ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/12930/20

Пров. №3/766/5998/20

06.10.2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Бочко Ю.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , не працюючої, в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч.1 КУпАП, -

ВСТАН О В И В:

В серпні 2020 р. до суду надійшов протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 204-1 ч.1 КпАП України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про слухання справи повідомлена належно, надіслала заяву про слухання справи за її відсутності.

У вказаному протоколі зазначено наступне: «23.08.2020 р. о 07.00 год. 30 хв. в міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення аеропорт «Херсон» під час прикордонного контролю осіб рейсу ТК 472 «Херсон-Стамбул» прикордонним нарядом «перевірка документів» на виліт була виявлена ОСОБА_1 , яка на паспортний контроль надала закордонний паспорт Ізраїлю (іншої держави) серії 344 92 632 дійний до 01.08.2030 та надала паспорт України НОМЕР_1 дійсний до 12.11.2024р. Своїми діями порушила вимоги п. 1 ч.2 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», ст.. 3 Закону України про порядок виїзду з України і в`їзду громадян України, ст.. 4, 2 Закону України «Про державний кордон України».

Частиною 1 статті 204-1 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Таким чином у фактичних обставинах, перелічених посадовою особою прикордонної служби в протоколі від 23.08.2020р., не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч.1 КпАП України.

Також слід зазначити, що в якості доказів до протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності додано ксерокопію першої сторінки закордонного українського паспорту ОСОБА_1 , ксерокопію першої і з четвертої по тридцять другу сторінок ізраїльського закордонного паспорту ОСОБА_1 , ксерокопію її ж пояснень від 23.08.2020р. , доповідну записку інспектора Гетманської Дар`ї . Вказані матеріали не відповідають вимогам належності, допустимості, достовірності і достатності доказів, а відтак не можуть являтись доказом по справі, оскільки не надано жодного оригіналу документу, лише ксерокопії. Крім того ні пояснення, ні доповідна записка не можуть бути доказом по справі, оскільки свідчення осіб можуть бути доказами лише в разі, якщо суд сприймає їх безпосередньо, заслухуючи цих осіб в судовому засіданні.

Що ж стосується матеріального права, на яке зроблено починання в протоколі, то слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до п.1,ч.2 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-III Законодавство України про громадянство ґрунтується принципах єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Таким чином, принцип єдиного громадянства для цілей цієї статті означає лише те, що в Україні не може бути громадянства областей, районів і т.п., а не заборону бути одночасно громадянином України та іншої держави, набуття громадянином України громадянства іншої країни не є протиправним, не переслідується законом. Вказана норма права всього лише передбачає, що держава Україна в правовідносинах з даною особою керується її українським громадянством, зоставляючи при цьому поза увагою наявність іншого громадянства.

У будь-якому випадку, перетинання державного кордону за умови пред`явлення окрім паспорту України ще і паспорту іншої держави не становить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч.1 КпАП України.

Стаття 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII передбачає, що перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Статті 2 і 4 Закону України «Про державний кордон України» від 4 листопада 1991 року № 1777-XII передбачають визначення державного кордону України, забезпечення його захисту і охорони, а також його позначення.

Таким чином, в даному випадку відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, і провадження має бути закрите па підставі п.1 ст. 247 КпАП України.

З огляду на викладене вбачається, що дії прикордонної служби, якими була затримана ОСОБА_1 є неправомірними, протокол складено безпідставно, а відтак ОСОБА_1 має право звернутись до суду з приводу компенсації спричиненої шкоди (в разі наявності такої).

Керуючись ст. 204-1 ч.1, ст. 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 по ст. ст. 204-1 ч.1 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Херсонський апеляційний суд через Херсонський міський суд Херсонської області в 10-денний строк.

СуддяЮ. І. Бочко