П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Головчак М.М., розглянувши справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ст. 173 КУпАП,

в с т а н о в и в:

05 грудня 2019 року, близько 11 год. 40 хв., по вул. Макарова,3 в м.Рівне ОСОБА_1 нецензурно лаявся,образливо чіплявся, погрожував фізичною розправою відносно лікаря-психіатра ОСОБА_2 , чим вчинив дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП як дрібне хуліганство.

В судове засідання, призначене на 20.12.2019 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АА 098781.

В подальшому в судові засіданні 10.01.2020, 24.01.2020, 18.02.2020 року ОСОБА_1 повторно не з"являвся, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, рекомендовані повідомлення повернулись за закінченням терміну зберігання.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження»

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов"язаний з"ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджена дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АА 098781 від 05.12.2020 року, письмових поясненнях ОСОБА_2 .

Протилежного доказам, з"ясованим в судовому засіданні, не встановлено, ОСОБА_1 знав про розгляд справи в суді, однак в судові засідання не з"являвся, не проявив належної зацікавленості у результатах розгляду справи протягом тривалого часу, доказів відсутності вини не надано.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

На підставі ст. 173 КУпАП, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51 грн. 00 коп. (п"ятдесят одна грн. 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак