Справа № 462/3171/20 Головуючий у 1 інстанції: Пилип`юк Г.М.
Провадження № 33/811/1235/20 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 серпня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одну) грн. 00 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 15 травня 2020 року о 14:00 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , виражався в сторону ОСОБА_2 нецензурною лайкою, своїми діями принизив честь та гідність останнього.

Не погоджуючись з постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 серпня 2020 року, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить постанову Залізничного районного суду м. Львова від 14 серпня 2020 року скасувати та постановити нову, якою закрити провадження справі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суддею не повністю з`ясовані обставини, які мають значення для справи.

Вказує, що він є потерпілим, а його зробили винуватим, також вказує, що на нього звели наклеп.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, відповідальність настає за вчинення дрібного хуліганства, що може полягати унецензурній лайці в громадських місцях, образливих чіпляння до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок передбачає врегульовану правовими та соціальними нормами систему відносин, правила співдружності та взаємоповаги до оточуючих.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, правил поводження в органах влади, інші дії, що порушують соціальні нормами.

З письмової заяви потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що 15 травня 2020 року приблизно о 14:00 вона йшла з аптеки до свого будинку. На вулиці до неї почав чіплятися її сусід, який ображав її, замахувався на неї пляшкою з молоком. Вона хотіла втекти, але він штовхнув її у спину і копнув в ногу, замахувався кулаком. Після цього з дому вийшла її дочка, сусід продовжував з них насміхатись, ображати і почав кидати цеглою. Цеглина потрапила дочці в груди, ОСОБА_2 цеглою він потрапив у ногу.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії АПР18 №708715 від 14 серпня 2020 року.

З огляду на наведене, суддя апеляційної інстанції погоджується з висновком судді місцевого суду, щодо наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 4 ст. 256 КУпАП визначено, що при складенні протокол особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, аналогічна норма викладена у ч. 6 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 12 березня 2016 року №672/5.

Пунктом 8 вказаної Інструкції встановлено, що протокол підписується уповноваженою посадовою особою та особою, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, а також може підписуватися свідками правопорушення у випадку їх наявності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 підписав складений щодо нього протокол серії АПР18 №708715 від 27 травня 2020 року та на окремому аркуші надав письмові пояснення, відповідно до яких вказав, що з завою потерпілої не згоден, вона перша почала кидати цеглу в його двері, ледь не потрапивши йому в лоба.

Поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення АПР18 №708715 від 27 травня 2020 року в установленому законом порядку, такий відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 12 березня 2016 року №672/5.

Ніяких доказів про порушення законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення суду не надано. Вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 268 КУпАП поліцейським дотримано.

Враховуючи вищевикладене при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду. Постанова суду відповідає вимогам ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що потерпіла першою почала кидати цеглу в його двері жодними доказами не підтверджені, а тому такі розцінюються як спробу особи уникнути відповідальності за вчинене.

Інші підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказані й під час перевірки справи в апеляційному суді не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених районним судом обставин події.

На підставі вищевикладеного під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 суддею апеляційного суду не встановлено неправильного застосування суддею першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Застосування районним судом стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в мінімальних межах санкції, відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, підтверджується належними доказами, а постанова судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування суддею апеляційного суду не встановлено, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 серпня 2020 року стосовно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова судді є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.