Справа № 369/9959/20
Провадження № 3/369/5336/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01.09.2020 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Перекупка Ганна Анатоліївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10 серпня 2020 року серії ДПР 18 № 433291 ОСОБА_1 о 01 год. 40 хв. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, порушивши пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), а саме: керував автомобілем Volkswagen Crafter, державний номерний знак НОМЕР_1 , на вулиці Кібернетичній в с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

ОСОБА_1 з`явився в судове засідання. В судовому засіданні визнав, що він дійсно був в стані алкогольного сп`яніння, проте зазначив, що транспортним засобом не керував і транспортний засіб не рухався, а перебував на стоянці. Крім того, зазначив, що свідків, вказаних в протоколі, під час його складання не було.

Крім пояснень ОСОБА_1 були дослідженні інші матеріали справи, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 433291 від 10 серпня 2020 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 10 серпня 2020 року.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази у справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини п`ятої та шостої статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктами восьмим та дванадцятим пункту ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляддо відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 , пункт 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року№ 1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що не свідчить про виконання вказаних вище вимог норм права при направленні водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції підтверджено письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Разом з тим, в матеріалах справи пояснення про підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку надали свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Проте ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував присутність свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що останній не визнає та заперечує, окрім як пояснень свідків та протоколу, іншими доказами не підтверджено, і не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що письмові пояснення вищевказаних свідків та протокол про адміністративне правопорушення, не можуть бути належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з пунктом першим частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись частиною першою статті 130, пунктом 1 частини першої статті 247, статтею 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення України

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ДПР 18 № 433291 від 10 серпня 2020 року про адміністративне правопорушення) закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя Г. А. Перекупка