Справа № 579/1115/20
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2020 року суддя Кролевецького районного суду Сумської області Моргун О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Кролевецького відділення поліції ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , -

- за ст. 44-3 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення»,

В С Т А Н О В И В:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 27 вересня 2020 року серії ГР № 302690, 03 липня 2020 року близько 23 год. 25 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці в приміщенні магазину АТБ за адресою м.Кролевець, вул. Лесі Українки, здійснював купівлю продуктів харчування без засобів індивідуального захисту, чим порушив ПКМУ № 211 від 11.03.2020р. та розпорядження №10 -ОР від 19.03.2020р., чим вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що провадження у справі № 579/1115/20 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 302690 від 27 вересня 2020 року підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.251, 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів, це офіційний документ відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам статті 256 КУпАП, в якому має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серед іншого зазначаються суть адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений без належного дотримання вимог статті 256 КУпАП, оскільки не містить відомостей необхідних для вирішення справи на основі суворого додержання законності, як передбачено статтею 7 КУпАП.

Так, ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Тобто вказана норма ст. 44-3КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Формулювання суті правопорушення не може обмежуватися посиланням на нормативний акт, а повинно також містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією ст. 44-3 КУпАП з конкретизацією суті порушення у відповідності до конкретних норм, які порушено.

03 липня 2020 року близько 23 год. 25 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці в приміщенні магазину АТБ за адресою м.Кролевець, вул. Лесі Українки, здійснював купівлю продуктів харчування без засобів індивідуального захисту, чим порушив ПКМУ № 211 від 11.03.2020р. та розпорядження №10 - ОР від 19.03.2020р.

За змістом ст. 44-3 КУпАП особа несе відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Однак в протоколі серії ГР № 302690 від 27 вересня 2020 року не зазначено конкретні норми і правила постанови КМУ, які порушив ОСОБА_1 , оскільки вказана постанова містить пункти і зміст, з урахуванням постанови КМУ від 20 травня 2020 року № 392 зі змінами, чинними на час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, протокол про адміністративне правопорушення від 27 вересня 2020 року серії ГР № 302690, який є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, неможливо приймати до уваги як доказ у справі.

Суд звертає увагу, що частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу , а протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам статті 256 КУпАП, в якому серед іншого зазначаються інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02), Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04), Карелін проти Росії (рішення від 20.09.2016 року, заява №926/08), винуватість у скоєнні правопорушення має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд не вбачає у діях ОСОБА_1 складу вищезазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП і вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останньої підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст. 44-3, п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Моргун