Справа № 658/2489/20
провадження № 3/658/1755/20
ПОСТАНОВА

08 жовтня 2020 року суддя Каховського міськрайонного суду Херсонської області Терещенко О.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Каховського ВП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, адреса реєстраційного обліку та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , ІПН в матеріалах справи відсутній,

за ч.1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

07 жовтня 2020 року до Каховського міськрайонного суду повернувся вдруге матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.184 КУпАП без доопрацювання.

При підготовці справи до розгляду було встановлено, що протокол про адміністра-тивне правопорушення складений з порушення вимог ст. 256 КУпАП.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно до абз. 5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14, визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП України, відповідного правоохоронному органу для належного оформлення.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, окрім іншого, зазначаються відомості про: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 404951 від 10 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 зазначеним вимогам не відповідає.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано копії свідоцтва про народження дитини на підтвердження того, що правопорушник дійсно являється батьком неповнолітньої ОСОБА_2 .

Копії доданих до протоколу про адміністративне правопорушення документів не читаються та не завірені належним чином.

У самому протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено:

- реєстраційний номер облікової картки платника податків правопорушниці;

- свідки правопорушення та їх письмові пояснення не додані до протоколу.

Враховуючи наведене, суд немає реальної можливості дати оцінку неналежно та неповно зібраним доказам щодо обставин справи, які є істотними для вирішення адміні-стративних матеріалів.

Із вказаної вище підстави, згідно постанови суду від 11.08.2020 року протокол вже повертався для дооформлення, проте, недоліки протоколу усунуті не були. Він повторно спрямований до суду.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

За таких обставин, адміністративну справу відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 184 КУпАП слід повернути до Каховського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Херсонській області для дооформлення.

Керуючись ст. 256, п. 2 ст. 278 КУпАП,

постановив:

Протокол серії ВАБ № 404951 від 10 серпня 2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 та додані в його обґрунтування матеріали вдруге повернути до Каховського ВП ГУНП в Херсонській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.Є.Терещенко