Справа № 163/837/19 Провадження №33/802/431/20 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч.1 ст.483 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Красуна В.В., представника митного органу Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Стиранки Михайла Богдановича на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 23 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає на АДРЕСА_1 , керівника ТОВ "Воркінг", РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 471 154 (чотириста сімдесят одна тисяча сто п`ятдесят чотири) грн. 20 коп., з конфіскацією в дохід держави 156 штук зразків тканини вагою 106,8 кг, 585м тканини різних розмірів та кольорів вагою 340,2 кг,загальною вартістю 471154,20 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в користь Волинської митниці ДФС України 3000 (три тисячі) грн. витрат по справі на залучення експерта спеціаліста, 4506 (чотири тисячі п`ятсот шість) грн. витрат по справі за зберігання товарів.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він будучи керівником ТОВ "Воркінг" вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, при таких обставинах.

20.02.2019 року з Республіки Польща в Україну заїхав належний приватному підприємцю ОСОБА_2 автомобіль марки "Мерседес", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який до митного контролю на митному посту "Ягодин" Волинської митниці подав Книжку МДП МХ82175258, CMR № 0030262, інвойс № 180219 та митну декларацію типу ІМ40ЕЕ № UA206000/2019/901994.

Згідно з цими товарно-супровідними документами переміщувався збірний вантаж комплектуючих деталей до жалюзі, футляри до окулярів, рекламних матеріалів, вінілових шпалерів, коробки для пакування, бавовняні та синтетичні тканини, вироби з металу, інструменти, крісла, постільні речі, приладдя для занять фізкультурою та гімнастикою, олівці тощо. Відправником товарів в товарно-супровідних документах вказано німецьку компанію "Kadima Group GmbH", одержувачем ТОВ "Воркінг".

Під час проведення повного митного огляду виявлено 56 рулонів шпалерів вагою 53,9 кг, 156 штук зразків тканини вагою 106,8 кг, 585 м тканини різних розмірів та кольорів вагою 340,2 кг загальною вартістю 471 154,20 грн., які не вказані в товарно-супровідних документах і не заявлені в митній декларації.

Тим самим ОСОБА_1 через водія ОСОБА_4 вчинив дії, спрямовані на переміщення вказаних товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів документів, що містили неправдиві відомості про найменування, кількість, вагу і вартість товарів, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Стиранка М.Б. в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та не об`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. Крім того, вказує і на, що розгляд справи в суді першої інстанції 23.05.2019 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 , у зв`язку з чим було грубо порушено право на захист. Просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та постановити нову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Красуна В.В., який підтримав апеляційну скаргу та посилаючись на те, що ОСОБА_1 не був в судовому засіданні і не отримав копію судового рішення просив поновити строк на апеляційне оскарження, представника митниці Пікалюка М.С. який заперечував доводи апеляційної скарги та просив в поновленні строку на апеляційне оскарження відмовити, доходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 5 ст.529 МК України передбачено, що постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Так, відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 23.05.2019 року (а.с.92-93). Отже, з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, останній день для подачі апеляційної скарги, припадав на 03.06.2019 року. А тому, апелянт мав можливість, в передбачені законом строки, звернутися до суду із апеляційною скаргою. Апеляційна скарга подана лише 10.06.2020 року через тривалий проміжок часу та з порушенням положень ч.2 ст.294 КУпАП. Дана обставина об`єктивно підтверджується відміткою Укрпошти на поштовому конверті при подачі апеляційної скарги (а.с.172).

В апеляційній скарзі, як на підставу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення апелянт ОСОБА_5 посилається на те, що його довіритель при розгляді справи судом першої інстанції присутній не був, а копію постанови ним було отримано 04.06.2020 року засобами електронної пошти, а 09.06.2020 року поштовою кореспонденцією, проте таке посилання апелянта до уваги судом не приймається з врахуванням наступного.

Згідно ордеру серії ВЛ від 02.05.2019 року ОСОБА_1 уповноважив адвоката Усаченка О.В. представляти його інтереси у судах першої та апеляційної інстанції у справі про порушення митних правил за протоколом №0989/20500/19 (а.с.89). 03 травня 2019 року адвокат Усаченко О.В. в приміщенні Любомльського районного суду Волинської області ознайомився з матеріалами справи №163/837/19 щодо ОСОБА_1 (а.с.88). Після цього, 23.05.2019 року ОСОБА_6 подав до суду клопотання про проведення судового засідання без його участі у зв`язку із зайнятістю в іншій справі, в якому зазначив, що дане питання погоджено з ОСОБА_1 (а.с.91).

Отже, наведеними письмовими доказами беззаперечно встановлено, що як захиснику Усаченку О.В. так і особі, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 було достовірно відомо про судовий розгляд справи 23.05.2019 року, який сторона захисту виявила бажання провести без її участі.

Судом першої інстанції виконані вимоги положень ч.1 ст.285 КУпАП та надіслано учасникам справи копії вищевказаної оскаржуваної постанови, що підтверджується наявними в матеріалах справи супровідними листами від 24.05.2019 року за вих.№163/837/19/4466/2019 та вих.163/837/19/4464/2019 (а.с.94-95).

Із заяви датованої захисником Стиранкою М.Б. вбачається, що станом на 25.05.2020 року відомо про наявність оскаржуваного рішення від 23.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, апеляційна скарга на яке із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження направлена поштою 10.06.2020 року за підписом адвоката Стиранки М.Б.

Тому, підсумовуючи все вищевикладене, і враховуючи те, що захисник Усаченко О.В. був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, подав до суду клопотання погоджене з його довірителем про слухання справи у його відсутності, клопотань від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи до суду не надходило, захисник Усаченко О.В. у силу своїх професійних обов`язків повинен був з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційний суд погоджується з доводами, які викладені в постанові судді щодо можливості розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Усаченка О.В. та вважає, що право на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності було належним чином забезпечено та не порушено.

При цьому, зміна захисника іншим, який подав апеляційну скаргу, не є поважною причиною на поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення, ухваленого за відсутності належного повідомлення особи про час та місце розгляду справи.

Оскільки апеляційна скарга подана адвокатом Стиранкою М.Б. після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, ані в заявленому клопотанні, ані в ході розгляду цього клопотання апеляційним судом, стороною захисту не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику ОСОБА_1 адвокату Стиранці Михайлу Богдановичу в поновленні строку на оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 23 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Стиранки Михайла Богдановича на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 23 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк