Справа № 206/4595/20
Провадження № 3/206/2014/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року Самарський районний суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю секретаря с/з Леонова О.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хотів, Київської області, громадянки України, інваліда І групи Б, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 від 30 вересня 2020 року, вбачається що гр. ОСОБА_1 не виконала свої батьківські обов`язки по відношенню до сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в наслідок чого останній виявив агресивну поведінку до педагогічного та учнівського колективу 14,15,16,18 вересня 2020 року НВК № 70 ДМР по вул. Г.Радієвського, 1, м. Дніпро 5 класу, чим порушила ст. 53 ЗУ «Про освіту». Дії ОСОБА_1 співробітниками ЮП СП Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області кваліфіковані за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Суд, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, приходить до наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Правилами ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом враховується, що у Рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08 червня 1976 року, Європейський суд з прав людини сформував критерії (тест Енгеля), для визначення поняття «кримінальне обвинувачення». для цілей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод поняття «кримінальне обвинувачення» має автономне значення, а не обмежується лише кваліфікацією «криміналу» згідно з національним законодавством. При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією. Наприклад, обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції і т.д. Таким чином, протокол, що є предметом розгляду у цій справі є, з урахуванням «тесту Енгеля», кримінальним обвинуваченням, і суд має забезпечити гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції.

Так згідно з протоколом про адімністративне правпорушення вбачається, що гр. ОСОБА_1 не виконала свої батьківські обов`язки по відношенню до сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в наслідок чого останній виявив агресивну поведінку до педагогічного та учнівського колективу 14,15,16,18 вересня 2020 року НВК № 70 ДМР по вул. Г.Радієвського, 1, м. Дніпро 5 класу, чим порушила ст. 53 ЗУ «Про освіту». Дії ОСОБА_1 співробітниками ЮП СП Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області кваліфіковані за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Сімейного кодексу України, малолітньою вважається дитина до досягнення нею 14 років, неповнолітньою вважається дитина у віці від 14 до 18 років.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП, визначено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

З огляду на викладене, син ОСОБА_1 є малолітньою дитиною, оскільки на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення йому виповнилося тільки 11 років, тоді як ч. 1 ст. 184 КУпАП встановлена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Окрім того, частина друга ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, частина друга ст. 184 передбачає повторність дій чи бездіяльність протягом року після накладення адміністративного стягнення передбачених у ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Натомість, ані у викладі складу адміністративного правопорушення у протоколі серії АПР18 від 30 вересня 2020 року та в доданих до протоколу документах не міститься доказів притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП на протязі року.

Окрім того, як вбачається з протоколу серії АПР18 від 30 вересня 2020 року, зазначено що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягалась, а відповідно до долученої до матеріалів справи постанови суду від 10.01.2020, якою ОСОБА_1 було визнано винною за ч. 1 ст. 184 КУпАП, вбачається, що вказана постанова скасована постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.01.2020, якою провадження у справі відносно останньої було закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частина 2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, та не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява F 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

Таким чином враховуючи положення ст.62 Конституції України, відповідно до яких, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 184, 221, 247, 268, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Поштаренко