Справа № 752/9225/20
Провадження №: 3/752/4739/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 серпня 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши об`єднані матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного і фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 при наступних обставинах.

Так, 01 травня 2020 року о 04 год. 00 хв. ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно дружини домашнє насильство психологічного характеру, а саме - знущався, ображав, намагався вдарити, висловлювався ненормативною лексикою.

Він же, будучи особою, відносно якого встановлено терміновий заборонний припис серії АА № 004068 від 10.05.2020 р., яким йому заборонено у будь -який спосіб контактувати з постраждалою ОСОБА_2 строком на 10 діб з 10 год. 10.05.2020 р. до 20 год. 20.05.2020 р., порушив встановлену заборону і 11.05.2020 р. о 22 год. 14 хв. за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , контактував з постраждалою від домашнього насильства ОСОБА_2 .

Він же, 11.05.2020 р. о 22 год. 15 хв., будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і відносно якого встановлено терміновий заборонний припис, з`явився до місця проживання постраждалої ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно дружини домашнє насильство психологічного характеру, а саме - ображав, погрожував фізичною розправою, висловлювався ненормативною лексикою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні інкримінованих дій, за обставин викладених у протоколах. Зазначив, що жалкує про скоєне, у майбутньому не допустить подібної поведінки.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно із ч.1 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність як за повторне протягом року вчинення домашнього насильства психологічного характеру так і за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

З матеріалів об`єднаної справи встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.01.2020 р. ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій, окрім обставин зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення, підтверджується рапортами оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м.Києві від 11.05.2020 р., рапортом дільничного інспектора Голосіївського УП ГУНП у м.Києві від 10.05.2020 р., поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , копією термінового заборонного припису від 10.05.2020 р. серії АА № 004068, а також поясненнями ОСОБА_1 , які надані ним безпосередньо під час розгляду справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного відносно дружини ОСОБА_2 та за ознаками невиконання термінового заборонного припису, що вчинені повторно протягом року після притягнення до відповідальності.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, передбачених ст.34-35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, особу правопорушника, який не працює, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відсутність обтяжуючих і пом`якшуючих обставин, суд вважає необхідним і достатнім застосувати до правопорушника стягнення у виді громадських робіт, за насильницькі дії відносно дружини вчинені 11.05.2020 р.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Разом з тим, суд вважає необхідним закрити провадження у справі у частині вчинення ОСОБА_1 насильницьких дій відносно дружини, які мали місце 01.05.2020 р., оскільки на момент розгляду даної події судом, сплинули строки, передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення.

Окрім того, згідно ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 24, 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 301, 33-35, 38, 40-1, ч. 2 ст. 173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Провадження про притягнення ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, яке мало місце 01.05.2020 р., закрити, у зв`язку із закінченням строку для накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко