П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2020 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Владимирська І.М., розглянувши матеріал, який надійшов від Головного управління Держпраці у Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головного лікарня КНП «Авдіївська міська центральна лікарня» Авдіївської міської ради, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ДЦ13508/2053/АВ/ПТ від 02.07.2020 року, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме: будучи головним лікарем КНП «Авдіївська міська центральна лікарня» Авдіївської міської ради, допустила порушення вимог ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», в частині порушення строків виплати заробітної плати (доплати за COVID-19) за квітень травень 2020 року медичним та іншим працівникам мобільної бригади підприємства, які обслуговували жителів міста Авдіївка з підозрою на COVID-19 і проводили забір матеріалу для обстеження, які були виплачені тільки в червні 2020 року.

Суддя, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

А тому суддя вважає за можливе взяти до уваги клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, однак, враховуючи строки накладення стягнення, визначені ст. 38 КУпАП, провести розгляд справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Приписи ч. 1 ст. 41 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2020 року №246 «Деякі питання оплати праці медичних та інших працівників, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено, що на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - коронавірусна хвороба (COVID-19), визначений Кабінетом Міністрів України в акті про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), до завершення здійснення зазначених заходів встановлюється додаткова доплата у розмірі до 300 відсотків заробітної плати (посадового окладу (з підвищеннями) з урахуванням передбачених законодавством обов`язкових доплат та надбавок. Конкретний перелік посад працівників, яким встановлюється доплата, затверджується керівником відповідного закладу охорони здоров`я.

Це ж зазначено у постанові Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення державних фінансових гарантій медичного обслуговування пацієнтів з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та належної оплати праці медичних та інших працівників, які надають медичну допомогу таким пацієнтам».

Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Згідно ч. 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, що складені 02.07.2020 року, ОСОБА_1 , будучи головним лікарем КНП «Авдіївська міська центральна лікарня» Авдіївської міської ради, порушила вимоги ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме: медичним працівникам за квітень 2020 року та травень 2020 року проведено нарахування та виплата додаткової доплати 26.06.2020 року (платіжне доручення № 144 та № 147). Суддя враховує, що порушення було самостійно усунуто ще до початку проведення інспекційного відвідування.

За таких обставин, виявлених порушень вимог ч.ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 41 КУпАП, а саме: порушення вимог законодавства про працю.

Водночас, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суддя керується вимогами ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, а також враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вказане, беручи до уваги особу порушниці, відсутність доказів притягнення останньої раніше до відповідальності за аналогічні правопорушення, ступінь її вини, її майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також те, що допущені нею порушення були самостійно усунуті ще до початку перевірки, відсутність тяжких наслідків від скоєного, незважаючи на наявність формального складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, а провадження у справі закрити, що буде достатнім для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 22, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП при малозначності правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Скарга на постанову суду до Донецького апеляційного суду може бути подано через Селидівський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Владимирська І.М.