Дата документу Справа № 335/6056/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/6056/20 Головуючий в 1 інст. Гашук К.В.
Провадження №33/807/628/20 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст. 44-3 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Шульги О.А. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останньої - адвоката Шульги О.А. на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка працює на посаді адміністратора у ФОП ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою суду, 17 серпня 2020 року о 00-08 годині, ОСОБА_1 , яка працює адміністратором кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_2 , порушила правила карантину, встановлені підпунктом 16 пункту 3 постанови КМУ № 392 від 20 травня 2020 року, а саме: продовжувала роботу закладу після 23:00 год. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі та в доповненнях до неї захисник - адвокат Шульга О.А. просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження в справі за відсутністю події і складу правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що при розгляді справи суд неповно з`ясував усі її фактичні обставини, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Також сторона захисту зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 є суб`єктом інкримінованого їй адміністративного правопорушення, а саме того, що вона займається підприємницькою діяльністю в сфері громадського харчування або уповноважена суб`єктом господарювання, найманим працівником якого воно є, приймати рішення про продовження роботи закладу громадського харчування після 23-ї та до 7-ї години.

ОСОБА_1 працює на посаді адміністратора у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , який здійснює господарську діяльність у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з довідкою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 №ПР000000002 від 14 серпня 2020 року, роботодавець ОСОБА_1 не розробляв та не затверджував посадову інструкцію для посади адміністратора.

Також апелянт зазначає, що у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила суду, що 16 липня 2020 року о 22:45 годині нею було попереджено відвідувачів кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» про те, що о 23:00 годині кафе припиняє роботу та про необхідність залишення приміщення кафе до зазначеного часу. Всі відвідувачі розрахувались за зроблені ними замовлення та залишили приміщення кафе до 23:00 години 16 липня 2020 року. О 23:00 годині кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» припинило роботу. Разом із тим, двоє відвідувачів, вийшовши з приміщення кафе, зайняли столик на літньому майданчику кафе, вхід до якого є вільним та не обмежується у неробочі часи, та повідомили одному з офіціантів, що вони чекатимуть таксі. Жодних замовлень вони не робили. Працівники кафе після 23:00 години зазначених осіб не обслуговували.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_1 , надані нею під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та пояснення, надані нею суду першої інстанції. Жодних інших доказів матеріали не містять.

За наведених вище обставин суд першої інстанції мав би закрити провадження в справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, сторона захисту зазначає, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП. Так, ОСОБА_1 працює адміністратором у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 . Згідно з довідкою роботодавця від 14 серпня 2020 року, заробітна плата ОСОБА_1 за перше півріччя 2020 року після утримання податку на доходи та військового збору склала 16128,72 грн. На утримані у неї перебуває малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого вона виховує самостійно. Інших джерел доходу ОСОБА_1 не має. Апелянт вважає, що штраф в розмірі 17 000 грн є занадто обтяжливим для ОСОБА_1 та її родини.

Також апелянт зазначає, що станом на момент винесення судом першої інстанції оскаржуваної постанови пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року втратив чинність. Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 р., що набрала чинності 01 серпня 2020 року, обмеження часу роботи закладів громадського харчування встановлюється лише у адміністративно-територіальних одиницях із "жовтим", "помаранчевим" або "червоним" рівнем епідемічної небезпеки. Робота закладів громадського харчування після 24-ї та до 7-ї години забороняється лише на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено "помаранчевий" рівень епідемічної небезпеки (пп. 3 п. 14 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 р.).

Згідно з даними, що містяться на офіційному інформаційному порталі Кабінету Міністрів України (за посиланням http://covidl9.gov.ua), на території м.Запоріжжя установлено «зелений» рівень епідемічної небезпеки у зв`язку із незначним поширенням СОVID-19. Рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій про зміну рівня епідемічної небезпеки на території м. Запоріжжя відсутні.

За наведених вище обставин, перебування сторонніх осіб на літньому майданчику кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» у неробочий час не спричинило та не могло спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам.

В силу норми ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

У доповненнях до апеляційної скарги захисник вказує на неконституційність введених вищевказаною постановою КМУ обмежень та посилається при цьому на рішення Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року №10-р/2020 у справі №1-14/2020(230/20).

Заслухавши ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Шульги О.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

За вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався з огляду на таке.

Згідно з матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення Серії АПР18 №629477 від 17 липня 2020 року, у якому зазначено, що 17 серпня 2020 року о 00:08 годині, ОСОБА_1 , яка працює адміністратором кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_2 , порушила правила карантину, встановлені підпунктом 16 пункту 3 постанови КМУ № 392 від 20 травня 2020 року, а саме продовжувала роботу закладу після 23-00 год. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

До протоколу додано:

рапорт поліцейського Зайченко Г., згідно з яким 17 липня 2020 року в ході відпрацювання території Вознесенівського району м.Запоріжжя, за адресою: АДРЕСА_2, в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» був виявлений факт порушення карантинних заходів, підпункт 16 пункту 3 постанови КМУ №392 від 20 травня 2020 року, де адміністратор ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 продовжувала роботу закладу після 23:00 години, правопорушення зафіксовано на відео та додається до суду разом із скан копією;

рапорт поліцейського Кротенко від 16 липня 2020 року, згідно з яким, у вказаний день отримано заяву та зареєстровано ЄО за №20000 від 16 липня 2020 року як: інша подія. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено таке.

Фабула ЄО: 16 липня 2020 року о 23:29 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16 липня 2020 року о 23:28 за адресою: АДРЕСА_3 гучно грає музика в кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 - не дотримуються. Заявник: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заявник вимагає закрити кафе сьогодні або погрожує зняти з посади начальника Вознесенівського ВП;

опитування особи - ОСОБА_1 , від 17 липня 2020 року (00:15 годині), згідно з яким, остання пояснила, що 17 липня 2020 року вона знаходилась на своєму робочому місці, а саме: кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_2 , де як адміністратор порушила правила карантину, встановлені постановою КМУ №392 від 20 травня 2020 року пп.16 п.3, а саме: продовжила роботу закладу після 23:00 години;

копія паспорту ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнала та пояснила, що дійсно у кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2», де вона працевлаштована адміністратором, 17 липня 2020 року після 23-00 перебували відвідувачі, та нею о 22:45 годині було попереджено цих відвідувачів про необхідність залишення приміщення кафе о 23:00 годині. Проте, вони залишилися сидіти у кафе та чекати таксі. Будь-яких заходів, спрямованих на те, щоб відвідувачі кафе залишили приміщення своєчасно, до 23:00 години, вона не здійснила, поліцію не викликала.

Дослідивши вказані докази суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 винна у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погодитись неможна, з огляду на таке.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Так, відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст.44-3 КУпАП.

Згідно з Постановою КМУ від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», на усій території України встановлюється карантин у певний період (в т.ч. у період з 22 травня 2020 року по 31 липня 2020 року).

Положеннями пункту 3 п.п. 16 постанови КМУ від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» (в редакції, що діяла на час подій, вказаних у протоколі) на період дії карантину забороняється: робота після 23-ї та до 7-ї години розважальних закладів (нічних клубів), а також суб`єктів господарської діяльності з надання послуг громадського харчування з організацією дозвілля або без нього (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), закладів культури, крім кінотеатрів та крім діяльності з надання послуг громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

З викладеного вбачається, що відповідальність за порушення вимог щодо заборони роботи після 23-ї та до 7-ї години суб`єктів господарської діяльності з надання послуг громадського харчування з організацією дозвілля або без нього (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), які приймають відвідувачів, можуть нести саме суб`єкти господарської діяльності.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 є таким суб`єктом, в матеріалах справи немає.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 працює адміністратором у ФОП ОСОБА_2 .

Що саме входить до обов`язків ОСОБА_1 як адміністратора, а ні посадовою особою, яка склала протокол, а ні судом першої інстанції не з`ясовано.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначила, що вона працює офіційно адміністратором у кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» з березня 2019 року у ФОП ОСОБА_2 . До її обов`язків входить прийом відвідувачів, прийом банкетів, заказів господарських товарів, вирішення питань, які виникають між колективом та гостями закладу, стеження за дотриманням стандартів та норм обслуговування гостей, проведення співбесід з молодшим персоналом - прибиральниками, офіціантами тощо. Впливати на графік роботи закладу вона не може, ці питання вирішує її керівництво. Раніше заклад працював цілодобово та лише на період карантину були встановлені обмеження. Саме керівник доводив до відома про графік роботи закладу. Вона не один адміністратор у зазначеному кафе. 17 липня 2020 року приблизно з 22:00 годині нею попереджались відвідувачі про необхідність залишення приміщення кафе до 23:00 години. О 23:00 годині до закладу зайшов патрульний поліцейський та спитав, чи все гаразд. На той час вже була вимкнута музика. Дві дівчини, які перебували в стані алкогольного сп`яніння, чекали таксі на літній площадці біля кафе, до якої вхід вільний. Вона не мала повноважень їх видворяти за межі цієї площадки. Ті ж патрульні поліцейські спитали, чому у закладі присутні вказані дівчини. Вона відповіла, що кафе не працює, а дівчини чекають таксі. Але поліцейські сказали, що будуть складати протокол та спитали, хто відповідальний у зміні, на що нею надана відповідь, що відповідальною у зміні є вона. У подальшому один з поліцейських склав протокол.

Вказані доводи ОСОБА_1 ніким не спростовані.

Відеозапис, про який вказано у рапорті поліцейського Зайченко Г. , до протоколу не долучений.

З приводу письмових пояснень, які додані до протоколу, ОСОБА_1 зазначила, що дійсно у цих поясненнях стоїть її підпис, але фактично вона лише підписала текст, складений самим поліцейським, оскільки дуже хвилювалась.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно є суб`єктом правопорушення, яке їй інкримінується.

На викладене суд першої інстанції уваги не звернув, повно і всебічно не дослідив всі обставини справи та не перевірив їх доказами, та дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому - підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника - адвоката Шульги О.А. задовольнити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 серпня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП скасувати.

Закрити провадження в даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева