ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2020 Справа №607/12149/20

м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Водій автомобіля «AUDI A4» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 21 липня 2020 року о 16 год. 30 хв. в м. Тернополі на вул. Замкова,14, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки «NISSAN LEAF» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який перебував в нерухомому стані. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.07.2020р. серії ДПР18 №133647, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 (б), п. 10.9 ПДР України та притягується до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Степанова О.В., вини водія ОСОБА_1 у порушенні вимог ПДР України, внаслідок відбулася ДТП, а відтак і вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнає та зазначає, що водій ОСОБА_1 почав виїжджати із парковочного місця, почув звуковий сигнал парктроника позаду і відразу зупинив свій автомобіль. Ніякого удару в автомобіль «Ніссан» не було. Працівники поліції, які приїхали і склали адміністративний матеріал, не встановили і не дослідили всіх обставин, на автомобілі під керуванням ОСОБА_1 механічних пошкоджень не виявлено. а тому, матеріалами адміністративної справи належними і допустимими доказами не доведено факт здійснення ОСОБА_1 руху автомобілем заднім ходом, допущення зіткнення та відповідно і вчинення ним адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтримав свої пояснення, які були наданні під час оформлення поліцейським адміністративних матеріалів та пояснив, що він припаркував свій автомобіль, який використовується в якості «таксі» на допоміжній смузі руху по вул.. Замкова, чекав, коли пасажир розрахується і вийде із машини. З правого боку від нього стояли припарковані автомобілі, серед яких знаходилася «Ауді А4». Перебуваючи в нерухомому стані без пасажира, раптово відчув удар у заднє праве крило та бампер з правого боку свого автомобіля. Водій автомобіля «Ауді» від`їхав на невелику відстань вперед і вийшовши із свого автомобіля почав агресивно розмовляти, виражатися нецензурною лайкою і неадекватно поводитися з претензіями по зіткненню. Він викликав працівників поліції, які прибули на місце події, оглянули два автомобілі, заслухали пояснення, зафіксували пошкодження на автомобілях та зробили висновок про порушення саме водієм ОСОБА_1 ПДР України і склали відносно нього протокол.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п. 2.3 (б), п. 10.9 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

За наслідками дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 (б), п. 10.9 ПДР України, внаслідок чого виникла дорожньо-транспортна пригода та його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доводиться протоколом про адміністративне правопорушення від 21.07.2020р. №1336473; план-схемою місця ДТП від 21.07.2020р., на якій зафіксовані положення транспортних засобів на проїзній частині та механічні пошкодження на двох автомобілях, які характерні до обставин виникнення даної ДТП, які вказані потерпілим; поясненнями потерпілого від 21.07.2020р. та його показаннями, які надані в судовому засіданні.

При встановлених фактах, суд не бере до уваги надані захисником заперечення з приводу обставин виникнення ДТП та невинуватість водія ОСОБА_1 , оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеними доказами і є такими, які спрямовані для уникнення водієм ОСОБА_1 адміністративної відповідальності та відшкодування завданої ним матеріальної шкоди потерпілому.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення та обставини, за яких воно було вчинене і наслідків продовження такої події, виходячи із наданих пояснень потерпілого, приймає до уваги особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, зокрема тих, які б пом`якшували покарання і приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції статті 124 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 33, 124, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.07.2020р. серії ДПР18 №133647 і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя Дзюбановський Ю.І.