СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/6006/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не відоме, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 23.07.2020 року о 03 год. 00 хв., керував автомобілем «Peugeot 307», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухався по вул. Прилужній 8 м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Згідно висновку лікаря №004568 водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 1, 16%(проміле).

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130КпАП України, не визнав, зокрема пояснив, що його зупинила патрульна поліція, та працівники відчули запах алкоголю та запропонували поїхати на освідування до лікаря нарколога, на що останній погодився. Факт вживання алкогольних напоїв не заперечував, оскільки у його знайомого було день народження. Автомобіль лише перепаркував ближче до свого дому.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, його вина підтверджується наступними доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 541316 від 23.07.2020 року ОСОБА_1 23.07.2020 року о 03 год. 00 хв. керував автомобілем «Peugeot 307», державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога №004568 від 23.07.2020.

Дані відеозаписів з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, повністю підтверджують обставини, викладені у протоколі.

Дані докази узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, а тому суддя визнає їх належними, допустимими, достатніми та кладе в основу даної постанови.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає за керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він автомобіль лише перепаркував на відстань 50 м не знайшло свого підтвердження в ході розгляду даної справи, натомість повністю спростовується відеозаписом даної події, згідно якого ОСОБА_1 не заперечував, що він керував автомобілем.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її ухвалення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: Л.Г. Косик