Справа № 446/1117/20
Провадження № 3/446/447/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2020 м.Кам`янка-Бузька

Суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У. І., з участю секретаря судового засідання Коваль В.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Кам"янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно даних протоколу тимчасово не працюючого,

- у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП, ,

встановив:

23.06.2020 близько 16.00 год. ОСОБА_1 , перебував у громадській споруді Кам`янка -Бузького районного суду Львівської області, що по вул. Незалежності,29 в м. Кам`янка -Бузька Львівської області, без засобів індивідуального захисту, а саме: резпіратора, захисної маски що закриває ніс та рот, чим порушив п.п.1 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020. Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився подавши до суду заперечення на протокол та доповнення до заперечень на протокол, в яких, зокрема, просив суд проводити розгляд справи без його участі та справу щодо нього закрити з врахуванням п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитана в ході розгляду справи в якості свідка ДОП Кам"янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 підтвердила обставини викладені нею у протоколі серії ВАБ 304989 від 23.06.2020.

Заслухавши пояснення свідка ОСОБА_2 , перевіривши додані матеріали, оглянувши в судовому засіданні відеозапис події, суд встановив наступні обставини.

23.06.2020 ОСОБА_1 близько 16.00 год. перебував у громадській споруді в якій знаходиться Кам`янка -Бузький районний суд Львівської області по вул. Незалежності, 29 у м. Кам`янка -Бузька Львівської області без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно з письмових пояснень самого ОСОБА_1 , він 23.06.2020 прибув у Кам`янка -Бузький районний суд Львівської області в статусі представника ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення. З метою вчинення ряду процесуальних дій, він звернувся до охорони суду для того щоб мати можливість поспілкуватись із помічником або секретарем судді Котормуса Т.І. Близько 14.30 год., він в черговий раз піднявся по сходовій клітці та попросив працівника судової охорони покликати помічника або серераря судді, з метою ознайомлення з матеріалами справи. З другої спроби помічник судді ОСОБА_4 підійшла до віконечка вмонтованого в дверях суду та своїми протиправними діями перешкоджала доступу йому та ОСОБА_3 до правосуддя, зокрема підвищувала голос, кричала та відштовхувала руками. Через такі протиправні дії працівника суду та працівника судової охорони ним був здійснений виклик поліції по телефону 102,оскільки у діях працівника суду та працівника охорони наявний склад злочину. Вищевказані факти були зафіксовані на відеокамеру. В подальшому від Кам`янка -Бузького районного суду Львівської області надійшло повідомлення, про нібито порушення ним карантинних заходів, яке є нічим іншим як помстою вчиненої працівниками суду з урахуванням його чіткої правової позиції. З вищенаведеного випливає,що жодного правопорушення він не вчиняв. Також у додаткових поясненнях вказав про те, що у протоколі невірно вказано, про те, що 23.06.2020 він перебував у громадській будівлі Кам`янка -Бузького районного суду, оскільки будівля яка розташована по вул. Незалежності,29 у м. Кам`янка -Бузька не є власністю суду. Вказав, про те, що відповідно до Рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 за № 23-рп/20 адміністративна відповідальність у Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на Конституційних принципах і правовій презумпції закріплених у статті 62 Конституції України. Нормативно-правові акти в тому числі і центрального органу виконавчої влади яким являється КМУ є підзаконними актами які не мають юридичної сили вищої за Основний закон Конституції України. Також послався на судову практику зокрема на правову позицію судді Личаківського районного суду м. Львова ,який дійшов висновку про те, що Конституція-вічна, а корона вірус-тимчасовий. Також зазначив про те, що констатуючи факт відсутності встановленого в Україні чи окремих її територіях правого режиму воєнного чи надзвичайного стану,усі без виключення обмеження його прав і свобод в особливий період та під час дії надзвичайної ситуації є такими що прямо суперечать основному Закону Конституції України і це в свою чергу унеможливлює виконання ним будь-яких заходів режиму надзвичайної ситуації, що є фактом та свідченням грубого порушення його невід`ємних гарантованих Конституційних прав та свобод людини і громадянина. Крім цього у правовій позиції з цього приводу висловився Конституційний суд України у Рішенні №10-р/2020 від 28.08.2020 у справі № 1-14/2020 (230/20) розтлумачивши Положення основного Закону Конституції України у підсумку дійшовши висновку,що карантинні заходи на території України були введенні КМУ з допущеними порушенням вимог Конституції України (254к/96-ВР),а відтак є протиправними. З врахуванням вищенаведених обставин вважає, що відповідно до норм п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає негайному закриттю в разі відсутності як у даному випадку у діях громадянина ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З оглянутого під час розгляду справи відеозапису, долученого до матеріалів справи, встановлено, що 23.06.2020 близько 16:00 год. ОСОБА_1 перебував на сходовій клітці у громадській споруді, де розташований Камянка-Бузький районний суд Львівської області по вул. Незалежності, 29 у м. Камянка-Бузька Львівської області, без засобів індивідуального захисту, а саме: без захисної маски на обличчі.

Працівниками поліції в приміщенні Камянка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області повідомлено ОСОБА_1 про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП та роз`яснено йому права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, після чого ОСОБА_1 власноручно написав пояснення.

Відтак, наведені фактичні обставини повністю спростовують показання ОСОБА_1 , щодо того, що жодного правопорушення він не вчиняв, так як на відеозаписі зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 у приміщенні по АДРЕСА_3 . При цьому, посилання ОСОБА_1 на те, що приміщення Незалежності, 29 не належить Кам"янка-Бузькому районному суду, судом до уваги не беруться, оскільки Кам"янка-Бузький районний суд розташований у приміщення будівлі АДРЕСА_3 та відповідно до Державних будівельних норм, вищевказана будівля являється громадською.

Таким чином, зібраними у справі доказами доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей.

Водночас, суд відхиляє як неспроможні пояснення ОСОБА_1 щодо того, що вищевказаний адміністративний протокол був складений відносно нього як помста працівників Камянка-Бузького районного суду, після вчинення ними кримінального правопорушення, щодо перешкоджанню ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у доступу до правосуддя, оскільки наявність на думку ОСОБА_1 таких фактів, не спростовує того, що ОСОБА_1 перебував у громадській споруді без вдягнутого засобу індивідуального захисту.

Суд розцінює такі пояснення, як намагання ОСОБА_1 виправдати свої дії та уникнути відповідальності. Так, законом не встановлено будь-яких винятків для недотримання правил карантину при перебуванні в громадських будинках і спорудах.

Суд ввпажає,що протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за №1496/27941 (далі Інструкція). Зокрема, з повним зазначенням всіх анкетних даних особи, яка притягається до відповідальності, статті КУпАП, повним викладом суті правопорушення, дати, часу, місця його вчинення.

Щодо покликань ОСОБА_1 на Рішення Конституційного Суду України від 28.08.2020 у справі № 1-14/2020(230/20) в частині неможливості обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, окрім як у випадках, визначених Конституцією України, то суд звертає увагу, що за результатами розгляду конституційного подання вирішено закрити конституційне провадження у справі щодо перевірки на відповідність Конституції України (конституційність) положень підпунктів 5, 6, 7, 14 пункту 3, абзацу шостого пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України „Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів від 20 травня 2020 року № 392, пунктів 10, 17 Порядку здійснення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією, затвердженого цією постановою, на підставі пункту 5 статті 62 Закону України „Про Конституційний Суд України - втрата чинності актом (його окремими положеннями), щодо якого порушено питання відповідності Конституції України.

Суд не залишає поза увагою викладені у вказаному рішенні доводи Конституційного суду України щодо випадків обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, однак звертає увагу що Постанова КМ України від 20.05.2020 № 392 , за порушення пп.1 п.3 якої складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, є чинною на час розгляду справи і її не визнано такою, що не відповідає Конституції України.

Відтак, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що пояснення ОСОБА_1 не можуть бути підставою для закриття провадження у справі, так як такі є голослівними та недоведеними. Тому, ОСОБА_1 порушив вимоги пп. 1. п.3 Постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та етапів послаблення протиепідемілогічних заходів", відповідно до якого забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Тому, в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП - порушення правил щодо карантину людей,санітарно-гігієнічних,санітарно-протиепідемічних правил і норм,передбачених Законом України "Про захист прав населення від інфекційних хвороб",іншими актами законодавста,а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як спосіб захисту і спробу уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, поведінку ОСОБА_1 під час вчинення правопорушення, епідеміологічну ситуацію в України.

Як зазначено у ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні справи суд враховує те, що навіть після вчинення правопорушення та його розгляду в суді, ОСОБА_1 не визнав своєї вини, не усвідомив можливих негативних наслідків вчиненого, що дає суду підстави застосувати адміністративне стягнення саме з метою виховання особи ОСОБА_1 , в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відтак, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., тобто в межах санкції ст. 44-3 КУпАП.

Одночасно, на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. 44-3, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок в дохід держави.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Кам`янка -Бузький районний суд Львівської області прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено.

Суддя Костюк У.І.

-