Справа №443/730/20
Провадження №3/443/964/20
ПОСТАНОВА

іменем України

21 серпня 2020 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого,

за частиною 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 12.06.2020, близько 12 год 00 хв, у АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство відносно свої дружини ОСОБА_2 , а саме: кричав на неї, ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 173-2 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_2 надала суду пояснення, за змістом яких її чоловік дійсно вчинив стосовно неї домашнє насильство, однак після цього попросив у неї вибачення та змінив свою поведінку на краще. Вони примирилися.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (7 грудня 2017 року № 2229-VIII) визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №258709 від 17.06.2020, згідно з яким ОСОБА_1 12.06.2020, близько 12 год 00 хв, вчинив домашнє насильство стосовно своєї дружини (а.с.4);

заявою ОСОБА_2 , якою вона повідомила про вчинення стосовно неї домашнього насильства її чоловіком (а.с.6);

поясненнями ОСОБА_2 , які узгоджуються з даними нею письмовими поясненнями (а.с.7), та які підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення;

поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення (а.с.5) та даними ним у суді добровільно, за власної згоди, які узгоджуються між собою, підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та в яких він беззаперечно визнав вину у вчиненні зазначеного правопорушення.

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення потерпілої та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисне вчинення ним діяння психологічного характеру (образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 173-2 КУпАП.

Водночас, проаналізувавши дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та їх наслідки суд доходить переконання, що такі дії не спричинили істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Крім цього, суд зауважує, що особа своїми діями після вчиненого ним правопорушення (попросив вибачення у потерпілої та виправив свою поведінку) продемонструвала усвідомлення протиправності вчинених ним дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що наявні достатні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 173-2 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів