ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2020 Справа №607/14195/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділення поліції ТВП Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина Азербайджану, жителя

АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_2

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 716090 від 23.08.2020 року, 23.08.2020 року біля 10 год. 00 хв. на прилеглій території до ринку, що по вул. Шептицького в м. Тернопіль, ОСОБА_1 здійснював стихійну торгівлю гарбузами без засобів індивідуального захисту: захисної маски/респіратора, рукавичок, чим порушив п. 6 Постанови Головного державного санітарного лікаря № 34 від 06.06 .2020 року.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причину неявки. Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить на наступного висновку.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.44-3КУпАП полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

За змістом вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги п. 6 постанови Головного державного санітарного лікаря № 34 від 06.06 .2020 року, тобто правила передбачені іншим актом законодавства.

Постановою Головного санітарного державного лікаря № 34 від 06.06.2020 року затверджено Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів з торгівлі на ринках на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), п.6 яких передбачає, що на прилеглій до ринку території повинна бути відсутня неконтрольована (стихійна) торгівля.

Так, дана норма на містить прямої заборони вчинення будь-яких дій громадянами чи посадовими особами або обов`язку вчинення чи утримання від вчинення таких дій.

Отже, у даному конкретному випадку необхідно встановити, які саме обов`язки покладались на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до яких конкретно нормативних актів (інструкцій, правил, вказівок тощо), та які з цих правил чи норм порушено особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які конкретно дії повинен був вжити ОСОБА_1 для виконання вимог, передбачених даним нормативно-правовим актом щодо того, що на прилеглій до ринку території повинна бути відсутня неконтрольована (стихійна) торгівля.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 716090, не зазначено свідків, які були очевидцями події. Жодних письмових пояснень свідків чи ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Долучений до матеріалів справи рапорт працівника поліції від 23.08.2020 року не може слугувати беззаперечним доказом, який виключає «розумний» сумнів, оскільки сам по собі є лише описанням обставин адміністративного правопорушення, викладених у протоколі.

Щодо долученої до матеріалів справи фотокопії слід зазначити наступне. Вказана фотокопія не містить дати та часу здійснення фотозйомки, а саме лише зображення особи чоловічої статі відповідно не доводить здійснення ОСОБА_1 дій, що полягають у стихійній торгівлі на прилеглій території до ринку.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції».

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вказаних обставин судом установлено, що наявні у матеріалах справи докази вини ОСОБА_1 у здійсненні ним порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин вважаю, що справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП слід провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись ст. 44-3, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня отримання такої постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяК. М. Грицай