Номер провадження: 33/813/1147/20
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М. Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого-судді Журавльова О.Г., за участі секретаря судового засідання Янковської Ю.Л., за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Карпенко В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Карпенко В.І. на постанову Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2020 р., відносно:

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн., а також стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 копійок.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 23.06.2020 року об 11 год. 38 хв. в м. Одесі по вул. Посмітного, біля будинку №11, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «HONDA», номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечної дистанції та швидкості для руху, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем марки «ГАЗ» номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився попереду, під керуванням водія ОСОБА_2 .

За таких обставин, в результаті дорожньо-транспортної події транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а особа, що притягується до адміністративної відповідальності порушила п.п. 12.1, 13.1 «Правил дорожнього руху» України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Карпенко В.І. зазначила, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, висновки суду суперечать обставинам справи, які не були в повній мірі досліджені під час судового розгляду, а постанова суду підлягає скасуванню з наступних підстав:

- із відеозапису, який був долучений до матеріалів провадження вбачається, що автомобіль «ГАЗ» під керуванням ОСОБА_2 різко зупинився і перестав рухатись, після чого ОСОБА_1 було прийнято рішення здійснити об`їзд перешкоди у вигляді автомобілю «ГАЗ», після чого вона увімкнула лівий поворотний сигнал і почала пропускати транспорт, що рухався по зустрічній смузі, натомість, автомобіль під керуванням ОСОБА_2 почав рухатись назад та здійснив наїзд на її автомобіль, чим порушив п.п. 10.9, 10.10 ПДР.

Посилаючись на такі доводи, захисник Карпенко В.І. просить скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження по справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не надавав, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її захисника Карпенко В.І., які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, повторно дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючі винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення, схему з місця події, згідно якої встановлено місце ДТП та напрямок руху транспортних засобів та сукупність досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.

Приймаючи до уваги невизнання ОСОБА_1 своєї вини в скоєному адміністративному правопорушенні, під час апеляційного розгляду справи були повторно досліджені докази у справі, а саме, з яких випливає наступне.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №313668 від 23.06.2020 р. встановлено, що 23.06.2020 р. об 11 год. 38 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «HONDA», номерний знак НОМЕР_1 за адресою вул. Посмітного, 11, не вибрала безпечної швидкості руку, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з транспортним засобом «ГАЗ 3302», який рухався попереду. В результаті чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушила п.п. 12.1, 13 ПДР.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , остання пояснила, що вона 23.06.2020 р. рухалась по вул. Посмітного, де був сильний затор. Попереду неї рухався автомобіль «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився та відстані між її автомобілем і автомобілем «ГАЗ» було достатньо для того, щоб його об`їхати, але коли вона почала його об`їжджати, автомобіль «ГАЗ» почав швидко котитись на її автомобіль, чим і скоїв зіткнення (а.п.4).

Письмовими поясненнями ОСОБА_2 встановлено, що він 23.06.2020 р. рухався по вул. Посмітного та здійснив аварійну зупинку, увімкнув сигнал аварійної зупинки, та не встигнувши вийти із автомобілю, відчув удар у задню частину свого автомобілю, при цьому пояснив, що його транспортний засіб не рухався заднім ходом та він не міг вчинити ДТП (а.п.9).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник підтвердили свої пояснення.

Окрім того, під час розгляду апеляційної скарги судом досліджено відеозапис, долучений ОСОБА_1 до матеріалів провадження, відповідно до якого вбачається, що 23.06.2020 р. об 11 год. 37 хв. 40 сек. на проїжджій частині зупинився автомобіль «ГАЗ», позаду якого утворився затор та першим за ним автомобілем є автомобіль «HONDA» білого кольору. Після чого, автомобіль «HONDA» з увімкненим сигналом лівого повороту об 11 год. 37 хв. 58 сек. почав здійснювати рух, спрямований на об`їзд автомобілю «ГАЗ», однак у зв`язку із рухом зустрічного транспорту не міг здійснити його одразу. При цьому, відповідно до відеозапису, відстані між автомобілями було достатньо для безперешкодного виїзду автомобілю «HONDA» позаду автомобілю «ГАЗ». В свою чергу, об 11 год. 38 хв. 00 сек. в момент, коли автомобіль «HONDA» частково виїхав на смугу зустрічного руху, автомобіль «ГАЗ» протягом 4 секунд здійснював рух назад.

З огляду на відеозапис апеляційний суд приходить до висновку, що пояснення ОСОБА_2 суперечать обставинам справи, які також не знайшли свого відображення в постанові суду першої інстанції.

Також, відповідно до матеріалів адміністративної справи, наявний інший протокол (копія) (а.п.2), який складений відносно водія ОСОБА_2 серії ОБ №163975, відповідно до якого він не згоден з тим, що є винуватцем ДТП. При цьому, відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2020 р. ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєні ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за даним фактом за ст. 124 КУпАП та на нього накладений адміністративний штраф.

З мотивувальної частини постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2020 р. вбачається, що останній не заперечував проти фактів, викладених у протоколі та просив обмежитись накладенням стягнення у виді попередження.

В свою чергу, відповідно до протоколу серії ДПР18 №313668 від 23.06.2020 р., а також постанови суду першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 , порушила п.п. 12.1 та 13.1 ПДР.

Так, відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306 із змінами від 13.05.2020 р., під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Натомість, як вбачається із матеріалів адміністративної справи автомобіль під керуванням ОСОБА_1 майже не рухався, а здійсним виїзд із-за автомобілю «ГАЗ» під керуванням ОСОБА_2 на незначній швидкості, що не може вказувати на наявність у водія ОСОБА_1 порушень п. 12.1 ПДР.

Водночас, п. 13.1 ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечна дистанція відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Відповідно до приписів п. 1.10 Правил дорожнього руху безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Як вбачається, водієм ОСОБА_1 було дотримано безпечної дистанції, оскільки при раптовій зупинці автомобілю «ГАЗ» під керуванням ОСОБА_2 останньою не було здійснено жодного маневру та зіткнення між транспортними засобами.

Що стосується дотримання водієм ОСОБА_1 безпечного інтервалу, то на переконання суду апеляційної інстанції, беручи до уваги відеозапис, долучений ОСОБА_1 до матеріалів справи, вбачається, що остання безперешкодно здійснювала виїзд позаду автомобілю «ГАЗ», та у разі відсутності руху останнього заднім ходом протягом 4 секунд, за які було значно скорочено інтервал між автомобілями, дорожньо-транспортна пригода могла не виникнути.

Тобто, апеляційний суд вважає, що в даній ситуації в діях водія ОСОБА_1 відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, висновок суду щодо винуватості водія ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, є помилковим, оскільки ґрунтується не на об`єктивних доказах, які судом першої інстанції не були перевірені та не знайшли свого відображення в постанові.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з приписами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду справи, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, безпідставно, оскільки її вина не доведена матеріалами справи, а усі можливості доказування у даному конкретному випадку вичерпані.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведена.

Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, то відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційним судом встановлені обставини невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, тому постанова суду першої інстанції, з урахуванням вимог п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8 та 62 Конституції України, ст. 284 КПК України, ст.ст. 7, 247, 252, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Карпенко В.І. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 26.08.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов