасно.

В той же час, не встановлено поважних причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності.

У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями, які виразилися у несвоєчасному без поважних причин поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за минулий 2019 рік, вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Так, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_1 01.06.2020 р. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за минулий 2019 рік. Отже, дії ОСОБА_1 , які полягають у несвоєчасному поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за минулий 2019 рік, не потягли за собою яких-небудь наслідків, оскільки відомості про доходи та майновий стан ОСОБА_1 з пропуском незначного строку були відображені у реєстрі.

Також судом враховуються дані про особу правопорушника, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, її відношення до скоєного, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, майновий стан останньої.

Наведені обставини визнаються судом такими, що пом`якшують відповідальність особи та значно знижують ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи наведені вище дані про особу правопорушника, визнання ним вини та щире розкаяння, те, що ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, вчинила вперше та раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, те, що негативних наслідків в результаті дій ОСОБА_1 не наступило, а допущене порушення усунуто нею самостійно, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку із малозначністю скоєного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.22, ч.1 ст.172-6, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - закрити, звільнивши її від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, та обмежитись усним зауваженням.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя