Справа № 359/2610/20 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 33/811/1147/20 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Бобанича Ігоря Богдановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Бобанича Ігоря Богдановича на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн. у дохід держави.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 27.03.2020 року о 15 годині 25 хвилин на вул. Бориспіль, 7 у с. Гора Бориспільського району Київської області на транспортному засобі «RENAULT MASTER» із реєстраційним номером НОМЕР_1 здійснював перевезення пасажирів міжміським сполученням Бориспіль-Львів в кількості 11 осіб, чим порушив вимоги підпункту 9 пункту 2 постанови КМУ від 11 березня 2020 року №211.

На постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бобанич І.Б. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить дану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що оскаржувана постанова була прийнята 26 червня 2020 року, проте ОСОБА_1 був відсутній у судовому засіданні, а тому не зміг ознайомитися з її змістом. 6 липня 2020 року ОСОБА_1 прибув до суду для ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії постанови, однак така у матеріалах справи була відсутня. Також оскаржувана постанова станом на 6 липня 2020 року була відсутня у Єдиному реєстрі судових рішень. В подальшому така була скерована ОСОБА_1 10 липня 2020 року та, відповідно, отримана, лише 15 липня 2020 року.

Апелянт зазначає, що оскаржувана постанова судді місцевого суду є незаконною, оскільки ОСОБА_1 був неналежним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, тим самим суддею було порушено його право на захист.

Вказує, що у діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки суддею першої інстанції не було розкрито об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, вчинення якого вміняється ОСОБА_1 . Крім того, не було встановлено типу транспортного засобу, яким керував останній, не встановлено виду перевезень, які він здійснював.

Посилається на те, що ОСОБА_1 жодних нерегулярних пасажирських перевезень не здійснював з огляду на те, що шлях слідування транспортного засобу не був замовлений особами, жодних письмових договорів щодо перевезення з визначенням маршруту слідування не укладалося. При цьому перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, не було.

Крім того, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого на транспортний засіб «RENAULT MASTER», яким володіє ОСОБА_1 , вказано, що тип автомобіля - загальний легковий.

Вказує, що з огляду на наведене, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не здійснював перевезення пасажирів, а керував саме легковим транспортним засобом, що не було заборонено Постановою КМУ №211 від 11 березня 2020 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Бобанича І.Б. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк апеляційне оскарження підлягає поновленню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, слід зазначити, що, ураховуючи те, що ОСОБА_1 з матеріалами справи ознайомився 6 липня 2020 року, такі не містять даних про отримання останнім копії постанови судді першої інстанції від 26 червня 2020 року, а тому, з метою забезпечення особі доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання судді апеляційного суду, цих вимог закону суддя місцевого суду при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 дотримався.

Так, статтею 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в порушенні особою правил, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При цьому згідно з вимогами Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №058528 від 7 березня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 вміняється порушення вимог підпункту 4 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211.

Підпунктом 4 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 (у редакції станом на 27 березня 2020 року) встановлено заборону до 24 квітня 2020 року здійснювати регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, крім перевезення, зокрема: легковими автомобілями; в одному транспортному засобі та автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, кількості пасажирів, яка одночасно не перевищує половини кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу та визначених у реєстраційних документах, за умови перевезення людей у засобах індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

З реєстраційної картки ТЗ «RENAULT MASTER» серії НОМЕР_3 вбачається, що даний автомобіль є переобладнаним з вантажного на пасажирський, кількість місць з водієм становить 9 осіб. У такому встановлене місце для відпочинку водія, перевезення пасажирів на місці відпочинку водія не допускається.

При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №058528 від 7 березня 2020 року вказано, що ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів міжміським сполученням Бориспіль-Львів в кількості 11 осіб, тобто кількість таких була більшою, ніж це дозволено реєстраційним документом на транспортний засіб останнього, на три особи.

Крім того, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2304636 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121-2 КУпАП, а саме: перевезення водіями транспортних засобів пасажирів понад максимальну кількість, визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

З огляду на наведене, суддя апеляційної інстанції не бере до уваги доводи представника ОСОБА_1 - адвоката Бобанича І.Б. стосовно відсутності об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП у діях ОСОБА_1 , оскільки, навіть якщо автомобіль останнього є легковим, це не означає, що він не повинен дотримуватись вимог щодо допустимої кількості пасажирів у його транспортному засобі, як це визначено реєстраційною карткою ТЗ «RENAULT MASTER», відповідно до якої кількість таких разом із водієм становить 9 осіб.

З огляду на наведене, суддя апеляційного суду погоджується із висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Даний висновок суддя місцевого суду зробив на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, яким надана вірна оцінка.

При цьому доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не знайшли свого підтвердження, оскільки останній повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання судових повісток, а також телефонограмою. Крім того, у матеріалах справи наявні клопотання особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, про відкладення розгляду справи (а.с.8, 27). Крім того, право останнього на захист відновлено шляхом подання апеляційної скарги та прийняття її до розгляду суддею апеляційної інстанції.

Будь-яких інших доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків, викладених у постанові судді місцевого суду, ОСОБА_1 та його представник - адвокат Бобанич І.Б. не надали та таких суддею апеляційної інстанції не здобуто.

Враховуючи наведене, вважаю, що суддя місцевого суду розглянув справу у відповідності до положень ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, повно та об`єктивно дослідив обставини справи і обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя місцевого суду дотримався вимог ст. 33 КУпАП, урахував дані про особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, та в межах санкції ст. 44-3 КУпАП призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а, отже, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

поновити адвокату Бобаничу Ігорю Богдановичу строк на оскарження постанови судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2020 року.

Постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Бобанича Ігоря Богдановича - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.