Справа № 708/660/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Кирилюк Н.А.

з секретарем судового засідання Римським Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання - АДРЕСА_1 , не працює

за статтею 185 Кодексу України про адміністративне правопорушення

встановив:

01 червня 2020 року інспектором СРПП № 3 Чигиринського ВП Журавльовим Сергієм Анатолійовичем складено протокол з якого вбачається, що 01.06.2020 року близько 21 годині 20 хвилин ОСОБА_1 в селі Матвіївка, перебуваючи у нетверезому стані вчинив злісну непокору законній вимозі сержанта поліції ОСОБА_2 та погрожував фізичною розправою із застосування вил, виражався нецензурною лексикою в сторону працівника поліції, хапав його за формений одяг, пошкодивши його, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час судового розгляду справи особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення вину свою не визнав. Вказав, що 01 червня 2020 року, близько 21.30, двоє осіб у формі поліцейських, проникнувши до його подвір`я, почали завдавати йому тілесні ушкодження, коли він вийшов із свого будинку. Вказував, що причин такої поведінки працівників поліції не розумів, міг лише здогадуватися, що на нього могла образитися його сусідка по селу, яка є родичкою одного з поліцейських. Повідомив суд, що внаслідок завдання тілесних ушкоджень, звертався до лікарні та вищестоящої організації, де проводилася службова перевірка, надавши відповідних лист.

У судовому засіданні, за клопотанням ОСОБА_1 , була допитана свідок ОСОБА_3 , яка є його дружиною, яка повідомила, що близько 21.30 год. 01.06.2020 року, перестрибнувши через паркан, до їх подвір`я потрапили дві особи у поліцейській формі. Коли вийшов чоловік з будинку, йому почали заламувати руки, завдавати удари, при чому, причин таких дій повідомляти не хотіли. Намагалися покласти його у багажник, так як після завдання чоловіку ударів, він був брудний. Потім таки залишили вдома. Після цієї події, чоловік звертався до ГУНП в Черкаській області зі скаргою на дії працівників поліції. До них додому приїздив начальник поліції, намагаючись залагодити конфлікт.

У судовому засідання досліджено лист начальника ГУ НП в Черкаській області Молденко М., в якому вказано, що в діях старшого лейтенанта ОСОБА_4 та сержанта поліції ОСОБА_2 встановлено порушення низки законодавчих та підзаконних актів, що регулюють їх діяльність як працівників поліції. Враховуючи, що ОСОБА_2 наказом від 07.04.2020р. поперджено про неповну службову відповідність , прийнято рішення про обмеження раніше застосованих до таких поліцейських дисциплінарних стягнень.

У судове засідання викликався потерпілий по справі ОСОБА_2 працівник поліції який про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив.

Вислухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Завданням поліції відповідно до ст.2 Закону України «Про національну поліцію» 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.

З показань учасників судового розгляду вбачається, що події, пов`язані з діями ОСОБА_5 відбувалися на території його подвір`я у нічну пору року, при чому матеріали справи містять лише пояснення ОСОБА_6 та рапорт працівника поліції ОСОБА_4 , який містить інформацію, щодо конфлікту між односельцями.

Як вбачається з рапорту працівника поліції Журавльова С. вказано, що 01.06.2020 року ним спільно з сержантом поліції ОСОБА_2 було здійснено виїзд за повідомленням с Матвіївка Чигиринського району щодо конфлікту між односельцями. Під час розмови з гр. ОСОБА_1 жителем с.Матвіївка, на якого вказав заявник, ОСОБА_1 почав висловлюватися в їх сторону нецензурною лайкою та хапати за формений одяг, а також погрожувати фізичною розправою, на вимогу припинити протиправні дії ОСОБА_5 не реагував.

Обставини, що вказані у рапортах працівників поліції спростовано у судовому засіданні доказами, що надано ОСОБА_1 , тоді як працівниками поліції було проігноровано виклики до суду.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Так, відповідно до п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Крім того, суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджено належними доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тому провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 284, 247 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП (протокол серії АПР18 № 515425) закрити у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова про закриття справи може бути оскаржена до Черкаського апеляційного судуі може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення потерпілим через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий Н.А.Кирилюк