Справа № 522/3053/20 Провадження № 3/522/2135/20
ПОСТАНОВА

15 травня 2020 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Дерус А.В., розглянув матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеський області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності по ст. 172-6 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2020 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був складений протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за № 54/2020, а саме ОСОБА_1 , будучи особою, яка 05.03.2018 року припинила діяльність на посаді головного спеціаліста сектору звернення громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, маючи 9 ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби, та являючись суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з п.п. «В» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону, пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та пп. 2 ч. 5 Розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016, несвоєчасно, без поважних причин подав 30.07.2019 року декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, типу - «після звільнення» за 2018-й рік.

Відповідно до абзацу 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону, вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону, правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до пункту 13 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», інші особи, які зобов`язані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

Присягу державного службовця гр. ОСОБА_1 прийняв 05.02.1999 року у Ленінському районному управлінні юстиції м. Одеси.

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №6-к від 04.01.2018 року гр. ОСОБА_1 було прийнято з 05.01.2018 року на посаду головного спеціаліста сектору звернень громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із присвоєним 9 рангом категорії «В» державного службовця.

12.12.2017 року гр. ОСОБА_1 особисто ознайомлений з вимогами і обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції».

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №65-к від 02.03.2018 року гр. ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста сектору звернень громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з 05.03.2018 року за угодою сторін, відповідно до статті 86 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до частини 1, пункту 1, підпункту «В» ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, особами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці.

Таким чином на гр. ОСОБА_1 поширюється дія Закону «Про запобігання корупції», і він є суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією.

Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 45 Закону, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно частини першої ст. 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію

особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста сектору звернень громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, відповідно до вимог ч. 2 ст. 45 Закону входить до кола осіб, які згідно Закону зобов`язані заповнити та подати електронну декларацію, особи яка припинила діяльність на посаді особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік до 01.04.2019 року. Заповнення та подача електронної декларації відбувається на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК).

Частина перша статті 241-1 КЗпП України «Обчислення строків, передбачених цим Кодексом» визначає, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Частина п`ята вказаної статті встановлює, що коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Таким чином, строком перебування особи в часі як такої що «припиняє діяльність», зазначеного в абзаці першому ч. 2 ст. 45 Закону, є останній день перебування працівника в трудових правах та обов`язках визначених у розпорядженні про звільнення, а з наступного дня особа вважається звільненою, тобто такою що припинила трудові права та обов`язки.

Враховуючи вказане, останнім днем роботи гр. ОСОБА_1 , таким що в часі «припиняє діяльність», є 05.03.2018 року, та він є звільненим, таким що «припинив діяльність», з 06.03.2018 року.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12. Закону «Права Національного агентства», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Пунктом 5 ч. 3 ст. 12 Закону встановлено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Абзац третій вказаної частини статті 12 Закону встановлює, що нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону «Повноваження Національного агентства», до повноважень Національного агентства належить надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб.

Згідно Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 р. № 3 (із змінами, внесеними рішеннями Національного агентства від 06.09.2016 року № 18 та від 30.09.2016 року № 57), по питанню № 1 п. 3, роз`яснено, що Законом передбачено чотири типи декларацій, однією з яких є декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, що подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Разом з тим інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації.

Таким чином гр. ОСОБА_1 , як особа, зазначена у пункті 1, підпункті "в" частини першої статті 3 Закону, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування у 2018 році, був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, типу - після звільнення, до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 р.

Проте, гр. ОСОБА_1 , будучи обізнаним щодо обов`язку, способу та терміну подачі такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абзацу другого частини другої статті 45 Закону, після припинення діяльності, пов`язаної з виконання місцевого самоврядування, подав відповідну декларацію типу - після звільнення, лише 30.07.2019 року об 22 годині 49 хвилин, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого встановлено дату подачі декларації гр. ОСОБА_2 типу - після звільнення та скрін-шотом з сайту НАЗК щодо фактичної дати подачі декларації з офіційної сторінки Реєстру.

Таким чином, своїми діями гр. ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила виконувати функції держави, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету органів державної влади та зашкодити суспільним інтересам, то таке правопорушення не може бути визнане, як малозначне.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 з питань офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 276 КУпАП місцем вчинення правопорушення є адміністративно-територіальна одиниця, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 не виконав вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону, які виникли у нього, як у особи, яка припинила діяльність на посаді головного спеціаліста сектору звернень громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, тобто місцем вчинення правопорушення є місце роботи - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (м. Одеса, вул. Канатна, 83 Приморський район м. Одеси).

Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією в данному випадку є час несвоєчасної, без поважних причин подачі вказаної декларації, тобто 30 липня 2019 року, час 22 година 49 хвилин.

Юридичними наслідками в даному випадку є несвоєчасне подання ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції, у визначені строки, декларації.

Згідно із ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Факт несвоєчасності подачі відповідної декларації встановлений. Поважні причини несвоєчасної подачі відповідної декларації не встановлені.

Факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції підтверджується витягом з офіційного сайту «public.nazk.gov.ua» щодо подання 30.07.2019 декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, типу - «після звільнення» за 2018-й рік та іншими зібраними матеріалами, які додані до протоколу.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог ст. 22 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Суд вважає, що у його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Згідно ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу. Керуючись ст.ст. 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , піддати адміністративному стягненню за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок, згідно Закону України «Про судовий збір».

Постанова підлягає оскарженню до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.В. Дерус

15.05.2020