Справа № 481/1246/20
Провадж.№ 3/481/695/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2020 року Суддя Новобузького районного суду Миколаївської Вжещ С.І. за участю секретаря судових засідань Акімової Т.І., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Орєхової Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Привільне Баштанського району, Миколаївської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи (проходження служби) та посада на момент вчинення правопорушення молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Державної установи «Новобузький виправний центр № 103» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, на теперішній час - безробітний,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

27.08.2020 року відносно ОСОБА_1 оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України лейтенантом поліції Євич М.В. складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП про те, що 24.04.2018 р. наказом № 51/0с-18 Державної установи «Новобузький виправний центр №103» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України ОСОБА_1 призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки, присвоївши йому спеціальне звання «молодший сержант внутрішньої служби».

07.02.2020р. наказом №12/0с-20 Державної установи «Новобузький виправний центр №103» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України ОСОБА_1 звільнено з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки за власним бажанням.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст.1 та підп."а" ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону та зобов`язаний подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в підп. А п. 2 ч. 1 ст. 3 цього ж Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за № 959/29089 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (Із змінами, внесеними згідно з Рішеннями НАЗК №1 від 18.08.2016 р., № 20 від 06.09.2016 р., № 132 від 02.12.2016 р., № 273 від 06.07.2017 р., № 609 від 01.03.2019 р. та Наказом НАЗК № 168/19 від 12.12.2019 р.: особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону, не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення такої діяльності подають декларацію, що охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими такими особами. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані відповідно до Закону.

Частина перша статті 241-1 КЗпП України «Обчислення строків, передбачених цим Кодексом» визначає, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Частина п`ята вказаної статті встановлює, що коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Таким чином, строком перебування особи в часі, як такої що «припиняє діяльність», зазначеного в абзаці першому ч. 2 ст. 45 Закону, є останній день перебування працівника в трудових правах та обов`язках визначених у розпорядженні про звільнення, а з наступного дня особа вважається звільненою, тобто такою що припинила трудові права та обов`язки.

Враховуючи вказане, останнім днем роботи ОСОБА_1 , таким що в часі «припиняє діяльність», є 19.02.2020 року, та він є звільненим, таким що припинив діяльність» з 20.02.2020 року.

Відповідно до п. 2 Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 19 від 06.09.2016 р., припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, є день видачі трудової книжки суб`єкту декларування, із зазначенням підстав такого рішення.

Відповідно до наданих копій листків журналу про отримання трудових книжок встановлено, що ОСОБА_1 трудову книжку отримав 10.02.2020 р., про що мається відповідний запис, власний підпис останнього.

Таким чином гр. ОСОБА_1 , як особа, зазначена у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями типу - перед звільненням, не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення такої діяльності, а саме до 09.03.2020 р. включно.

Оглядом публічної сторінки Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, «перед звільненням» подав лише 25.03.2020 р., чим допустив порушення встановленого строку подання декларації.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав факт невчасного подання декларації, дав показання, що одразу після звільнення через збіг сімейних обставин, забув вчасно подати декларацію, хоча за місцем звільнення він був попереджений про необхідність її подання. Подав декларацію вже на дев`ятий день після отримання повідомлення про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яке надійшло до нього поштою 17.03.2020 р. від Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції.

Прокурор Орєхова Т.О. вважала, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП. Просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складу корупційного правопорушення суддя оцінює з урахуванням норми ч. 2 ст. 45 Закону, відповідно до якої особи, зазначені у п.1, підпунктах «а» і «в» п.2 ч.1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

З огляду на викладену норму, на осіб, зазначених в ній, покладено обов`язок подання декларації, за несвоєчасне подання якої без поважних причин і передбачено відповідальність за ч. 1 ст.172-6 КУпАП. Отже, необхідним є встановлення в першу чергу факту несвоєчасності подання декларації, тобто поза строком визначеним законом.

Вина ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні декларації, крім самого його визнання, підтверджена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- наказом №51/ос-18 від 24.04.2018 р., за яким ОСОБА_1 призначено молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки, з посадовим окладом згідно штатного розпису та присвоєно йому спеціальне звання «молодший сержант внутрішньої служби»; наказом № 12/ос-20 від 07.02.2020 р., яким сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки, звільнено за власним бажанням, відповідно до п.7 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію», 07.02.2020 р., які свідчать про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУпАП, а також особою, на яку розповсюджуються вимоги Закону України "Про запобігання корупції", зокрема і в частині обов`язків, покладених ч. 2 ст. 45.

- довідкою № 103/4-264 від 13.08.2020 р. та ксерокопією журналу видачі трудових книжок, згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 отримав свою трудову книжку 10.02.2020 року;

- повідомленням Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя НАЗК 44-01/9133/20 від 12.03.2020 р., з якого вбачається, що НАЗК повідомило ОСОБА_1 про факт неподання декларації та зобов`язало подати її протягом 10 днів з дня отримання повідомлення, що відповідає вимогам ст.49 Закону України "Про запобігання корупції". Наведене повідомлення отримано ОСОБА_1 17.03.2020 р.;

- відомостями, отриманими 14.05.2020 р. з публічної частини інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій», згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 подав декларацію (перед звільненням): посада молодший інспектор відділу нагляду і безпеки, лише 25.03.2020 р. о 14.35 годині.

- скрін-шотом подачі декларації ОСОБА_1 , складений оперуповноваженою Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України лейтенанта поліції Євич М.В. 18.08.2020 року.

Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку, що факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду.

Досліджені судом докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, допущеного ОСОБА_1 правопорушення, ставити їх під сумнів жодних підстав немає та доводять факт вчинення ним правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 підтвердив свою обізнаність щодо обов`язку подання декларації, крім того на момент звільнення був додатково попереджений про необхідність подання відповідної декларації за період неохоплений раніше поданими деклараціями, мав в своєму розпорядженні цифровий підпис, а ІТС «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» на момент звільнення працювала в штатному режимі. Крім того ОСОБА_1 не заперечив і того факту, що внаслідок власної бездіяльності не виконав покладений на нього Законом обов`язок.

Разом з тим, суддя, дійшовши до висновку про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст..172-6 КУпАП, з урахуванням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при вирішенні питання про застосування, відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, перевірив, чи може бути застосовано таке стягнення, виходячи з вимог ст..38 КУпАП.

Датою виявлення правопорушення суддя вважає момент отримання інформації про таке порушення уповноваженою особою чи органом державної влади. При цьому складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією є лише окремою процессуальною дією, вчиненою на підставі виявленого факту порушення, пов`язаного з корупцією (факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення).

Факт неподання чи невчасного подання декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування здійснюється, відповідно до ч.2 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції», уповноваженою посадовою особою державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права.

Процедуру виявлення факту неподання чи невчасного подання декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування внормовано Порядком перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженим рішенням Національного агентства від 06.09.2016 № 19.

Вказаним Порядком визначено, що відповідальний підрозділ (особа) органу, в якому працюють (працювали) суб`єкти декларування, перевіряє факт подання декларацій шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Тобто, суб`єктами виявлення порушення ст..176-2 КУпАП є уповноважений підрозділ (особа) органу, в якому працює (працювала) суб`єкт декларування та Національне агентство.

Також відповідно до ч.7 ст.53 Закону України «Про запобігання корупції посадові і службові особи державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, посадові особи органів місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права, їх структурних підрозділів у разі виявлення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи одержання інформації про вчинення такого правопорушення працівниками відповідних державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права, їх структурних підрозділів зобов`язані у межах своїх повноважень ужити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції.

Доказів повідомлення уповноваженим підрозділом (особою) органу, в якому працював суб`єкт декларування про виявлення порушення, або повідомлення Національним агентством Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України в Миколаївській області про невчасне подання декларації ОСОБА_1 , судді не надано.

Також в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення містяться рапорти оперуповноваженої Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України лейтенанта поліції Євич М.В. до начальника управління стратегічних розслідувань Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Т.Квеквескірі, про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272-6 КУпАП та отримання дозволу для збору відповідних матеріалів, у яких відсутня дата їх складання та візування. Разом з тим, скрін-шот подачі декларації ОСОБА_1 , складений оперуповноваженою Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України лейтенанта поліції Євич М.В. 18.08.2020 року.

Також, в матеріалах справи наявні відомості, отримані 14.05.2020 р. з публічної частини інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій», згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 подав декларацію (перед звільненням): посада молодший інспектор відділу нагляду і безпеки, 25.03.2020 р. о 14.35 годині, а також сама декларація перед звільненням ОСОБА_1 , переглянута та роздрукована 22.05.2020 року, тому датою виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП суддя вважає момент отримання первинної інформації про таке порушення, а саме 14.05.2020 року( а.с.22-26).

Суддя не може погодитись з посиланням уповноваженої особи Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, що адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 було виявлено в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, а саме 27.08.2020 року, оскільки виявлення правопорушення та складання щодо нього протоколу не є тотожними поняттями.

Крім того, Згідно з ч.3 ст.38 КУпАП, в редакції Закону України № 2293-VIII від 27.02.2018 року яка діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення (25.03.2020 року) адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14,212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП, редакції Закону України № 114-IX від 19.09.2019 року, яка діє на теперішній час, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15,212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.2 ст.8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Суддя, з урахуванням вимог ст.58 Конституції України та ч.2 ст.8 КУпАП, при прийнятті рішення по справі, вважає необхідним застосувати норми ст.38 КУпАП, яка діяла на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки станом на 07.10.2020 року сплив тримісячний строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, який почав відліковуватись з 15.05.2020 року (наступного дня, після виявлення), а тому, кінцевою датою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з моменту виявлення правопорушення, є 15.08.2020 р.

Згідно п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу

Тому, не зважаючи на ту обставину, що факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, але суд позбавлений права накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, у зв`язку із закінченням строків, визначених ч. 3 ст.38 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 38,247,283,284 КУпАП, ч. 1 ст.172-6 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження в справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Вжещ С.І.