Справа № 711/6642/20
Номер провадження 3/711/2125/20
ПОСТАНОВА

м. Черкаси 19 жовтня 2020 року

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкас Михальченко Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від служби у справах дітей Черкаської міської ради, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої ТОВ «АПК Сервіс», мешканки АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській областіпро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 1/30-04-21 від 17.09.2020 року - в період з 20.01.2020 року по 16.09.2020 року гр. ОСОБА_1 у м.Черкаси не виконувала рішення служби у справах дітей Черкаської міської ради, як органу опіки та піклування по наданих ЧМР повноваженням, рішення від 20.01.2020 року № 23 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_3 », а саме у встановлений вищезазначеним рішенням час не надала можливості батьку дитини ОСОБА_2 брати участь у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , за що передбачена адміністративна відповідальність передбачена ч.5 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала в повному обсязі. Надала суду пояснення, що рішенням Служби у справах дітей Черкаської міської ради від 20.01.2020 №23 ОСОБА_2 було встановлено спосіб участі у вихованні сина ОСОБА_3 , а саме: щосереди з 17-00 до 19-00; перший та третій тиждень місяця з 18-00 п`ятниці до 18-00 неділі; місяць влітку за домовленістю між батьками; без присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути. 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID 19)» від 30 березня 2020 року, яким, зокрема, розділ XII ЩІК України доповнено пунктом 3, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185,210, 222,253,275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407,424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину. Заявою від 02.04.2020 р. вона проінформувала Службу у справах дітей про те, що на час введення карантину на території України у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19), з метою захисту здоров`я та життя дитини, вона не має можливості виконувати вище вказане рішення. Про це також було проінформовано ОСОБА_2 . Проте останній, не погоджуючись з цим почав, скаржитися на неї до служби в справах неповнолітніх. Вважає, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, оскільки вона не має на меті ухилятись від вищевказаного рішення. Щодо твердження про те, що в період з 20.01.2020 року по 16.09.2020 року не надала можливості батьку дитини ОСОБА_2 брати участь у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_3 не відповідає дійсності, оскільки згідно графіку побачень батьком сина встановлено, що: ОСОБА_2 забирав сина: 29.01.2020 року з 16.30 до 19.30 год.; 05.02.2020 року з 16:30 год до 20:30 год.; 07.02.2020 року з 16.30 години дня до 08.02.2020 року до 12:00 год.; 26.02.2020 року з 16:00 до 18:45 год.; 04.03.2020 року з 16:00 до 18:45 год.; 05.03.2020 року з 11:30 до 17:00 год.: 06.03.2020 року з 16:30 до 19:50 год.; 07.03.2020 року з 11:00 до 20:45 год.; 08.03.2020 року з 11:30 до 18:00 год.; 11.03.2020 року з 16:30 до 19:00 год.; 15.03.2020 року в зв`язку з карантином син поїхав в село; 03.06.2020 року з 17:30 до 19:30 год.; 05.06.2020 року з 18 години по 07.06.2020 року до 18.00 год.; 10.06.06.2020 року син не захотів зустрічатися з батьком та поїхав в село; 15.07.2020 року з 17:00 год. до 21:00 год.; 16.07.2020 року з 10:00 до 12:00 год.; 16.07.2020 року з 15:00 до 21:00 год.; 17.07.2020 року з 17:30 до 21:00 год.; 18.07.2020 року з 12:00 до 21:00 год.; 19.07.2020 року з 12:30 до 21:00 год.; 20.07.2020 року з 16:30 до 19:30 год.; 28.07.2020 року з 17:30 до 22:30 год.; 29.07.2020 року з 14:30 по 21:30 год.; 30.07.2020 року з 14:30 по 21:00 год.; 01.08.2020 року з 16:00 по 21:20 год.; 02.08.2020 року з 10:30 по 15:00 год.; 04.08.2020 року з 16:30 по 19:30 год.; 05.08.2020 року з 14:30 по 20:00 год.; 06.08.2020 року з 17:30 по 20:30 год.; 11.08.2020 року з 15:30 по 21:50 год.; 12.08.2020 року з 18:30 по 21:30 год.; 13.08.2020 року з 15:30 по 21:00 год.; 02.09.2020 року з 16:00 по 20:00 год.; 03.09.2020 року з 15:30 по 19:30 год.; 04.09.2020 року з 15:30 по 21:00 год.; 07.09.2020 року з 14:30 по 20:00 год.; 08.09.2020 року з 14:40 по 20:00 год.; 09.09.2020 року з 15:15 по 21:15 год.; 10.09.2020 року з 15:30 по 18:20 год.; 11.09.2020 року з 15:20 по 19:00 год. Вказаний графік відвідувань вказує на той факт, що батько зустрічався з сином не лише в дні визначені службою в справах неповнолітніх але й і в інші дні, тобто коли хотів. Що свідчить про те, що з її боку будь-яких перепон щодо зустрічей немає. Якщо, якісь дні ОСОБА_2 і не бачився з сином, то це було або за бажанням дитини, або в зв`язку з відвідуванням останнім бабусі, про що батькові повідомлялося завчасно. Тому просить суд закрити адміністративне провадження відносно неї за ч.5 ст.184 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні адвокат Кучер Ю.О. надала суду пояснення, що 17.09.2020 року головним спеціалістом служби у справах дітей Черкаської міської ради Зубалій Н.А. складено протокол №1/30-04-21 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.184 КУпАП. Згідно відомостям, зазначених у даному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 умисно не виконує рішення служби у справах дітей Черкаської міської ради від 20.01.2020р. №23 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3 » Так, 26 серпня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Служби у справах дітей Черкаської міської ради з заявою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення графіку спілкування з дитиною. Підставою такого звернення ОСОБА_2 зазначає навмисні (на його думку) перешкоджання зі сторони ОСОБА_1 у його зустрічах з сином - ОСОБА_5 . Дійсно між сторонами була домовленість про спільне проведення батька з сином відпустки, а саме поїздки на море. Жодних заперечень щодо цього вона не мала, та навпаки готувала сина до цієї поїздки. У день виїзду при телефонній розмові ОСОБА_1 із ОСОБА_2 були обговорені всі нюанси поїздки і домовились про зустріч, під час якої останній забере сина. Однак, забирати сина заявник приїхав уже з працівниками правоохоронних органів, на підставі чого виникла сварка. В зв`язку з даними обставинами ОСОБА_6 розплакався та категорично відмовився їхати у будь-яку поїздку. Жодних протизаконних зі сторони ОСОБА_1 вчинено не було. Звертаю увагу суду, що протокол №1/30-04-21 про адміністративне правопорушення не містить повного викладу суті адміністративного правопорушення, а долучені до нього документи не містять будь-яких доказівякі б свідчили, що ОСОБА_1 регулярно не виконувала рішення служби у справах дітей Черкаської міської ради, як органу опіки та піклування по наданих ЧМР повноваженнях від 20.01.2020 р. №23 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3 », відсутня будь яке підтвердження того, що ОСОБА_1 створює умисні перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 з сином. Також в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні прізвища та адреси свідків, які могли б підтвердити, що ОСОБА_1 умисно перешкоджає у спілкуванні батька з малолітнім сином такими діями як наприклад не відчиняла двері та/чи не відповідала на дзвінки. Тому, враховуючи все вищевказане вбачається, що зазначені в протоколі № 1/30-04-21 твердження є абсолютно безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. На підставі викладеного просить суд закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Кучер Ю.О., дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно зіст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №1/30-04-21 ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.184 КУпАП, тобто за невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини. Зокрема за те, що в період з 20.01.2020 року по 16.09.2020 року гр. ОСОБА_1 у м.Черкаси не виконувала рішення служби у справах дітей Черкаської міської ради, як органу опіки та піклування по наданих ЧМР повноваженням, рішення від 20.01.2020 року № 23 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_3 », а саме у встановлений вищезазначеним рішенням час не надала можливості батьку дитини ОСОБА_2 брати участь у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні встановлено, що згідно з рішення служби у справах дітей Черкаської міської ради, як органу опіки та піклування по наданих ЧМР повноваженням, рішення від 20.01.2020 року № 23 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_3 » служба у справах дітей Черкаської міської ради, як орган опіки та піклування м. Черкаси ВИРІШИЛА: Встановити батькові ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 : щосереди з 17-00 до 19-00; перший та третій тиждень місяця з 18-00 п`ятниці до 18-00 неділі; місяць влітку за домовленістю між батьками; без присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

В подальшому ОСОБА_2 неодноразово звертався до служби в справах неповнолітніх з заявами, згідно яких слідує, що колишня дружина ОСОБА_1 перешкоджає його спілкуванню з дитиною та не виконує вищезазначене рішення служби у справах дітей. Він не бачиться та спілкується з дитиною у встановлений йому рішенням час, на телефонні дзвінки мати дитини не відповідає, двері йому не відчиняє. Не бажає узгоджувати з ним питання щодо літнього місяця, який дитина повинна провести разом з батьком.

В судовому засіданні досліджено графік побачень батьком ОСОБА_3 сина ОСОБА_3 , згідно якого встановлено, що ОСОБА_2 забирав сина: 29.01.2020 року з 16.30 до 19.30 год.; 05.02.2020 року з 16:30 год до 20:30 год.; 07.02.2020 року з 16.30 години дня до 08.02.2020 року до 12:00 год.; 26.02.2020 року з 16:00 до 18:45 год.; 04.03.2020 року з 16:00 до 18:45 год.; 05.03.2020 року з 11:30 до 17:00 год.: 06.03.2020 року з 16:30 до 19:50 год.; 07.03.2020 року з 11:00 до 20:45 год.; 08.03.2020 року з 11:30 до 18:00 год.; 11.03.2020 року з 16:30 до 19:00 год.; 15.03.2020 року в зв`язку з карантином син поїхав в село; 03.06.2020 року з 17:30 до 19:30 год.; 05.06.2020 року з 18 години по 07.06.2020 року до 18.00 год.; 10.06.06.2020 року син не захотів зустрічатися з батьком та поїхав в село; 15.07.2020 року з 17:00 год. до 21:00 год.; 16.07.2020 року з 10:00 до 12:00 год.; 16.07.2020 року з 15:00 до 21:00 год.; 17.07.2020 року з 17:30 до 21:00 год.; 18.07.2020 року з 12:00 до 21:00 год.; 19.07.2020 року з 12:30 до 21:00 год.; 20.07.2020 року з 16:30 до 19:30 год.; 28.07.2020 року з 17:30 до 22:30 год.; 29.07.2020 року з 14:30 по 21:30 год.; 30.07.2020 року з 14:30 по 21:00 год.; 01.08.2020 року з 16:00 по 21:20 год.; 02.08.2020 року з 10:30 по 15:00 год.; 04.08.2020 року з 16:30 по 19:30 год.; 05.08.2020 року з 14:30 по 20:00 год.; 06.08.2020 року з 17:30 по 20:30 год.; 11.08.2020 року з 15:30 по 21:50 год.; 12.08.2020 року з 18:30 по 21:30 год.; 13.08.2020 року з 15:30 по 21:00 год.; 02.09.2020 року з 16:00 по 20:00 год.; 03.09.2020 року з 15:30 по 19:30 год.; 04.09.2020 року з 15:30 по 21:00 год.; 07.09.2020 року з 14:30 по 20:00 год.; 08.09.2020 року з 14:40 по 20:00 год.; 09.09.2020 року з 15:15 по 21:15 год.; 10.09.2020 року з 15:30 по 18:20 год.; 11.09.2020 року з 15:20 по 19:00 год. Даний графік відвідувань свідчить про той факт, що батько з сином бачилися не лише у визначені рішенням від 20.01.2020 року № 23, дні тижня та час, а і в інші та час відвідувань значно переважав встановлений рішенням.

Крім того, судом враховується той факт, що матір дитини ОСОБА_1 зверталася до служби у справах дітей із заявою у якій повідомляла, що на час дії карантину у зв`язку з епідеміологічною ситуацією в країні не має можливості виконувати в повній мірі вищезазначене рішення, оскільки це суперечить нормам запроваджених в Україні карантинних заходів.

Враховуючи викладене, в даній ситуації на думку Суду в матеріалах справи не знайшлося підтвердження того, що ОСОБА_1 умисно не виконувала рішення органу опіки та піклування, та чинила перепони батькові ОСОБА_2 у вихованні сина та спілкуванні з ним.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно з п.1ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя вважає, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого статті ч.5 ст.184 КУпАП.

На підставі наведеного, ст.ст.185, 247, 283-287, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.184 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст постанови буде виготовлено та проголошено 20 жовтня 2020 року о 14 годині в залі судових засідань Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Суддя: Ю. В. Михальченко