ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1184/20 Справа № 204/4499/20 Суддя у 1-й інстанції - Некрасов О. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Торубарова А.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 04 липня 2020 року о 06 годині 10 хвилин в м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, буд 46, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Згідно з висновком приладу «Драгер» № 0266, тест № 1767 результат огляду позитивний 0,39 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що висновок суду про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в день та час інкримінованих подій не ґрунтується на досліджених судом доказах. Стверджують, що транспортним засобом керувала інша особа, яка не була біля транспортного засобу, оскільки повернулась додому за посвідченням водія. Посилається на відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, на якому також не зафіксований рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а, навпаки, видно, що автомобіль припаркований.

Також звертає увагу, що свідки були запрошені пізніше, ніж почалась відеофіксація та не бачили факт керування транспортним засобом, але, не зважаючи на це, в їх поясненнях посадова особа зазначила, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що є спотворенням пояснень. На відеозаписі зафіксовано, що свідки взагалі не вимовили жодного слова, які зазначені поліцейським в їх поясненнях.

Інші докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом відсутні, у зв`язку із чим в діях останнього відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Торубаров А.В. не з`явились, про час та дату апеляційного розгляду повідомлені належним чином. Від захисника на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (ч. 6 ст. 294 КУпАП).

Мотиви апеляційного суду.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, які зводились до того, що ОСОБА_1 в день та час подій, за які склали протокол про адміністративне правопорушення, не керував транспортним засобом, тобто не був водієм, у зв`язку з чим не є суб`єктом цього правопорушення та відсутня об`єктивна сторона правопорушення, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог закону суд дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 414335 від 04 липня 2020 року; роздруківкою тесту на алкоголь до протоколу серії ДПР18 № 414335, Alcotest 6820, прилад № ARHJ 0266, принтер № ARНН 0803, тест № 1767, відповідно до якого, при проходженні тесту ОСОБА_1 було встановлено результат 0,39 ‰, з яким погодився ОСОБА_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за допомогою газоаналізатору «Драгер 0266», результат огляду склав 0,39 ‰, з результатами огляду ОСОБА_1 також погодився і поставив свій підпис у відповідній графі бланку; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; рапортом поліцейського 1 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Забудька С. від 04 липня 2020 року;

В матеріалах справи також є постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 від 04.07.2020 року, згідно з якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без бампера, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Події цього правопорушення співпадають з часом керування ОСОБА_1 транспортним засобом за протоколом про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не оспорюючи вищезазначене правопорушення ОСОБА_1 сплатив штраф накладений вищезазначеною постановою ЕАМ № 2777055, в сумі 340 грн., де згідно з долученою ним до матеріалів справи банківською квитанцією, платником є саме він.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом встановлено з відеозапису, наявному в матеріалах справи № DSJX304506_004506, з якого видно як ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобіля без пасажирів, після чого виходить та починає спілкування з інспектором поліції. Крім того, в відеозаписах під час роз`яснення ОСОБА_1 порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру та під час спілкування з поліцейськими, останній жодного разу не повідомив, що він не водій і не керував транспортним засобом. Більш того, ОСОБА_1 , пояснюючи позитивний результат огляду за допомогою приладу «Драгер» в 0,39 ‰, визнав, що напередодні увечері вживав пиво.

Оцінюючи таку поведінку ОСОБА_1 , апеляційний суд доходить висновку, що саме він керував транспортним засобом та був водієм, оскільки така його поведінка не є типовою для осіб, які не є водіями, а за версією ОСОБА_1 та його захисника є пасажирами, на яких складають протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним є безпідставними, були предметом дослідження в суді першої інстанції, який надав їм належну правову оцінку, а також розцінюються судом апеляційної інстанції як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності і стягнення.

Посилання захисника на суперечності в поясненнях свідків в частині твердження про керування ОСОБА_1 транспортним засобом є обґрунтованими, проте не можуть бути визнані як достатня підстава для скасування постанови, оскільки як видно з відеозапису ОСОБА_1 не заперечував, що він керував транспортним засобом та був водієм зазначеного автомобіля. Також, роль свідків, які залучаються працівниками поліції для проведення огляду на стан сп`яніння водія на місці зупинки транспортного засобу, полягає в тому, щою засвідчити результати проведення такого огляду та чи згоден з ними водій або наполягає на проходженні медичного огляду. В справах цієї категорії свідки залучаються вже після зупинки транспортного засобу і встановлення ознак сп`яніння у водія, що є підставою для вимоги пройти відповідний огляд.

Оцінюючи зазначені вище докази, апеляційний суд доходить висновку, що вони є належними, достовірними та допустимими, узгоджуються між собою, зокрема показання свідків та відеозапис з камер поліцейських, які повністю спростовують позицію ОСОБА_1 та його захисника і є достатніми для прийняття обґрунтованого рішення.

Під час апеляційного провадження істотних порушень положення ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735, які б могли потягнути докази недопустимими, не виявлено.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що заборонено пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

У зв`язку з чим, доводи ОСОБА_1 та його захисника про відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Таким чином, при розгляді справи порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Торубарова А.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун