ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4567/19 Номер провадження 33/814/229/20Головуючий у 1-й інстанції Фадєєва С. О. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., з участю: секретаря судового засідання - Пархоменко Ю. І., адвоката Гончаренка О. В. діючого в інтересах ОСОБА_1 , правопорушника - Гумена О. Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, неодруженого, посвідчення водія: НОМЕР_1 НОМЕР_2 від 26 квітня 2019 року, ФОП, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: в АДРЕСА_2 ,

за частиною 3 статті 126, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 січня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 січня 2020 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судове рішення мотивовано тим, що 16 жовтня 2019 року о 23 год. 40 хв. в м. Кременчуці по вул. Першотравневій, б. 55а водій ОСОБА_1 керував автомобілем MAZDA-6, д. н. з. « НОМЕР_3 », з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2. 5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку із відсутністю у справі належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, суд прийшов до висновку про відсутність в його діях складу вказаного правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Крюківського районного суду Полтавської області від 15 січня 2020 року в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП та прийняти нову постанову, якою закрити провадження про адміністративне правопорушення в цій частині.

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє не відповідає вимогам чинного законодавства та винесене з допущенням істотних порушень процесуального законодавства.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не повно і поверхнево дослідив наявні у матеріалах справи докази.

Відзначив, що постанова була винесена без його та його захисника участі.

Крім того, апелянтом подано клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, як такий що пропущений з поважних причин.

Дане клопотання мотивує тим, що він та його захисник присутніми при винесенні постанови не були, а оскаржувану постанову було отримано лише 21 січня 2020 року.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення сторін, приходжу до наступних висновків.

Клопотання про поновлення пропущених строків на оскарження необхідно задовольнити та поновити їх, оскільки були пропущенні з поважних причин.

Враховуючи те, що проголошення постанови відбувався за відсутності ОСОБА_1 в результаті чого останній не знав про рішення, апеляційний суд поновлює його право на захист та задовольняє клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, оскільки були пропущенні з поважних причин.

Відносно апеляційної скарги, то суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі постанова місцевого суду не оскаржується в частині правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, то ці обставини апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Подія адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вина особи яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується дослідженими місцевим судом та наведеними у постанові суду доказами, які були перевірені судом апеляційної інстанції, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 038705 від 17 жовтня 2019 року відповідно до якого о 23 год 40 хв 16 жовтня 2019 року в м. Кременчук по вул. Першотравнева, буд. 55а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MAZDA -6» д. н. з. « НОМЕР_3 » з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідному законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги а. 2. 5 ПДР України., за що передбачено відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП; Письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 , відповідно до яких вказав, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в КОНД відмовився. Письмовими поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в їхній присутності.Рапортами старшого лейтенанта поліції Соснівського Я. О., лейтенанта поліції Дорошенко Р. В. та сержантом поліції Галицького М. В. які здійснювали патрулювання, відповідно до яких зазначили, було зупинено транспортний засіб «Mazda 6» д. н. з. « НОМЕР_3 » яким керував ОСОБА_1 за порушення п. 19.1 ПДР України. В ході спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів. Також перевіривши водія за базою ІПНП було встановлено , що гр. ОСОБА_1 має обмеження в прав керування транспортним засобом. Було запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та в КОНД, на що гр. ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Після чого на водія було складено постанову за ч. 3 ст. 122 КУпАП , протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та протокол за ч. 3 ст. 126 КУпАП. Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається зокрема, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений поліцейськими, йому було повідомлено про причину зупинки, роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`ягніння та наслідки відмови від проходження огляду, однак ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці події, так і в медичному закладі, в присутності двох свідків.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

В судовому засіданні 04 березня 2020 року гр. ОСОБА_1 , не заперечував факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в КОНД, стверджував що причини відмови були вагомими.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не спростовують висновки суду про винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання гр. ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 січня 2020 року.

Апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 січня 2020 року- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко