Справа № 755/6567/20 Суддя в суді першої інст. - Сазонова М.Г.
Провадження № 33/824/3380/2020 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, 28 квітня 2020 року о 03 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керував транспортним засобом "MitsubishiOutlander", д.н.з. НОМЕР_1 по Броварському проспекті в м. Києві в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встновленому законом порядку зі згоди водія у лікаря-нарколога в закладі КМНКЛ "Соціотерапія", що за адресою: м. Київ, вул. П.Запорожця, буд. 20, із застосуванням приладу "Драгер" який показав результат 0, 51 промілле.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду І-ї інстанції,ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, абона підставі п. 6 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із скасуванням 01 липня 2020 року акта, який встановлював адміністративну відповідальність.

Крім того, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки в судовому засіданні суду першої інстанції він присутній не був, а про зазначену постанову дізнався лише 24 липня 2020 року.

Зазначає, що огляд, який був проведений лікарем у медичному закладі за допомогою приладу "Драгер" не відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та у матеріалах справи відсутні докази дотримання посадовими особами встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що в свою чергу є підставою стверджувати про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, вказує, що на час розгляду справи судом першої інстанції за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 , адміністративна відповідальність була скасована, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП, зв`язку із скасуванням 01 липня 2020 року акта, який встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

ОСОБА_2 до початку розгляду справи апеляційним судом подав клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не був присутній під час ухвалення оскаржуваного рішення та інформації щодо отримання ним копії постанови, матеріали справи не містять.

За таких обставин та з метою забезпечення права на захист, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2020 року.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №429702 від 28.04.2020 року;

- висновком КМНКЛ "Соціотерапія" № 003087 від 28.04.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 на момент проведення огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- інформацією, яка міститься на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції;

- розпискою громадянина ОСОБА_3 , якому було передано право керування транспортним засобом ОСОБА_2 , який також зобов`язався прийняти необхідні міри для недопущення водія ОСОБА_2 до керування транспортним засобом, у зв`язку з його відстороненням від керування.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність вказаних доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням вимог Інструкції щодо такого огляду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Суддя І-ї інстанції надав належну та об`єктивну оцінку всім доказам у справі, а також всебічно, повно та об`єктивно врахував обставини події, дійшовши вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п.2.9 "а" ПДР України.

Не погоджується апеляційний суд і з доводами ОСОБА_2 щодо закриття справи на підставі в п. 6 ст. 247 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у ч.2 ст.4 КК, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч.2 ст.58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 1.07.2020р. вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії виключені зі ст.130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ч.1ст.247 КУпАП, відсутня, оскільки згідно вказаної норми провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність, а у результаті внесення змін до ст.130 КУпАП юридична відповідальність виключена зі ст.130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Таким чином, достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко