запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/677/20Головуючий у 1-й інстанції Марченко Н.В.
Єдиний унікальний №332/1725/20Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника адвоката Богославського В.А. діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Богославського Віктора Анатолійовича на постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 14.07.2020 року о 15 год. 20 хв. керувала автомобілем «Mercedes Benz C 200», д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Скворцова, буд.№128 в м.Запоріжжі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на що вказували: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовилася в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонена шляхом евакуації на штраф майданчик, про повторність попереджена. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 визнано винною за ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі захисник Богославський В.А. просив скасувати постанову суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність на підставі п.п.1, 6 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення так як не керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння в зазначений день. ОСОБА_1 дійсно відмовилась від проведення тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу лише через те, що вона не була за кермом автомобіля під час його руху і не зовсім зрозуміла претензій до неї зі сторони працівників патрульної поліції.

Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є неналежним доказом через те, що вказані свідки не були допитані в судовому засіданні та фактично не попереджались про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Заслухавши захисника Богославського В.А., який повністю підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Розглянувши матеріали справи, постанову судді та апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №421277 від 14 липня 2020 року, згідно з яким, ОСОБА_1 у зазначений час керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнин рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою технічного засобу Drager Alcotest та у медичному закладі відмовилася у присутності двох свідків;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з якими, огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку із відмовою останньої від проходження такого огляду;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка показала, що вона бачила як жінка з явними ознаками алкогольного сп`яніння сіла за кермо автомобіля «Mercedes Benz C 200», д.н.з. НОМЕР_1 та проїхала приблизно 15 метрів, після чого була зупинена співробітниками поліції;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , який показав, що він бачив, як жінка з явними ознаками алкогольного сп`яніння сіла за кермо автомобіля «Mercedes Benz C 200», д.н.з. НОМЕР_1 та поїхала, після чого, була зупинена співробітниками поліції;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та факт відмови останньої від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Доводи захисника Богославського В.А. про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керувала, є необґрунтованими і повністю спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які були безпосередніми очевидцями подій та чітко вказують на ОСОБА_1 , як на особу яка перебувала за кермом автомобіля «Mercedes Benz C 200».

У суду не має підстав ставити під сумнів пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як осіб не зацікавлених у прийнятому судом рішенні та безпосередніх очевидців подій, оскільки вони об`єктивно узгоджуються з обставинами встановленими під час дослідження доказів у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги захисника Богославського В.А. про те, що суд не допитав зазначених свідків під час розгляду справи судом першої інстанції на правильність висновків суду не впливають, оскільки у суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце, тим більш, що сам захисник в апеляційній скарзі не заперечує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і факт такої відмови доведено змістом доданого до протоколу відеозапису.

Підстав не довіряти письмовим поясненням свідків у суду також не було, а в апеляційній скарзі не вказані ймовірні причини обмови правопорушника з боку свідків.

Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту лейтенанта поліції Поплавської Л.А. від 14.07.2020 року, в якому зафіксовано, що під час несення служби спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по вулиці Скворцова біля будинку №128, вони помітили автомобіль «Mercedes Benz C 200», д.н.з. НОМЕР_1 , який о 15 год. 20 хв. від`їжджав від магазину та невпевнено рухався із сторони в сторону та зупинився посеред дороги та мав технічну несправність, а саме відсутні болти кріплення на колесах.

Водієм даного транспортного засобу виявилась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мала явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Було опитано двох свідків та відібрані пояснення, що саме ОСОБА_1 керувала зазначеним автомобілем.

В присутності двох свідків ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest 6820 на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі на що ОСОБА_1 відмовилась.

Потім ОСОБА_1 сіла за кермо, завела автомобіль та намагалася поїхати, на що співробітники поліції перешкодили подальшому руху автомобіля, викрутивши кермо праворуч та витягнувши ключі із замку запалювання.

Зазначене підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи. На даному відеозаписові зафіксовано зупинений посеред проїжджої частини легковий автомобіль «Mercedes Benz C 200», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала ОСОБА_1 . Остання в грубій неприпустимій формі із застосуванням нецензурної принизливої лайки погрожувала співробітникам поліції, відмовлялась пройти перевірку на стан сп`яніння, намагалась покинути місце її зупинки, як на даному автомобілі, так і пішки. Інших осіб, які б заявили про своє керування даним транспортним засобом на місці зупинки не було. Про таких осіб не заявляла й ОСОБА_1 .

Доводи захисника про те, що суд безпідставно не закрив провадження у справі на підставі п.6 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, не ґрунтуються на вимогах закону з огляду на таке.

Так, до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння виключено з ч.1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст.286-1 КК України.

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені зміни до Закону № 2617-VIIІ.

Так, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX, у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадив нову редакцію ст.130 КУпАП та виключав адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у зв`язку із запровадженням кримінальної відповідальності; у пункті 2 Розділу І Закону №2617-VIIІ виключено підпункт 171, яким доповнено КК України статтею 286-1. Отже, залишилась адміністративна відповідальність за вчинення таких дій.

Відповідно до вимог ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

В даному випадку адміністративне правопорушення було вчинено 14.07.2020 року, тобто під час дії закону, яким за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачено адміністративну відповідальність.

У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги захисника про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що водій ОСОБА_1 , який відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху мав на обов`язок вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ухилився від виконання цього обов`язку, що тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже відмова від проходження огляду може бути виражена й у пасивній формі шляхом ухилення від виконання цього обов`язку, що випливає із змісту п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, на який посилається апелянт.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника Богославського В.А., правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 332/1725/20