Провадження № 33/824/3262/2020 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія: ст.124 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2020року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участю:

представникаособи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Гриценка В.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного судум. Києва від 18 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, 13 квітня 2020 року о 12 год. 45 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Фольксваген" номерний знак НОМЕР_1 , належним ТОВ`НОН-СТОП ХОЛДІНГ", на перехресті вул. рейтарська - Львівська площа у м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем "Шкода" номерний знак НОМЕР_2 , при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 13.1 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий що пропущений з поважних причин, оскільки копія оскаржуваної постанови ним була отримана лише 09 липня 2020 року, постанову суду скасувати та провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП було повернуто до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві для доопрацювання, мотивуючи рішення тим, що у протоколі та схемі місця ДТП відсутні відомості про іншого учасника ДТП.

Зазначене свідчить про те, що до протоколу та схеми ДТП мають бути внесені зміни, а такі внесення змін не передбачені вимогами ст. 256 КУпАП.

Крім того, стверджує, що йому не пропонували підписати змінений протокол про адміністративне правопорушення та схему ДТП, не ознайомили його та не вручили під розписку копії зазначених змінених документів, що суперечить вимогам закону, а тому мало бути визнано судом недопустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Гриценка В.В. в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, приходжу до наступного.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя; права на апеляційне оскарження; реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на викладені в апеляційній скарзі обставини, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані, які б спростовували би наведені апелянтом підстави.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Апеляційний суд вважає, що вказаних вимог закону, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Відповідно дост. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення - є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, зокрема:

- протоколомсерії ДПР18 № 529166 від 13.04.2020 року про адміністративне равопорушення;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.04.2020 року, яка містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження;

- поясненнями свідка ОСОБА_2 , який підтвердив обставини дорожньо-транспортної пригоди, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення та на схемі дорожньо-транспортної пригоди;

Вказані докази, на думку суду, є достатніми, належними, допустимими та беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 13.1ПДР України.

Відповідно до п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Аналіз цього правила вказує на те, що для забезпечення його виконання водієві належить впевнитися в тому, що інші водії транспортних засобів, що рухаються позаду, не почали виконувати подібний маневр, скориставшись дзеркалами заднього виду або оцінивши дорожню обстановку. При цьому огляд дорожньої обстановки за допомогою дзеркал заднього виду та візуальний огляд обстановки належить здійснювати до завершення маневру обгону на смугу зустрічного руху.

Всупереч доводам апеляційної скарги, суддя І-ї інстанції в постанові цілком обґрунтовано оцінила дорожню обстановку, посилаючись на наявні у матеріалах справи докази, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Аналізуючи вищевикладене, а також враховуючи характер та механізм пошкоджень транспортних засобів, наявні у матеріалах справи належні та допустимі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що дії ОСОБА_1 , який не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, не відповідали вимогам ПДР України та знаходились в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків судді про винуватість ОСОБА_1 у скоєному та накладення на нього адміністративного стягнення апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин, постанова судді є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2020 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко