Справа № 156/1006/20
Номер провадження: 3/156/472/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2020 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М. О. за участю особи, яка притягується до відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1

за ст.44-3 КУпАП,-

В С Т А Н ОВ И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №452223, складеного 24.09.2020 року, вбачається, що 24.09.2020 року близько 17 год 30 хв. ОСОБА_1 в с. Стара Лішня по вул. Миру порушила правила перебування на карантині, а саме перебувала в громадському місці на вул. Миру поза межами дому без маски, чим порушила постанову КМУ №211 від 11.03.2020 року зі змінами, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному не визнала та пояснила, що вона разом проживає в одному будинку із своєю свекрухою ОСОБА_2 , після того як у останньої виявили COVID-19 вони проживали у будинку та вона була на самоізоляції, як контактна особа. Для того щоб знати як діяти, вона зателефонувала до свого сімейного лікаря, яка повідомила, що їй потрібно перебувати на самоізоляції, однак додатково зазначила, що можна виходити з дому в межах 2 км. для того, щоб сходити за продуктами, так як вона проживає сама. 24.09.2020 року у зв`язку з тим, що у них закінчилися продукти харчування вона поїхала велосипедом за 350 метрів від будинку на власний город для того щоб взяти моркви та картоплі. Через певний час приїхали працівники поліції, які склали на неї протокол. Суду вказала, що коли їхала на велосипеді не зустріла жодної людини, перебувала у масці та рукавичках. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення їй не надали право подати пояснення, протокол вона не підписувала.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оглянувши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, передбачені ст. 44-3 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення передбачено «Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністра МВС України №1376 від 06.112015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за №1496/27941 (далі Інструкція № 1376).

Відповідно до п. 15 Розділу ІІ. Документування адміністративних правопорушень Інструкції №1376 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» особи, які мали контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19 підлягають обов`язкові самоізоляції терміном 14 днів.

Рішення про самоізоляцію контактних осіб приймає сімейний лікар після проведення епідеміологічного розслідування. На період самоізоляції видається листок непрацездатності, який оплачується в розмірах і в порядку, встановлених законодавством для осіб, визнаних тимчасово непрацездатними внаслідок захворювання.

Як вбачається з копії медичної карти амбулаторного хворого №10435, що надана ОСОБА_1 , 22.09.2020 року сімейним лікарем зроблено запис про те, що ОСОБА_1 потребує самоізоляції по контакту із ОСОБА_2 .

Відповідно до Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 особам, які потребують самоізоляції (крім осіб, які хворі на COVID-19) та заявили про неможливість забезпечення піклування про них у період самоізоляції іншими особами, дозволяється відвідування місць торгівлі продуктами харчування, засобами гігієни, лікарськими засобами, медичними виробами, які розміщені на відстані не більше ніж 2 кілометри від місця самоізоляції, за умови використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок без клапану видиху.

Як встановлено судом з пояснень ОСОБА_1 , вони проживають разом з свекрухою у якої було діагностовано COVID-19, вона перебувала на самоізоляції, інші особи, які б могли про них подбати відсутні, її чоловік помер, у зв`язку з тим, що у будинку не було продуктів харчування змушена була 24.09.2020 року поїхати на город, що знаходиться на відстані 350 м. від будинку, при цьому перебувала у захисній масці та рукавичках.

Оцінивши надані ОСОБА_1 пояснення у судовому засіданні, докази, що долучені до матеріалів справи, керуючись Постановою КМУ №211 від 11.03.2020, суд приходить до висновку, що за відсутності осіб які б могли піклуватися про ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період самоізоляції, мала право відлучитися від місця самоізоляції на відстань не більше 2 кілометрів для отримання продуктів харчування.

Як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до матеріалів адміністративної справи долучено пояснення свідка ОСОБА_3 , однак у таких останній ствердив, що ОСОБА_4 порушила правила самоізоляції та 23.09.2020 року покинула будинок та вирушила у напрямку села Осмиловичі. Однак згідно протоколу про адміністративне правопорушення подія мала місце 24.09.2020 року. Крім цього свідок у своїх поясненнях не вказує про те, що ОСОБА_1 була без засобів захисту.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення такий складено 24.09.2020 року, підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у ньому відсутній, відмітка про те, що від підпису відмовилася у присутності понятих теж відсутня.

Як доказ вчинення адміністративного правопорушення до матеріалів справи долучено відеозапис, однак такий зафіксував не момент вчинення адміністративного правопорушення, а складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 надавала аналогічні покази, що і у суді. Таким чином у матеріалах справи відсутні будь - які докази того, що ОСОБА_1 перебувала за межами будинку без засобів захисту.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyevaу Russia»,рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу.Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 251, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд.

Суддя М. О. Федечко