Справа № 304/2029/19 Провадження № 3/304/26/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Перечинського відділення Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, українця, громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Перечинського районного суду Закарпатської області знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

26 лютого 2020 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Вакула Ю.І. подав заяву про відвід судді Чепурнова В.О., яку мотивує тим, що постановою судді Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 задоволено заяву про відвід, в якій останній у повному обсязі погодився з наведеними у такій доводами, зокрема, з пов`язаністю у одних правовідносинах вищевказаного судді як потерпілого від провокації неправомірної вигоди та ОСОБА_1 як ключового свідка на користь потерпілого, що обумовлює необхідність застосування пункту 2.5 Бангалорських принципів. Також зазначає, що викладені у заяві про відвід обставини підтверджуються заявою судді ОСОБА_5 про втручання у його діяльність, яка 18 лютого 2020 року опублікована на Інтернет сторінці Вищої ради правосуддя України - відомості про це є публічними і загальновідомими, а тому не потребують додаткового доказування. Оскільки потерпілий- суддя ОСОБА_5 є головою Перечинського районного суду Закарпатської області, суддею якого є також Чепурнов В.О., вони є колегами по роботі вже значний проміжок часу, а тому з метою усунення сумнівів у справедливому розгляді справи належним і безстороннім судом, з метою запобігання випадку, коли у осіб, які беруть участь у провадженні в справі та/або у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. За вказаних обставин, просить заяву задовольнити (а. с. 39).

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Вакула Ю.І. не з`явилися, однак подали заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі, при цьому вищевказану заяву підтримують в повному обсязі та просять таку задовольнити, посилаючись на викладені у ній обставини.

Суддя, вивчивши матеріали, що додані до заяви про відвід, приходить до такого висновку.

Суддею під час розгляду заяви про відвід встановлено, що відповідно до постанови судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 лютого 2020 року у судовому засіданні ОСОБА_1 детально повідомив суду про обставини та факти, в тому числі які мали місце за його участі, що вказують на наявність ознак діянь, визначених ч. 2 ст. 370 КК України як провокація підкупу. Пояснення ОСОБА_1 також підтверджені оглядом його телефону, в якому наявні записи ОСОБА_6 з номером НОМЕР_6, та ОСОБА_7 НОМЕР_7 , а також листування з вказаною особою 3 та 4 січня 2020 року, яке у свою чергу відповідає поясненням ОСОБА_1 . Перевіркою номеру телефону у програмі Getcontakt визначено результат « ОСОБА_2 », що також узгоджується з наявними в реєстрі електронних декларацій відомостями, де міститься декларація о/у Управління захисту економіки в Закарпатській області ДЗЕ НП України ОСОБА_2 із зазначенням автомобіля, аналогічного тому, на який вказував у своїх поясненнях ОСОБА_1 та на якому той приїжджав на зустріч з ним. Така деталізація та підтвердження рядом доказів з високою ймовірністю вказує на реальність та не вигаданість повідомлених ОСОБА_1 обставин, які слід перевірити в порядку, передбаченому КПК України. Так, не дивлячись на те, що ОСОБА_1 відмовився приймати участь у таких діяннях, він все одно вже виступатиме учасником вказаних правовідносин (ключовим свідком на користь потерпілого - судді ОСОБА_5), а відтак з метою усунення сумнівів у справедливому розгляді справи належним та безстороннім судом, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Крім цього встановлено, що суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 написав заяву до Вищої ради правосуддя України про втручання у його діяльність, яка 18 лютого 2020 року опублікована на Інтернет сторінці Вищої ради правосуддя України, що підтверджується з аналізу сайту прес-центру Судової влади України (а. с. 42-43).

У відповідності з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно вимог ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних судах визначається Конституцією України, КУпАП та іншими законами України.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено відвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід слід застосувати аналогію права.

Пунктом 4 рішення № 34 Ради суддів України від 08.06.2017 року надане роз`яснення, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом ... .

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності, (див. також рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» ( Oleksandr Fedorovych VOLKOV v. Ukraine) заявлено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію.

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, або, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. рішення «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), 26 жовтня 1984 року, п.26, Series A, № 86).

Відповідно до практики ЄСПЛ важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений (див. рішення від 28.10.1998 у справі «Ветштан проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу.

На підставі наведеного, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, враховуючи положення ст. 245 КУпАП, одним із завдань якої є об`єктивне з`ясування обставин справи та відповідно до ст. 248 КУпАП, з метою недопущення сумнівів щодо упередженості та необ`єктивності розгляду даної справи та усунення обставин, які можуть викликати сумніви у об`єктивності та неупередженості судді, вважаю за необхідне заяву про відвід задовольнити, а справу передати до канцелярії суду для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду.

Керуючись ст. ст. 7, 278-279, 280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

заяву адвоката Вакули Ю.І. про відвід судді - задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення № 304/2029/19 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП передати до канцелярії суду для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя:Чепурнов В. О.