Справа № 175/2722/20
Провадження № 3/175/1256/20
Постанова

Іменем України

30 вересня 2020 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Озерянська Ж.М., розглянувши матеріали, що надійшли до суду з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №320050 від 21 липня 2020 року вбачається, що 21 липня 2020 року о 07-35 год. в смт. Слобожанське, Дніпровського району, Дніпропетровської області на перехресті вулиць Магістральна та Мічуріна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольксваген» державний номерний знак НОМЕР_2 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів у кількості 25 (двадцять п`ять) осіб, перевищив кількість місць для сидіння визначених технічною характеристикою та вказаної у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, а саме 17 (сімнадцять) пасажирських місць, чим порушив вимогу п. 2 протоколу №13 спеціального засідання комісії з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації природного характеру місцевого рівня Дніпровської міської ради від 23.05.2020 року. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 свою вину не визнав, просив закрити провадження по справі у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що працівниками поліції до протоколу не додано жодного доказу його вини.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Андрієнко С.В., дослідивши матеріали справи, ознайомившись з письмовими запереченнями адвоката Андрієнко С.В. про закриття провадження по справі, суддя приходить до наступного.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Згідно положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також приймаючи до уваги практику Європейського суду у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії» та інші, формулювання викладене у фабулі адміністративного протоколу слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

За змістом ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. У постанові ВС/КАС по справі №813/2451/17 від 27.02.2018 року чітко вказано, що сам факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено лише допустимими доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівником поліції було порушено вимоги ст. 255 КУпАП та не зібрано доказів, які б підтверджували провину водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, зокрема Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2».

У відповідності до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт. який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості. необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

У відповідності до норм ст. 268 КУпАП, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вимагають норми ст. 256, 268 КУпАП, дані свідків правопорушення мають бути внесені у протокол, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення жодна з вимог ст. 280 КУпАП працівником поліції не була виконана. В протоколі відсутні дані про свідків.

Пунктом 2 Протоколу № 13 засідання спеціальної комісії з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації природного характеру місцевого рівня від 23 травня 2020 року передбачено, що на території м. Дніпро «Відновити регулярні перевезення для всіх категорій пасажирів по маршрутам міського електричного транспорту та міських автобусних маршрутах у звичайному режимі руху в межах кількості місць для сидіння, передбаченої характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб».

Водія ОСОБА_1 було зупинено на під`їзді до смт. Слобожанське на території Дніпровського району Дніпропетровської області і згідно фабули адміністративного протоколу здійснював перевезення пасажирів на приміському маршруті с. Чаплинка - м. Дніпро, тобто на нього не розповсюджуються вимоги Протоколу №13, який прийнято комісією м. Дніпро та розповсюджується лише на територію м. Дніпро.

Окрім цього судом встановлено, що до матеріалів адміністративної справи не додано жодного доказу скоєння правопорушення, що підтверджується відсутністю копій реєстраційних документів транспортного засобу, будь-яких пояснень свідків; відеозапису, який міг би свідчити про вчинення правопорушення, та інших доказів. Фототаблиця, додана до матеріалів справи, не підтверджує наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, так як із доданих фотографій неможливо встановити чи було перевищення кількості пасажирів в салоні транспортного засобу. Відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення підтверджується фототаблицею, доданою до матеріалів справи, з якої вбачається, що у мікроавтобусу «Фольксваген» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , встановлені таблички з назвою маршруту: с. Чаплинка - м. Дніпро.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення водієм ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є недоведеним. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при розгляді справи № 463/1352/16-а від 08.07.20 року.

Таким чином, враховуючи вищевказане, а також надані працівниками поліції докази, які прикладені до протоколу, суддя прийшов до висновку про відсутність належних, допустимих та об`єктивних доказів які б підтверджували факт наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, що унеможливлює підтвердження обставин, які викладенні в протоколі від 21 липня 2020 року серії АА №320050.

За умовами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення має забезпечувати повне, всебічне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Суддя не вправі самостійно відшукувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином встановлено, що належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суду ненадані, що виключає кваліфікуючі ознаки ст. 44-3 КУпАП. Наявний лише протокол про адміністративні правопорушення, в даній ситуації, не є достатнім для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Частиною 1 ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст. 44-3, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Озерянська Ж.М.