Справа №295/8700/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

12.07.2020 о 10-00 ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_2 , а саме висловлювався на її адресу словами нецензурної лайки.

13.07.2020 о 09-45 ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_2 , а саме висловлювався на її адресу словами нецензурної лайки.

14.07.2020 о 11-00 ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_2 , а саме висловлювався на її адресу словами нецензурної лайки.

15.07.2020 о 13-00 ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_2 , а саме висловлювався на її адресу словами нецензурної лайки.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у протоколі. Постанови про привід у судове засідання уповноваженим органом виконані не були.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про дату і час розгляду справи, будь-яких клопотань суду не подавав, суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №172217 від 15.07.2020, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №172209 від 15.07.2020, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №172216 від 15.07.2020, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №172197 від 15.07.2020; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Частина 2 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Повторним відповідно до ст. 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Належних доказів, які б свідчили про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, Житомирським відділом поліції ГУНП в Житомирській області надано не було.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, виходячи із встановлених обставин, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 173-2 КУпАП на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчиненні насильства в сім`ї, тобто умисному вчиненні дій фізичного, психологічного характеру (погрозах, образах), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, тому в діях ОСОБА_1 є склад даного адміністративного правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.