БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 3/356/213/20
Справа № 356/475/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2020 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 03.04.2002 Березанським МВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 058315 від 26.08.2020, у відповідності до якого водій ОСОБА_1 о 10 годині 30 хвилин в день складення протоколу в м. Березань по вул. Привокзальна керував автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря за адресою м. Березань, вул. Михайлівська, 50, результат огляду 1,51 %о.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, що кваліфіковано як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом роз`яснено.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 17.09.2020 давати пояснення відмовився відповідно до ст. 63 Конституції України. В подальшому в ході судового розгляду в судовому засіданні 15.10.2020 вину у вчиненні адміністративного правопорушення категорично заперечив, та повідомив, що пройти огляд на стан сп`яніння на місці йому ніхто не пропонував, а поліцейські відразу повезли його в лікарню.

Захисник Семиряко О. М. в судовому засіданні від імені ОСОБА_1 подав клопотання, в якому вказав на невідповідність складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 058315 від 26.08.2020 вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС 06.11.2015 № 1376, обґрунтовуючи його тим, що 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VІІІ, яким статтю 130 КУпАП викладено у новій редакції, внаслідок чого адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, не передбачена, а вказані дії віднесено до кримінальних правопорушень (ст. 286-1 КК України). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17.06.2020 № 720-ІХ внесені зміни в Закон України від 22.11.2018 № 2617-VІІІ, зокрема, виключено пункт 171 (тобто виключено статтю 286-1 КК України) та підпункт 2-4 пункту 1 (тобто виключено викладення статті 130 КУпАП). Разом з тим, на офіційному сайті Верховної Ради України в Кодексі України про адміністративні правопорушення частина перша статті 130 КУпАП викладена в редакції від 01.07.2020, якою наразі не передбачено адміністративну відповідальність водіїв за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відтак, у протоколі про адміністративне правопорушення кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є невірною, а викладена суть правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначені недоліки не дають можливості суду прийняти рішення у відповідності до вимог статті 245 КУпАП та надати об`єктивну оцінку діям особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За таких обставин, просив повернути матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до СРПП № 1 Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області для належного оформлення (а.с.29-31).

Заслухавши пояснення захисника, розглянувши подане клопотання та долучені до нього докази в сукупності, суд прийшов до висновку про його безпідставність та необґрунтованість з наступних підстав.

Так, 03.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17.06.2020 № 720-ІХ, опублікований в установленому законом порядку в офіційному виданні газеті «Голос України» № 110 від 03.07.2020, яким в розділі I Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 № 2617-VІІІ виключено п.п. 2-4, 7, чим повернуто попередню редакцію ст. 130 КУпАП, диспозиція якої передбачає адміністративну відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Неприведення у відповідність до вказаного Закону тексту КУпАП, викладеного на сайті Верховної Ради України за посиланням https://zakon.rada.gov.ua не відміняє дію Закону від 17.06.2020 № 720-ІХ та внесених ним відповідних змін, відтак, наведені в клопотанні доводи є безпідставними та такими, що ґрунтуються на невірному тлумаченні чинного законодавства, відтак, у його задоволенні слід відмовити.

Крім того, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що того дня він сидів в своїй припаркованій машині, коли раптом побачив, як автомобіль Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_3 , на швидкості під керуванням ОСОБА_1 вдарив інший автомобіль Lanos в задню частину, після чого його відкинуло в сторону і він вдарив машину свідка та розвернув її, після чого ОСОБА_1 поїхав далі, не зупиняючись. В подальшому, коли поліцейські привезли ОСОБА_1 на місце пригоди, бачив його в стані алкогольного сп`яніння в патрульній машині.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 на автомобілі Lanos вдарив його машину, тоді його відкинуло на обочину, де він зіткнувся з ще одним автомобілем та поїхав далі, не зупиняючись. За зовнішніми ознаками ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що не знайомий з ОСОБА_1 та потерпілими, та вказав, що того дня бачив, як автомобіль Lanos вдарив два інші автомобілі, один в задню частину, інший, що був припаркований, в бік. Чи перебував водій в стані сп`яніння останньому не відомо.

В судове засідання в якості свідків викликались працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які оформляли вказаний адміністративний матеріал, разом з тим, будучи належним чином повідомленими, останні на виклик до суду не з`явились, 13.10.2020 свідок ОСОБА_5 через канцелярію суду подав заяву, в якій повідомив, що прибути в судове засідання для допиту не має змоги у зв`язку з сімейними обставинами, ОСОБА_6 причини неявки суду не повідомив (а.с.42,50,55).

Крім того, в судове засідання в якості свідків викликались також громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , разом з тим, будучи належним чином повідомленими, останні на виклики до суду не з`явились, причини неявки суду не повідомили (а.с.40,41,51,54).

Судом також вжито всіх можливих заходів для виклику в судове засідання свідка ОСОБА_9 , проте конверти з судовими повістками повернулись до суду неврученими адресату; за номерами мобільних телефонів, вказаними в матеріалах справи, абонент не відповідає; інших засобів зв`язку з вказаним свідком адміністративний матеріал не містить (а.с.43-45,52-53,56).

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, пояснення допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи та додані до них докази, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також забезпечення виконання винесеної постанови.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення.

Так, частина 1 статті 130 КУпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як визначено положеннями статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 (далі ПДР).

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно з п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Порядок проведення огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, а також оформлення його результатів, визначений положеннями КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженою спільним наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735).

За таких обставин, дотримання відповідності запропонованого та/або проведеного огляду на стан сп`яніння процедурі, регламентованій чинним законодавством, як обов`язкова ознака складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, входить до предмету доказування в даній категорії справ.

Як визначено ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Як імперативно встановлено частиною 2 статті 266 КУпАП, такий огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду або з його результатами відповідний огляд проводиться у відповідних закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Вказаний порядок узгоджується з положеннями Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, за змістом п. 2 розділу І якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 розділу І Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735).

Згідно з ст. 251 КУПАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

У Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, проаналізувавши матеріали справи в сукупності, всупереч імперативним вимогам ч. 3 ст. 266 КУпАП, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу не проводився і будь-які об`єктивні дані, які вказували б безспірно на те, що такий огляд правопорушнику пропонувався, а останній від нього відмовився, в матеріалах справи відсутні та в судовому засіданні їх не встановлено, що є порушенням встановленого законодавством порядку проходження водіями огляду на стан сп`яніння, тому, беручи до уваги положення ч. 5 ст. 266 КУпАП, наявні достатні підстави вважати проведений щодо ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння таким, що здійснений з порушенням встановленої законом процедури, відтак - недійсним.

Окрім того, як встановлено п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, поліцейський забезпечує проведення огляду водія

транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Разом з тим, як вбачається з наданого суду направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.08.2020, а також висновку щодо результатів такого огляду від 26.08.2020, ОСОБА_1 направлений для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння 26.08.2020 о 13 год. 40 хв., а сам огляд проведено о 14 год. 10 хв., відтак, з порушенням встановлених законом вимог.

Водночас, доводи захисника Семиряко О. М., наведені в судовому засіданні про те, що згідно наказу Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 11.04.2019 № 343-адм КНП «Березанська міська лікарня Березанської міської ради Київської області», в якому проведено огляд ОСОБА_1 на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння, не відноситься до переліку медичних закладів, що мають право проводити такі огляди, не відповідають дійсності, оскільки надана на підтвердження таких доводів копія вказаного наказу є лише витягом з нього та не містить повного його тексту, пунктом 26 додатку до якого КНП «Березанська міська лікарня Березанської міської ради Київської області» віднесено до переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії п.п. 2-3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими передбачені права обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 55 рішення у справі «Гурепка проти України», п. 39 рішення у справі «Лучанінова проти України»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Рівною мірою зазначені гарантії стосуються і адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його санкція має кримінальну природу.

Згідно з ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» випливає, що спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників є неприпустимим.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (заява № 16437/04), при оцінці доказів судам слід керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, враховуючи викладене, суд визнає огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 таким, що проведений з порушенням встановленого порядку, а його результати недійсними. відтак, провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП має бути закрито у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу даного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 294 КУпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. О. Капшученко