Справа № 127/8887/20
Провадження № 33/801/662/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романчук Р. В.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

За участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

Кузьменка Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 31 листопада 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України,

встановив:

21 квітня 2020 року до Вінницького міського суду надійшла адміністративна справа відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Згідно з протоколом про порушення митних правил №0230/40100/20 від 18 березня 2020 року, 22 червня 2018 року о 00 год. 03 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Могилів-Подільський-Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС в напрямку з Молдови до України на канал руху «зелений коридор» в`їхав легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , країна реєстрації - Литва, під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .

Як підставу для переміщення даного автомобіля громадянин ОСОБА_1 подав до митного контролю та митного оформлення такі документи: паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , виданий 13 лютого 2018 року органом 0525, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 (країна реєстрації - Литовська Республіка), довіреність на право користування транспортним засобом №G-525 від 20 червня 2018 року, засвідчену нотаріусом 12-го нотаріального бюро м. Каунас Литовської Республіки ОСОБА_2 .

За результатами аналізу документів, поданих для митного оформлення вказаного транспортного засобу в митний режим «транзит», 17 жовтня 2018 року Вінницькою митницею ДФС до Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України направлено проект запиту до митних органів Р. Литви за №6789/8/02-80-20-05 з метою підтвердження (спростування) факту оформлення та реєстрації довіреності №G-525 від 20 червня 2018 року на право користування транспортним засобом «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 .

12 листопада 2019 року ДФС України отримано відповідь митних органів Литовської Республіки (вих. № (20.3/15)3В-8472 від 25 жовтня 2019 року), згідно якої довіреність №G-525 від 20.06.2018 року на право користування громадянином України ОСОБА_3 транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Литва, 12-м нотаріальним бюро м. Каунас не складалася та не підтверджувалася.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України товар: автомобіль «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , вартістю 900 євро, що станом на 22 червня 2018 року становить 27 316 грн. 02 коп., з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товару, підробленого документу, а саме довіреності на право користування транспортним засобом №G-525 від 20.06.2018 року.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31 липня 2020 року провадження в справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Свої висновки суд першої інстанції обґрунтував тим, що оскільки, переміщення транспортного засобу через митний кордон України відбулося 22 червня 2018 року, а тому згідно положень частини другої статті 467 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час переміщення товару через митний кордон України), строк накладення адміністративного стягнення закінчився 22 грудня 2018 року.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Подільська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просила оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України та накласти стягнення у вигляді 27316,02 грн., що становить 100% вартості товару, безпосереднього предмету порушення митних правил та конфіскувати його, а саме автомобіль «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що на день розгляду справи судом, строк накладення стягнення не сплинув. Судом невірно було визначено дату виявлення правопорушення. Вважає, що днем виявлення правопорушення в діях ОСОБА_1 є день отримання відповіді митних органів Литовської Республіки 12 листопада 2019 року, а не день переміщення товару з поданням митної декларації 22 червня 2018 року. Крім того, звертає увагу, що суд при ухваленні оскаржуваної постанови невірно керувався ч. 2 ст. 467 МК України, яка виключена на підставі Закону України №2612-VIII від 08 листопада 2018 року "Про внесення змін до митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України", який набув чинності 25 листопада 2018 року.

В судовому засіданні представник Подільської митниці Держмитслужби Дмитренко Г.В. апеляційну скаргу підтримала просила її задовольнити з підстав зазначених у апеляційній скарзі.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник адвокат Королюк О.В. в судовому засіданні заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 МК, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у ст. 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана ВРУ, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів, а згідно вимог ст. 487 МК провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ч. 1-2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані.

Судом встановлено, що за змістом протоколу про порушення митних правил №0230/40100/20 від 18 березня 2020 року, 22 червня 2018 року о 00 год. 03 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Могилів-Подільський-Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС в напрямку з Молдови до України на канал руху «зелений коридор» в`їхав легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , країна реєстрації - Литва, під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .

За результатами аналізу документів, поданих для митного оформлення вказаного транспортного засобу в митний режим «транзит», 17 жовтня 2018 року Вінницькою митницею ДФС до Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України направлено проект запиту до митних органів Р. Литви за №6789/8/02-80-20-05 з метою підтвердження (спростування) факту оформлення та реєстрації довіреності №G-525 від 20 червня 2018 року на право користування транспортним засобом «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 .

12 листопада 2019 року ДФС України отримано відповідь митних органів Литовської Республіки (вих. № (20.3/15)3В-8472 від 25 жовтня 2019 року), згідно якої довіреність №G-525 від 20 червня 2018 року на право користування громадянином України ОСОБА_3 транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Литва, 12-м нотаріальним бюро м. Каунас не складалася та не підтверджувалася.

Відповідно до положень ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МКУ України, ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати поряд із іншими обставинами, що мають значення для правильного вирішення справи, також чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Отже, дослідженню та оцінці підлягають усі докази, які є у справі та містять дані про причетність конкретної особи до вчиненого правопорушення та наявність вини у її діяннях.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. За змістом цієї статті, відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Разом з тим, згідно з ст. 245 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 2 статті 467 МК України в редакції, що діяла станом на 18 квітня 2018 року - ввезення автомобіля на митну територію України, й до внесення змін Законом України №2612-VII від 08 листопада 2018 року, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Законом України №2612-VII від 08 листопада 2018 року (набрав чинності 25 листопада 2018 року) у статті 467 частину другу виключено, а частину першу викладено у редакції, відповідно до якої якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил - це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положення статті 467 МК України в новій редакції, яка почала діяти з 25 листопада 2018 року, збільшують строк накладення адміністративного стягнення, оскільки він обраховується не з моменту вчинення правопорушення, а з моменту його виявлення, тобто погіршують становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тому не мають зворотної дії в часі.

Відтак, оскільки перетин кордону було здійснено ОСОБА_1 22 червня 2018 року, керуючись положеннями статті 58 Конституції України, в даному випадку слід застосовувати статтю 467 МК України в редакції, яка діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 17 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» передбачено, що «Жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції».

Таким чином, розглядаючи справу по суті 31 липня 2020 року суд першої інстанції дійшов правильно висновку, що строк накладення адміністративного стягнення закінчився та саме з цих підстав закрив провадження у справі.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо невірного обрахування судом строку накладення адміністративного стягнення за порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України та необхідності накладення на нього адміністративного стягнення, - є безпідставними, суд першої інстанції правильно встановив обставини, за яких було вчинено адміністративне правопорушення, належним чином обґрунтував свої висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.1ст. 483 МК України, та у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення закрив провадження у справі.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31 липня 2020 року немає, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 31 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин