ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 359/4957/20
провадження № 3/753/6239/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2020 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2020 року приблизно о 02 год. 30 хв. у Бориспільському р-ні, Гнідинська с/р, по вул. Садова, 7, водій ОСОБА_1 рухався на автомобілі «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, проте надіслав на електронну пошту суду заяву з проханням відкласти розгляд справи на іншу дату посилаючись на те, що не може бути присутнім на судовому засіданні у зв`язку з тим, що був госпіталізований до лікарні з діагнозом гостра вірусна інфекційна хвороба. Докази на підтвердження вказаних обставин зобов`язався надати на інше судове засідання. Зазначив, що з інкримінованим йому правопорушенням не згодний.

Крім того, від захисника ОСОБА_1 - адвоката Морозова В.Ю. на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням у відрядженні, на підтвердження чого надано скан-копію закордонного паспорту.

Розглянувши зміст заяви особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також клопотання захисника про відкладення розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотань про відкладення розгляду справи з наступних підстав.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, суд не може визнати поважною причиною неприбуття у судове засіданні госпіталізацію ОСОБА_1 до лікарні, оскільки він не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження такої обставини.

Що стосується клопотання захисника про відкладення судового засідання, суд враховує, що судове засідання, яке було призначено на 03.09.2020 року було відкладено у зв`язку із задоволенням клопотання захисника про проведення розгляду справи у режимі відеоконференції, оскільки він фактично проживає у м. Кривий Ріг. Відповідне клопотання надійшло на електронну адресу суду 02.09.2020 року та не містить жодної інформації про направлення ОСОБА_2 у відрядження, у той час як з відмітки у закордонному паспорті, скан-копія якого долучена до клопотання від 09.09.2020, вбачається, що останній перетнув державний кордон 05.09.2020. Вказане дозволяє дійти висновку, що захисник достовірно знав про заплановане відрядження та його тривалість, а тому не позбавлений був можливості направити суду письмову позицію по справі, з огляду також на те, що ОСОБА_1 знайомився з матеріалами справи, а також разом з постановою про проведення судового засідання у режимі відеоконференції на електронну адресу ОСОБА_2 було також направлено відеозаписи з нагрудної камери поліцейських , що долучені до матеріалів справи.

Також з матеріалів справи вбачається, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення було вчинено у Бориспільському районі Київської області та складений відносно нього адміністративний матеріал був направлений для розгляду у Бориспільський міськрайонний суд Київської області, до якого ОСОБА_1 також подавались клопотання спочатку про відкладення розгляду справи, а потім про направлення справи для розгляду за місцем його проживання, а саме до Дарницького районного суду м. Києва.

Такі дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у сукупності суд розцінює як такі, що спрямовані на затягування розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Враховуючи відсутність відомостей про поважність причин неприбуття ОСОБА_1 в судове засідання, а також необґрунтованість клопотання захисника про відкладення розгляду справи, а також ураховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних доказів, які вважає достатніми для прийняття рішення у справі.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №432259 від 18.06.2020 року /а.с.2/, копію постанови серії БАА № 212448 від 18.06.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП /а..с.3/, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 432260 від 18.06.2020, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП /а.с.4/, направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я /а.с.5/, копію акту огляду та затримання транспортного засобу /а.с.6/, витяг інформації про посвідчення водія /а.с. 8/, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в присутності яких водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння /а.с.9,10/, довідки /а.с.11,12/, відеозапис з нагрудних камер поліцейських /а.с.13/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився пройти у встановленому порядку зазначений медичний огляд всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України. Зазначена обставина також зафіксована на відеозаписі, де на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився від проходження цього огляду в присутності свідків. При цьому, водій підтвердив факт вживання алкогольних напоїв та свою відмову обґрунтував тим, що не бачить сенсу проходити огляд на стан сп`яніння. Крім того, з дослідженого відеозапису у ОСОБА_1 вбачаються явні ознаки алкогольного сп`яніння.

Обговорюючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 , суд враховує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17.06.2020 № 720-IХ внесено зміни до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, зокрема, повернуто колишню редакцію ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння /п. 117 Закону України № 720-IХ/.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1,251,252, 268,283-285 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв