Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю адвоката Чехомського О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою Поліської митниці Держмитслужби на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 17 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимошівка, Кам`янського району Черкаської області, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 липня 2020 року, провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України закрито, у зв`язку із закінченням строків притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Не погодившись із постановою суду Поліська митниця Держмитслужби оскаржила її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі покликається на те, що строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необхідно обраховувати з моменту надходження листа Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Державної митної служби України від 26 грудня 2019 року№20/20-02/7/1444.

Просить постанову скасувати та винести нову постанову про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що становить 151 269 грн. 90 коп. з конфіскацією товарів автомобіля марки «Renault Kangoo», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Чехомського О.В., учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

__________________________________________________________________________Справа № 569/4079/20 Суддя в суді І інстанції Рогозін С.В.

Провадження № 33/4815/562/20 Суддя Шимків С.С.

Згідно ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 08.11.2017 року в зоні діяльності Волинської митниці ДФС громадянин України ОСОБА_2 ввіз на митну територію України товар «вантажний автомобіль марки «Renault Kangoo», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 ».

У якості підстави для переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України, громадянин ОСОБА_1 подав органу доходів і зборів рахунок № 233-ТТ/17 від 07.11.2017 року, виданий британською компанією «Campur LP» (Las Suite, 5, St.Vincent street, Edinburgh, EH3 6SW, Scotland, UK). Відповідно до вказаного рахунку, вантажний автомобіль марки «Renault Kangoo», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 було реалізовано LTD «Tomtar» (Ershova street, 11, Lutsk, Volyn reg., Ukraine). Фактурна вартість товару згідно комерційного рахунку № 233-ТТ/17 від 07.11.2017 становить 2900 Євро (або еквівалент 89 527,08 грн.).

09.11.2017 року декларантом ПП «А-2» ОСОБА_3 у Рівненську митницю ДФС подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA204010/2017/231992 для проведення митного оформлення товару «вантажний автомобіль марки «Renault Kangoo», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 ».

Митна вартість товару за вищезазначеною митною декларацією заявлена декларантом із застосуванням резервного методу на рівні 106 228,52 грн. (або еквівалент 3441 Євро). на дату проведення митного оформлення транспортного засобу. Фактурна вартість товару становить 2 900 Євро (або еквівалент 89 527,08 грн.)

У результаті опрацювання листа Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Державної митної служби України від 26.12.2019 року № 20/20-02/7/1444 встановлено невідповідність даних, що містяться в доданих до листа документах, даним, заявленим при митному оформленні транспортного засобу на митній території України. Митними органами Литовської Республіки направлені документи стосовно факту експорту транспортного засобу марки «Renault Kangoo», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 , а саме: копію експортної митної декларації країни відправлення від 07.11.2017 року № 17LTLG3000EK00F938, на підставі якої здійснено процедуру експорту вказаного автомобіля з території Республіки Литва на митну територію України.

За результатом опрацювання експортної митної декларації країни відправлення від 07.11.2017 року № 17LTLG3000EK00F938, встановлено, що відправником товару зазначено литовську компанію UAB «Ravela» (Gaures g.2L, Taurage, LT), а отримувачем - громадянина ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ). Вартість транспортного засобу становить 4 900 Євро (або еквівалент 151 269,90 грн.), що значно перевищує заявлену до митного оформлення митну вартість товару. Надана митними органами Литовської Республіки копія експортної митної декларації до митного оформлення в Україні не подавалася.

Підпунктом г, п. 1, ч. 1 ст. 335 Митного кодексу України визначено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: комерційні документи на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів.

Статтею 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Таким чином, громадянин ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані на переміщення товару, а саме: вантажний автомобіль марки «Renault Kangoo», ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 , вартістю 151 269,90 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, або документів, що містять неправдиві відомості, а саме, рахунку № 233-ТТ/17 від 07.11.2017 року, виданого продавцем «Campur LP» (Las Suite, 5, St.Vincent street, Edinburgh, EH3 6SW, Scotland, UK), що містить неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару, а також його дійсної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України, відповідальність настає у разі переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

При цьому відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005 року, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Згідно з ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою, зокрема, протоколом про порушення митних правил № 0196/20400/20 від 24 лютого 2020 року, листом - відповіддю митних органів Республіки Литва від 18 вересня 2019 року та доданими до нього матеріалами.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши наявні у справі докази за правилами ст.252 КУпАП, місцевий суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення митних правил та вірно кваліфікував його дії за ч.1 ст.483 МК України, оскільки останній вчинив дії, які полягають у переміщені через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару, а також його дійсної вартості.

Частиною 1 статті 257 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Як зазначено у висновках ВСУ, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстав неоднакового застосування судами одних і тих же норм матеріального права (постанова ВСУ від 09 квітня 2012 року, справа № 21-260а11), діяння, яке полягає у заявленні в митній декларації неправдивих відомостей та надання митному органу документів з такими відомостями як підстави для звільнення від сплати податків і зборів, або зменшення їх розміру, або несплата податків і зборів у строк, встановлений законодавством, а також інші протиправні дії, що спричинили недобори податків та зборів, за відсутності ознак злочину, не можна вважати триваючим, оскільки воно припиняється із поданням декларації митному органу.

Таким чином, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України порушення митних правил, характеризується вчиненням одноразової дії в певний час, а саме, під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформлює результати такого контролю. Отже, зазначене порушення митних правил не є триваючим, а положення ст. 269 МК України надають лише можливість зміни, відкликання та визнання митної декларації недійсною у строк та порядку визначеному зазначеною нормою, тобто безумовно не свідчить про тривалість правопорушення, а лише надають змогу декларанту самостійно усунути його наслідки.

Відповідно до ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Відповідно до ст. 467 МК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення), якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що на момент судового розгляду даної справи 17 липня 2020 року минув строк накладення адміністративного стягнення.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході апеляційного провадження справи не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, ст.ст. 462, 467, 483 ч. 1, 486, 489, 491, 495 МК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби відхилити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 17 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.С. Шимків