Справа №: 297/1632/20

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Берегово

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Ільтьо І. І., розглянувши матеріали, що надійшли з Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

До Берегівського районного суду з Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 389225 від 09.08.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 09.08.2020 року о 04 год. 10 хв. між населеними пунктами с. В. Береги - с. Берегуйфалу, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак його представник адвокат Борисов І. В. подав клопотання про закриття провадження по справі п.6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Заслухавши клопотання захисника, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про закриття провадження у даній справі виходячи з наступного.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою, якою складено протокол, у вину ОСОБА_1 висувається порушення вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), в зв`язку з чим останньому інкримінується вчинення адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, 01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22.11.2018 (далі - Закон № 2617-VІІІ), яким ст. 130 КУпАП було викладено в новій редакції, шляхом виключення з її змісту адміністративної відповідальності, зокрема, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, Законом № 2617-VІІІ Кримінальний кодекс України доповнено ст. 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою було встановлено кримінальну відповідальність, зокрема, за відмову особи,яка керує транспортним засобом,від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (ч. 1 ст. 286-1 КК України).

Згодом, Законом України від 17.06.2020 р. № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-IX) внесені зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:

- у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запроваджував нову редакцію ст. 130 КУпАП, яка виключала адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, яким було доповнено Кримінальний кодекс України ст. 286-1, а саме криміналізовано відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, - відтак відбулася декриміналізація цих дій.

При цьому, суд окремо звертає увагу на питання набрання чинності Законом № 720-IX.

Так, Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим Законом, але не раніше дня його опублікування (ч. 5 ст. 94 Конституції України).

Закон № 720-IX опублікований у газеті «Голос України» № 110 від 03.07.2020 року, його положення про набрання ним чинності одночасно із Законом № 2617-VIIІ, тобто раніше дня його опублікування, суд оцінює як волю законодавця відступити від загального правила про набрання чинності Законом через десять днів з дня офіційного оприлюднення.

Таким чином, за приписами ч. 5 ст. 94 Конституції України Закон № 720-IX набрав чинності за будь-яких умов не раніше дня його опублікування, тобто 03.07.2020 року, так як, визнання чинності вказаного Закону раніше дня його опублікування суперечить нормам прямої дії Конституції України, які мають вищу юридичну силу.

Визначаючи Закон, який підлягає застосуванню в даній справі та яким слід керуватися при наданні оцінки та кваліфікації дій, вчинення яких ставиться у вину ОСОБА_1 , суд керується наступним.

Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Виходячи з вищенаведеного судом відзначається, що акт, який до 01.07.2020 року встановлював адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння з 01.07.2020 р. був скасований Законом № 2617-VIIІ з одночасною криміналізацією цих дій у ст. 286-1 КК України. Відтак Закон № 2617-VIIІ в цій частині зворотної дії не має. Проте, оскільки з 03.07.2020 р. ці дії були декриміналізовані Законом № 720-IX з одночасним повторним запровадженням адміністративної відповідальності за їх вчинення у новій редакції ст. 130 КУпАП, то Закон № 720-IX в цій частині в силу пом`якшення відповідальності має зворотну дію, але виключно на період дії ст. 286-1 КК України (з 01 до 03 липня 2020 року), і не поширюється на правовідносини, які регулювалися ст. 130 КУпАП в редакції до 01.07.2020 року, оскільки порівняно із цією нормою, яка була скасована з 01.07.2020 року, не пом`якшує відповідальності, не скасовує таку відповідальність та не покращує становище осіб, які притягаються до відповідальності.

Таким чином, суд констатує, що за наведеної вище законотворчої діяльності та застосованої юридичної техніки відбулося переривання дії акта, який встановлював адміністративну відповідальність за наведені вище дії, шляхом його скасування 01.07.2020 року та відновлення його дії 03.07.2020 року.

Відтак, по відношенню до особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 , якому протоколом про адміністративне правопорушення ставиться у вину вчинення 09.08.2020 року дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, - неможливо застосувати ст. 130 КУпАП, оскільки вона скасована Законом № 2617-VIIІ, який зворотної дії не має.

Скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, на підставі чого суд приходить до висновку про закриття провадження у даній справі у зв`язку із скасуванням 01.07.2020 року акта, який встановлював адміністративну відповідальність за дії, які ставляться у вину ОСОБА_1 уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Окрім зазначеного вище, суд звертає увагу на те, що актуальна практика Європейського Суду з прав людини (далі - Європейський суд) та Верховного Суду спирається на такі загально-правові категорії як "непорушність прав", "якість та точність закону", "стабільність та остаточність судових рішень", "законні очікування" тощо. Названі поняття можна узагальнити принципом правової (юридичної) визначеності, який відіграє надважливе значення у формуванні та функціонуванні системи права демократичної держави. Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «C.G. та інші проти Болгарії» та ін). Окрім того, Європейський суд зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України», «Кантоні проти Франції»).

Керуючись статтями 58, 94 Конституції України, статтями 8, 221, 245, 247, 279, 280, 283-285, 287 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, що діяла на час вчинення адміністративного правопорушення - закрити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із скасуванням акта, який встановлював адміністративну відповідальність.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови через Берегівський районний суд до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ільтьо І. І.