19.08.2020 Справа № 469/445/20
3/469/219/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2020 року смт.Березанка

Суддя Березанського районного суду Миколаївської області Тавлуй В.В., за участю секретаря судового засідання - Ходан Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від Березанського відділення Очаківського відділу ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працездатного, не працює, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 326952 від 10 червня 2020 року, ОСОБА_1 10 червня 2020 року в приміщенні домоволодіння в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав, суду пояснив, що що проживає у будинку матері у відокремленій його частині, з матір`ю тривалий час не спілкується; у вказаний у протоколі день посварився з матір`ю, але нецензурною лайкою не висловлювався, фізичною розправою не погрожував.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась та не повідомила причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, яким є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.3 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнім насильством визнається діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 вказаного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і прямим умислом правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , наданих у судовому засіданні, фізичної сили чи психологічного тиску він до потерпілої не застосовував; умисел на спричинення страждань потерпілій чи будь-яких інших передбачених законом наслідків, як і вчинення діянь, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 категорично заперечує.

При цьому матеріали справи не містять достатніх та допустимих доказів, які б у своїй сукупності підтверджували винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Так, відповідно до матеріалів справи, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до протоколу додані лише письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 ; будь-яких інших доказів (пояснення свідків) вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою не зазначено.

Крім того, у порушення вимог ст.256 КУпАП у протоколі не зазначено час вчинення адміністративного правопорушення, як і у письмових поясненнях потерпілої, наданих при складенні протоколу.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених диспозицією статті 173-2 КУпАП, - застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо) у судовому засіданні з достатньою повнотою не доведено, як і не доведено наявність у діях ОСОБА_1 умислу на спричинення страждань потерпілій ОСОБА_2 , а відтак, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у його діях відсутній.

Враховуючи, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284, п.1 ст.247 КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: