Номер провадження: 33/813/159/20
Головуючий у першій інстанції Корой В. Д.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю: секретаря Ющак А.Ю.,

особи, відносно якої закрите адміністративне провадження ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 - адвоката Хажинського Р.М.,

представника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2

-адвоката Сімоненка Р.О.,

представника ОСОБА_3 - адвоката Явнюк Д.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) закрито у зв`язку з закінченням строку притягнення її до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 12.12.2019 року інший учасник дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2019 року та прийняти нову.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови апелянт зазначив, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтовані та не правомірні висновки.

Крім того,16.12.2019 року інший учасник ДТП - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою закрити провадження відносно неї у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на те, щопостанова винесена з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим оскаржує її в частині саме визнання складу адміністративного правопорушення в її діях.

Вивчивши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

За змістом статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль «Chevrolet Camaro», під керуванням водія ОСОБА_2 , 24.07.2019 року, в 14 год 40 хв. рухався по вул. В.Стуса, та навпроти будинку №2е, де зіткнувся з автомобілем «Renault Sandero», від керуванням водія ОСОБА_1 , який намагався здійснити розворот на вказаній вулиці.

Відповідно до п. 12.3 ПДР, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Однак, ОСОБА_2 , маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду, фактично не вжив всіх необхідних заходів для уникнення зіткнення.

При цьому, в ході дослідження фототаблиць, та відеозапису встановлено, що перед «Chevrolet Camaro» не було завантаження дороги та останній мав хороший огляд проїзної частини в напрямку свого руху.

Однак, не дивлячись на це, водій автомобіля «Chevrolet Camaro» ОСОБА_2 , маючи перед собою хороший огляд проїзної частини, з правої полоси, яка взагалі була вільною, з невідомих причин продовжував свій напрямок руху, поступово змінюючи полосу руху на другу ліву, при цьому пришвидчуючи рух свого автомобіля.

Зазначені обставини чітко вбачаються як із відеозапису руху автомобілів і скоєної ДТП, так і з фототаблиць, які маються в матеріалах справи.

Так, як вбачається із фототаблиць руху транспортних засобів, під керуванням ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (а.с.38) вбачається, що в 14.29.05 год. та 14.29.06 год. автомобіль «Chevrolet Camaro», під керуванням ОСОБА_2 рухався в правій вільній полосі дорожнього руху, потім в 14.29.07 год. почав змінювати рух на ліву полосу свого руху і в 14.29.09 год. повністю його напрямок був направлений вліво, не дивлячись на те, що напереріз його руху рухався автомобіль «Renault Sandero», від керуванням водія ОСОБА_1 .

Із відеозапису руху вказаних автомобілів вбачається, що в цей момент автомобіль «Chevrolet Camaro», під керуванням ОСОБА_2 , пришвидчував рух свого автомобіля, направляючи його вліво.

І лише в останній момент водій автомобіля «Chevrolet Camaro» ОСОБА_2 розпочав різко звертати вправо, проте вже не зміг запобігти скоєнню ДТП.

Тобто, зазначені обставини свідчать про те, що водій ОСОБА_2 не контролював рух свого автомобіля, інакше він міг запобігти скоєнню ДТП, у разі руху по вільній правій полосі дорожнього полотна.

У зв`язку з цим, є безпідставними доводи представника ОСОБА_2 адвоката Сімоненка Р.О. про те, що ОСОБА_2 рухався з дотриманням ПДР та фактично не міг відреагувати на маневр автомобіля «Renault Sandero», який з порушенням здійснював поворот ліворуч, чим спровокував зіткнення.

Крім того, із відеозапису руху автомобіля «Chevrolet Camaro», під керуванням ОСОБА_2 , вбачається, що він продовжував свій рух на перехресті вже на мигаючий зелений сигнал світлофора.

Так, у відповідності до п/п в) п.8.7.3. ПДР зелений миготливий сигнал світлофору дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Тобто, вказані обставини свідчать про те, що водій ОСОБА_2 в даний момент повинен бути особливо уважним при продовженні руху на миготливий зелений сигнал світлофору.

Всі вищевикладені обставини в своїй сукупності свідчать про винні дії водія автомобіля «Chevrolet Camaro» ОСОБА_2 у скоєній ДТП.

Про зазначені обставини також свідчить Висновок № 10902190 від 16 вересня 2019 року судового експерта ОСОБА_4 А. ОСОБА_5 . (а.с.33-36).

Що ж стосується дій водія автомобіля «Renault Sandero» ОСОБА_1 , то суд першої інстанції також дійшов правильного і обгрунтованого висновку про її винні дії, які також перебувають у причинному зв`язку з ДТП, оскільки вона порушила вимоги п.10.1 ПДР та перед початком маневру не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Так, відповідно до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як встановлено в ході дослідження доказів, ОСОБА_1 здійснювала розворот, згідно фактичної дорожньої розмітки, в дозволеному місці, однак в повній мірі не переконалась в безпечності та не врахувала достатнім чином можливі дії інших учасників дорожнього руху.

Тобто, перед розворотом водій ОСОБА_1 повинна була переконатись в безпечності свого маневру, та тільки після цього почати здійснювати маневр розвороту.

Так, в судовому засіданні водій ОСОБА_1 заперечувала свою вину в скоєнні ДТП та зазначила, що перед зміною напрямку руху переконалась в безпечності цього та бачила, що автомобіль «Chevrolet Camaro» перебуває на достатній відстані, однак останній, з очевидним перевищенням швидкості, продовжував рух та водій даного автомобіля своїми діями не намагався уникнути зіткнення і не застосував гальмування.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Хажинський Р.М., посилаючись на висновок судового експерта Чернявського А.І., вказав, що ОСОБА_1 здійснювала маневр у відповідності до вимог ПДР, а водій ОСОБА_2 , порушуючи п. 12.3. ПДР України, маючи технічну можливість при виникненні небезпеки загальмувати та зупинитись, це не зробив, тобто не вжив необхідні заходи для уникнення зіткнення.

Однак, суд першої інстанції, з чим погоджується апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що вищевикладене не спростовує винних дій водія ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, яке передбачено п. 10.1 ПДР, що також стало причиною ДТП.

При цьому в судовому засіданні обгрунтовано спростовано показання свідка ОСОБА_6 щодо наявності на місці ДТП подвійної суцільної смуги, оскільки згідно схеми ДТП та дослідженого відеозапису, а також фототаблиць, на місці ДТП була відсутня подвійна суцільна смуга.

Також апеляційний суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_7 , яка зазначила, що перебувала на задньому сидінні в автомобілі «Chevrolet Camaro» в момент ДТП та бачила як водій ОСОБА_2 , рухаючись в правій смузі, гальмував та намагався уникнути зіткнення шляхом вивертання керма в лівий та правий бік.

Більше того, із відеозапису ДТП вбачається, що три особи, які перебували в автомобілі «Chevrolet Camaro», під керуванням водія ОСОБА_2 , якнайшвидше покинули місце ДТП.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції обгрунтовано встановлена обопільна вина водіїв у ДТП, оскільки протиправні дії обох водіїв стали причиною зіткнення транспортних засобів.

Разом з тим, відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Положеннями ст. 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи, що тримісячний строк на момент розгляду справи сплив, суд першої інстанції дійшов правильного і обгрунтованого висновку про закриття провадження відносно ОСОБА_1 саме з підстав закінчення строку притягнення її до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда