Справа № 349/1263/20
Провадження № 3/349/613/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 вересня 2020 року м. Рогатин

Суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області Могила Р.Г. розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, який не працює,

ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звинувачується у вчиненні домашнього насильства.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №396820 від 27 серпня 2020 року ОСОБА_1 27 серпня 2020 року о 18 год. 30 хв. за місцем проживання в с. Данильче Рогатинського району Івано-Франківської області вчинив домашнє насильство відносно співмешканки ОСОБА_2 , яке виразилось у висловлювані в її адресу нецензурними словами, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини своєї не визнав та пояснив, що весь день знаходився на тимчасових підробітках та ввечері повернувся додому. В цей час співмешканка ОСОБА_2 , яка проживала у його домі, перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння. Також у його будинку знаходився її син ОСОБА_3 , який теж був у нетверезому стані. ОСОБА_2 намагалася спровокувати з ним словесний конфлікт і поводила себе агресивно. Неадекватна поведінка співмешканки його обурила, у зв`язку із чим він змусив її залишити їхнє спільне місце проживання. Вважає, що саме через зловживання ОСОБА_2 спиртних напоїв, у їхній сім`ї виникають конфлікти.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення з огляду на таке.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія ГП №396820 від 27 серпня 2020 року зазначено, що ОСОБА_1 27 серпня 2020 року о 18 год 30 хв. по місцю проживання в с.Данильче Рогатинського району вчинив насильство відносно співмешканки ОСОБА_4 , а саме ображав нецензурними словами, чинив моральний та психологічний тиск. Від пояснень та підпису ОСОБА_1 відмовився.

З рапорту оперативного чергового Рогатинського ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Клімика О.І. від 27 серпня 2020 року вбачається, що цього дня о 18 год 25 хв. по телефону до чергової частини поліції надійшло повідомлення ОСОБА_2 про те, що її співмешканець ОСОБА_1 вчиняє насильство в сім`ї.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 27 серпня 2020 року її співмешканець ОСОБА_1 ображав її нецензурними словами.

Таким чином ОСОБА_1 інкримінується вчинення насильства в сім`ї відносно співмешканки ОСОБА_2 , що виражалось у виді образ нецензурними словами та моральним і психологічним тиском, яке вважаю недоведеним.

Так, відповідальність за змістом ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдано шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя;колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Між тим, матеріали провадження містять лише письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 в яких вона звинувачує свого співмешканця ОСОБА_1 в конфлікті, що відбувся 27 серпня 2020 року.

Як вбачається із письмових пояснень потерпілої, а також пояснень особи, яка звинувачується у вчиненні правопорушення, наданих ним в суді, свідком конфлікту був повнолітній син потерпілої, однак у матеріалах справи відсутні його письмові пояснення щодо події та обставин конфлікту.

Суду не надано інших доказів, що унеможливлює дійти обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

В той же час, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Проте беззаперечних доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173 -2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову судді подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.Г. Могила