Справа 556/556/20
Номер провадження 3/556/280/2020
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2020 року. Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Іванків О.В. , розглянувши матеріали, що надійшли від начальника Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

03.04.2020 року інспектором СРПП №4 Володимирецького ВП Супрунюком С.В. складено протокол відносно ОСОБА_1 про те, що цього числа приблизно о 20 год. 20 хв. в смт Володимирець по вул. Повстанців він керував скутером «Yamaha Vino» без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину та пояснив, що 03.04.2020 року він керував скутером та був зупинений працівниками поліції, які притягнули його до відповідальності за керування скутером без знаку. Пройти обстеження на місці зупинки поліцейські не пропонували, оскільки технічний прилад у них був відсутній, до лікарні йому також не пропонували їхати. Від проходження обстеження він не відмовлявся. Крім патрульних, будь-яких інших осіб при зупинці не було, жодні свідки протокол не підписували.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Таким чином, відповідальність за вказаною частиною ст.130 КУпАП настає не просто у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а в тих випадках, коли водій транспортного засобу відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння, який проводиться у встановленому законом порядку.

Подібний висновок суду ґрунтується на положеннях ст.19 ч.2 Конституції України, у відповідності до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; а також і на вимогах ст.ст.6, 7 Закону України «Про Національну поліцію», з яких вбачається, що органи Національної поліції в своїй діяльності керуються принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В той же час, 03.04.2020 року при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції не було дотримано порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння, який встановлено чинним законодавством України, а саме ст.266 КУпАП, а також відомчими та міжвідомчими нормативними актами, прийнятими у встановленому порядку.

Так, у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд водіїв для визначення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння може проводитись працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, або у медичному закладі.

Зокрема, пунктами 1,2,6,7,10 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 передбачено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

В той же час, вимоги закону в цій частині працівниками поліції не виконані, оскільки освідування ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу проведено без участі свідків. Даний факт підтверджується як протоколом про адміністративне правопорушення БД №333598 від 03.04.2020 року, так і відеозаписом на CD-R-диску.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно вимог п. 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, наявність свідків є обов`язковою, а до протоколу долучаються письмові пояснення свідків правопорушення.

Разом з тим, в протоколі серії БД №333598 від 03.04.2020 року та в долученому до нього Акті, у відповідних розділах свідки не вказані, будь-яких письмових пояснень свідків до протоколу не долучено, що свідчить про відсутність свідків на місці зупинки транспортного засобу. Ця обставина повністю підтверджується наданим суду відеозаписом, на якому відсутні будь-які свідки.

Таким чином, докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, не є належними і не можуть бути використані судом.

Такий висновок суду грунтується не лише на нормах КУпАП, але й на судовій практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" поряд із Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод є джерелом права і використовується судами при розгляді справ.

Зокрема, ЄСПЛ вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі "Авшар проти Туреччини"). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Суд вправі обгрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції фактів (рішення у справі "Коробов проти України" №39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.the United Kingdom), п.161, Series A заява № 25).

Згідно ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.247 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: