Справа № 463/9303/20
Провадження № 3/463/1964/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року суддя Личаківського районного суду м.Львова Грицко Р.Р., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши об`єднані в одне провадження матеріали справи, які надійшли від начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, студента Львівського автомобільно-дорожнього коледжу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 21.09.2020 року о 20 год. 45 хв. по вул.Погулянка,2 в м.Львові, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 та під час руху не користувався ременем безпеки, чим порушив п.2.3(в) Правил дорожнього руху.

Крім цього, ОСОБА_1 21.09.2020 року о 20 год. 45 хв. по вул.Погулянка,2 в м.Львові, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2108» р.н. НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права на керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1(а) Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав, просив його суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який свою вину визнав, дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серії БД № 435460, серії ДПР18 № 420777, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 2.3 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Пунктом 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно зі ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Враховуючи особу винного, характер вчинених правопорушень, вважаю, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП), необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст.40-1, 121, 126, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення (протокол серія БД № 435460), передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51,00 гривень (п`ятдесят одну гривню, 00 копійок) в дохід держави.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення (протокол серія ДПР 18 № 420777), передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 гривень (п`ятсот десять гривень, 00 копійок) в дохід держави.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП ОСОБА_1 остаточно визначити адміністративне стягнення у виді штрафу розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 гривень (п`ятсот десять гривень 00 копійки) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Грицко Р.Р.