Дата документу 10.09.2020 Справа № 554/7415/20
П О С Т А Н О В А Іменем України

10 вересня 2020 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Микитенко В.М., з участю секретаря Шмигло І.А., захисника Мільгевської Я.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Головного управління ДПС у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 24/16-31-21-06 від 02 липня 2020 року, 02 липня 2020 року під час проведення перевірки порядку здійснення торгівлі алкогольними напоями ФОП ОСОБА_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено порушення, вчинене останньою, а саме: здійснення реалізації алкогольних напоїв без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушила ч. 14 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних та тютюнових виробів», тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день та час слухання справи, а тому її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Її захисник Мільгевська Я.В. заперечила провину ОСОБА_1 , мотивуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не конкретизований щодо різновиду алкогольних напоїв, способу та доказів їх реалізації, тому не є належним і допустимим доказом. Також вказала на відсутність чеків чи інших доказів реалізації ОСОБА_1 алкогольних напоїв, в тому числі пояснень свідків, відео-, звукозаписів, відомостей огляду місця події, тощо. Просила справу закрити за відсутністю достатніх доказів події та складу правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимими доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

У матеріалах справи відсутні відомості чи будь які інші докази правопорушення, якими могли бути пояснення свідків (очевидців), протоколи процесуальних дій, фото-відеозаписи, тощо.

Дослідженням наданого протоколу про адміністративне правопорушення № 24/16-31-21-06 від 02 липня 2020 року, встановлено, що він, усупереч вимогам ст. 256 КУпАП, містить абстрактне формулювання суті правопорушення, без зазначення конкретних обставин, в тому числі місця, часу, обстановки, конкретних предметів реалізації, тому не вважається належним, допустимим і достатнім доказом (а. с. 1).

Матеріали справи також не містять документальних доказів вчинення правопорушення, в тому числі фіскальних чеків щодо продажу алкоголю (накладних, товарно-транспортних накладних, тощо), матеріалів контрольних закупок, даних огляду, відео - звукозаписів, пояснень свідків.

Крім того, суд зазначає, що наявність відповідно до протоколу вилучення на складі по вулиці Овочевій, 8 м. Полтави 32 пляшок горілки (а. с. 2-3) не свідчить про факт її реалізації, оскільки не вказано точне місце її виявлення та конкретні обставини її реалізації.

Також в матеріалах справи відсутні документальні відомості перевірки відсутності у ФОП ОСОБА_1 відповідної ліцензії на реалізацію алкогольних напоїв та відповідні акти податкових перевірок.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішення Європейського суду з прав людини є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією з прав людини та основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Оцінюючи докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також керуючись критерієм поза розумним сумнівом, який сформульований у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 (заява № 16437/04, п. 43) та «Тихонов проти України» від 10.12.2015 (заява № 17969/09, п. 33), згідно з яким доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою враховуючи, що в справі відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 за викладених у протоколі від 02.07.2020 року обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому дійшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення поза розумним сумнівом, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за такої обставини, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а вилучене майно відповідно до протоколу вилучення від 02.07.2020 року поверненню ОСОБА_1 .

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283-285, 287 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучене майно відповідно до протоколу вилучення від 02.07.2020 року, яке передане ОСОБА_1 на відповідальне зберігання повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. М. Микитенко