Справа № 467/197/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2020 року суддя Арбузинського районного суд Миколаївської області Явіца І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживає за адресою : АДРЕСА_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності не належно підтверджені,-

за ч.2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 265995 від 19 листопада 2019 року, 01 листопада 2019 року о 23 год. 15 хв. ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , чим порушив обмеження, установлене ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2019 року щодо заборони виходу з будинку в нічний час з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 265957 від 19 листопада 2019 року, 17 листопада 2019 року о 23 год. 15 хв. ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , чим порушив обмеження, установлене ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2019 року щодо заборони виходу з будинку в нічний час з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 246701 від 19 листопада 2019 року, 03 листопада 2019 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , чим порушив обмеження, установлене ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2019 року щодо заборони виходу з будинку в нічний час з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 246705 від 19 листопада 2019 року, 14 листопада 2019 року о 23 год. 25 хв. ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , чим порушив обмеження, установлене ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2019 року щодо заборони виходу з будинку в нічний час з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 247604 від 19 листопада 2019 року, 10 листопада 2019 року о 23 год. 35 хв. ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , чим порушив обмеження, установлене ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2019 року щодо заборони виходу з будинку в нічний час з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 246703 від 19 листопада 2019 року, 06 листопада 2019 року о 23 год. 45 хв. ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , чим порушив обмеження, установлене ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2019 року щодо заборони виходу з будинку в нічний час з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 246702 від 19 листопада 2019 року, 04 листопада 2019 року о 23 год. 05 хв. ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , чим порушив обмеження, установлене ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2019 року щодо заборони виходу з будинку в нічний час з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня.

На підставі положень ст. 36 КУпАП, вказані провадження слід об`єднати одне, позаяк, матеріали складені відносно однієї і тієї ж особі та розглядаються один і тим же органом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав на те, що він не пам`ятає де він був у зазначені у протоколах дні, а тому не може вказати чи дійсно обставини, що у них відображені відповідають дійсності.

У свою чергу, суд, дослідивши матеріали адміністративних справ у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши надані уповноваженою особи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом, виходив із такого.

Зокрема, адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 187 КУпАП настає у разі вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

У свою чергу, згідно ч.1 ст. 187 КУпАП особа маоже бути притягнута до адміністративної відповідальності за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Інакше кажучи, аби норма ч.2 ст. 187 КУпАП мала змогу бути застосованою, особа має вчинити одну із дій, передбачених ч.1 ст. 187 того ж Кодексу, протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Тобто, особа має бути притягнута за ч.1 ст. 178 КУпАП та піддана адміністративному стягненню згідно із санкцією цієї норми і упродовж року повторно вчинити одну із дій, визначених нею ж.

І лише у такому разі, за сукупності усіх цих передумов, її дії можуть бути кваліфіковані за ч.2 ст. 187 КУпАП.

Однак, на підтвердження вказаної у протоколах про адміністративне правопорушення кваліфікації дій ОСОБА_1 саме за ч.2 ст. 187 КУпАП, уповноважена особа надала суду ксерокопію постанови Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20 березня 2019 року, яка не засвідчена у встановленому законом порядку, а тому не може бути взята до уваги.

Так, відповідно до положень Інструкції з діловодства в місцевих загальних та апеляційних судах України, що затверджена наказом Державної судової адміністрації України 20 серпня 2019 року № 814 (далі Інструкція), копія документа - документ, що містить точне знакове відтворення змісту чи іншої інформації документа суду та в окремих випадках - деяких його зовнішніх ознак.

Згідно норм Розділу ХІ Інструкції копії судових рішень мають бути підписані відповідальним працівником суду та суддею (суддею-доповідачем, головуючим суддею). У разі відсутності судді (відпустка, тривале відрядження, хвороба та інше) - головою суду чи його заступником, або іншим суддею відповідного суду.

На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності.

Копії судових рішень у судових справах повинні бути прошиті, пронумеровані, засвідчені та скріплені гербовою печаткою суду.

Копія судового рішення може бути виготовлена шляхом: виготовлення ксерокопії з оригіналу судового рішення, яке знаходиться в матеріалах справи;

Роздруківки копії судового рішення, збереженого в електронному вигляді в АСДС.

Копія судового рішення (документа) засвідчується відміткою:

"Згідно з оригіналом" (у разі засвідчення копії з паперового оригіналу документа) та може доповнюватися відмітками "Відповідає документу, що міститься в матеріалах справи" (у разі засвідчення копії з фотокопії (сканованої копії) судового рішення);

"Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду" (у разі засвідчення з оригіналу електронного документа, збереженого в АСДС);

На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

На копії документа зазначається найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копії, її ініціалів і прізвища, дати засвідчення копії.

Відмітка про засвідчення розміщується нижче реквізиту документа "Підпис".

Копія документа скріплюється відповідною печаткою суду.

Аналогічна ситуація має місце і з постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 11 вересня 2019 року про встановлення відносно ОСОБА_1 адміністративного нагляду.

Та більш того, остання містить відмітку про те, що вона не набрала законної сили, а тому не створює якихось правових наслідків і може сприйматись як доказ у справі.

Таким чином, уповноважена особа навіть не довела факт установлення адміністративного нагляду, традиційно не надавши належним чином засвічену копію судового рішення.

Довідка про притягнення до адміністративної відповідальності, що додана до протоколу, містить дивні відомості стосовно того, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 187 КУпАП Арбузинським ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Проте, таке не відповідає нормі ст. 221 КУпАП, позаяк, накласти адміністративне стягнення за ч.2 ст. 187 КУпАП входить до компетенції суду, а не органу Національної поліції, у той час, як сам по собі лише факт складання протоколу за вказаною нормою ще не гарантує накладення адміністративного стягнення.

Самих де по собі лише письмових пояснень ОСОБА_1 недостатньо для констатації факту учинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП.

Та суд вкотре наголошує, що він позбавлений можливості самостійно відредактовувати протокол із цього питання, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Як наслідок, таке формування фабули обвинувачення, як у цьому випадку, тобто без відображення усіх ознак об`єктивної сторони правопорушення, є неприйнятним, позаяк, порушує конвенційні права особи відносно якої складається такий протокол, зокрема право знати у чому її звинувачують та мати можливість будувати належний захист, у той час, як суд розглядає провадження саме на підставі висунутого у протоколі твердження (обвинувачення), у той час, як інші матеріали, що додані до нього, є лише доказами висунутого у протоколі твердження.

Отже, усі без винятку протоколи про адміністративні правопорушення, які, по суті, містить у собі фабулу обвинувачення, є сумнівними, оскільки відображена у них кваліфікація дій особи у контексті об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення, тобто за ч.2 ст. 187 КУпАП, не випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), а наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Тим самим, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП, не доведена «поза розумним сумнівом».

Однак, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважаю, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 187 КупАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а у даному випадку, його складу.

В свою чергу, належить враховувати, що за п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому у даному випадку судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Тому, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Об`єднати справи № 467/197/20, № 467/198/20, № 467/199/20, №467/200/20, № 467/201/20, № 467/202/20, № 467/203/20 і присвоїти єдиний унікальний номер справи - № 467/197/20.

Об`єднати судові провадження № 3/467/84/20, № 3/467/85/20, №3/467/86/20, №3/467/87/20, №3/467/88/20, № 3/467/89/20, № 3/467/90/20 і присвоїти номер судового провадження № 3/467/84/20.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 187 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст. 247 цього ж Кодексу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.В. Явіца