Справа № 214/2567/20
3/214/1326/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 вересня 2020 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Малаховська І.Б. розглянувши матеріали від полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг,громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Установив:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов на розгляд протокол серії ДПР 18 № 415874 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно вищезазначеного протоколу, 14.03.2020 року о 12-40 годині в м. Дніпро по проспекту О.Поля поблизу будинку № 104 а водій гр. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Хундай Акцент» державний номерний НОМЕР_1 та при цьому будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, справа про адміністративне правопорушення має бути закрита за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП за наступних підстав.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 16.03.2020 року він рухався по території автостояки, зупинився з метою здійснити телефонний дзвінок Коли він стояв то відчув удар в правий бік спини, поперек, який наніс автомобіль рухаючись заднім ходом. Автомобіль був Хундай Акцент, державний номерний знак НОМЕР_1 . Він впав і втратив свідомість. Коли прийшов до тями то побачив, що частково ( ноги) знаходився під вищезазначеним автомобілем. Після розмови з жінкою ( пасажиром ) та чоловіком ( водієм хундай) водій та пасажир почали стверджувати що винен він. Потерпілий повідомив їм , що в нього сильно болить спина і пошкоджений одяг на що вони не відреагували і залишили місце ДТП.

Крім того, потерпілий зазначив, що водій, чоловік до 30 років, середньої структури тіла, волосся коротке, темне, розмовляв на російській мові, назвався ОСОБА_3 ( а.с.6).

Долучена працівниками поліції фотокартка ОСОБА_1 ( дата фото 13.03.2020 року) не може бути визнана належним доказом на підтвердження факту причетності останнього до ДТП, оскільки чоловік зображений на ній не відповідає зовнішньому опису чоловіка зазначеного в поясненнях потерпілого. ( а.с.9).

З оглянутих в судовому засіданні відео файлів, які містяться на ДВД дисках, не вдається встановити ні самої дорожньо-транспортної події, ні причетності ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної події, ні залишення останнім місця дорожньо-транспортної пригоди.

З фотознімків, відзнятих з камер зовнішнього спостереження вбачається, що 14.03.2020 року в м. Дніпро за кермом автомобіля ОСОБА_4 перебував як чоловік, одягнений в темну одежу, так і жінка одягнена в білу футболку. Обличчя осіб, які перебували в автомобіля не видно.

Рапорт інспектора ( а.с.10) та протокол про адміністративне правопорушення без наявності інших доказів не можуть буди покладені судом в основу рішення про визнання особою винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Оскільки подія дорожньо-транспортної пригоди з участю ОСОБА_1 та залишення місце дорожньо-транспортної пригоди не знайшло свого підтвердження під час розгляду судом матеріалів про адміністративне правопорушення, провадження у справі за ст. 122-4 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 124, 247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3 КУпАП, -

Постановив:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя І.Б. Малаховська