"02" жовтня 2020 р. Справа № 363/3114/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

02 серпня 2020 року о 12 год. 20 хв. в с. Лебедівка по вул. Шолуденка, 7, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, який буксирували, марки Москвич днз. НОМЕР_1 перед початком руху не впевнився в безпечності і справності рульового керування та скоїв зіткнення з автомобілем ГАЗ днз. НОМЕР_2 , який стояв на узбіччі. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 та п. 23.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, 02 серпня 2020 року о 12 год. 20 хв. в с. Лебедівка по вул. Шолуденка, 7, водій ОСОБА_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, після чого залишив місце ДТП та був встановлений шляхом проведення розшукових заходів, чим порушив вимоги п 2.10 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Також, 02 серпня 2020 року о 12 год. 20 хв. в с. Лебедівка по вул. Шолуденка, 1, ОСОБА_1 вживав алкоголь (вино) після ДТП з його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.10.є Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджується даними протоків про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 226889, № 433023 та № 433022, копією постанови про накладення адмінстратвиного стягненнян серія БАА № 212120, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , а також витягом з ІПС МВС України «Армор».

ОСОБА_1 безпосередньо в суді обставини викладені у протоколах підтвердив та свою вину визнав у повному обсязі. Додатково повідомив, що дійсно має посвідчення водія. Разом з тим просив суд застосувати до нього стягнення у виді арешту, оскільки не має офіційної роботи та не в змозі сплатити значний розмір штрафу.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Згідно вимог п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до вимог п. 23.4 ПДР України, у разі буксирування механічного транспортного засобу на гнучкому зчепленні в буксированому транспортному засобі повинні діяти і бути справними робоча гальмова система і рульове керування, а на жорсткому зчепленні - рульове керування.

Разом з тим, ст. 124 КупАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно п. 2.10 ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно ч. 4 ст. 130 КУпАП, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколах про адміністративні правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1, п. 23.4, п. 2.10 та п. 2.10.є Правил дорожнього руху України є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, а його вину доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП, а саме у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки, коли сам ОСОБА_1 в суді наполягав на застосуванні до нього стягнення у виді арешту.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 36, 124, 122-4, 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП № 363/3114/20, за ст. 124 КУпАП № 363/3115/20 та за ст. 122-4 КУпАП № 363/3116/20 об`єднати в одне провадження та присвоїти номер 363/3114/20.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя