Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/91/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Шкамерда К. С.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

із секретарем Верещагіною В.В.

за участю захисника Сироти В.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сироти В.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ФОП « ОСОБА_2 », проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 03 листопада 2019 року об 21 годині 20 хвилини на автодорозі Київ-Одеса М-05 232 км + 800 м, керував транспортним засобом «FREIGHTLINER FLC 120» н.з. « НОМЕР_1 » з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка яка не відповідає обстановці. Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився в присутності двох свідків та з використанням спеціального технічного засобу шляхом продуття алкотестера «Драгер» 6810, ARHJ-0275, принтер №0679, за результатами якого проба позитивна (2,11% проміле), чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник Сирота В.В. в інтересах ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду, оскаржує його з мотивів незаконності, необґрунтованості, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити з підстав, передбачених ст.247 КУпАП. Зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням як матеріального, так і процесуального права, не відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи. Так, до протоколу про адміністративне правопорушення не додані належні та допустимі пояснення свідків, особи, що притягується до адміністративної відповідальності та взагалі не заслухано в судовому засіданні жодних можливих пояснень ні свідків, ні працівників поліції, які уповноважені на складання матеріалів про адміністративне правопорушення. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів. Лише надані в судовому засіданні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до статті 251 КУпАП можуть (і мають) бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. Так, ОСОБА_1 надав у судовому засіданні пояснення, в яких вказав, що вини у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнає, оскільки перед приїздом працівників поліції попав в ДТП і для зняття стресової ситуації та больового синдрому, вжив невелику кількість алкогольного напою. Також не можна покласти в основу обвинувачення пояснення свідків, які не були допитані в судовому засіданні і пояснення яких мають вирішальне значення по даній справі. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння саме ОСОБА_1 та зупинення його працівниками поліції, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більше того, протокол (БД № 309086) від 03.11.2019 р. про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, складено о 22 год. 41 хв., а протокол (БД № 309456) від 03.11.2019 р. про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, складено перед цим - о 22 год. 40 хв., що є безумовним підтвердженням відсутності факту керування транспортним засобом. Також, наданий фрагментарний відеозапис, який не являється безперервним, пояснення самого ОСОБА_1 або інших осіб про те, що саме він керував транспортним засобом, та був зупинений працівниками поліції в матеріалах справи відсутні, як і відсутній акт огляду на стан сп`яніння. За таких обставин, відсутні безумовні та переконливі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що позбавляє можливості дійти висновку про наявність складу правопорушення, оскільки відсутня його об`єктивна сторона. Вказує також, що суд першої інстанції порушив вимоги ст.33 КУпАП, оскільки взагалі не вказав жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення. Крім того, Голованівським районним судом в порушення положення ст.36 КУпАП, не проведено об`єднання обох адміністративних справ, які одночасно розглядалися одним і тим же органом щодо однієї і тієї ж особи, а саме - про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 (справа № 386/1061/19) та ст. 124 (ст. справа № 386/1062/19) КУпАП та в результаті протиправно накладено на нього два адміністративних стягнення за кожне правопорушення. Зазначає, що при винесенні рішення по даній адміністративній справі необхідно обов`язково врахувати положення частини другої статті 38 КУпАП, відповідно до якої, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку захисника Сироти В.В. в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 03 листопада 2019 року об 21 годині 20 хвилини на автодорозі Київ-Одеса М-05 232 км + 800 м, керував транспортним засобом «FREIGHTLINER FLC 120» н.з. « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер», чим порушив п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року, відповідно до якого огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП та п. п. 7, 8 Інструкції, є три підстави: 1) незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з його результатами; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Лише чітке дотримання вказаної вище процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Відповідно до вимог п.10 Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Згода водія з результатами огляду, який був проведений поліцейським з використанням технічних засобів, повинна бути оформлена належним чином, оскільки тягне за собою певні правові наслідки.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що від наявності згоди водія з результатами огляду поліцейським залежить чи можливо використовувати їх як допустимий доказ по справі чи він буде визнаний недійсним, оскільки необхідно проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Перегляд вищевказаного відеозапису не дозволяє встановити ставлення ОСОБА_1 до результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено роздруковану квитанцію про результат проведення тесту за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», результат якого становить 2.11 %. ( а.с. 3).

Апеляційний суд вважає, що вищевказана квитанція підтверджує тільки факт проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та свідчить про те, що внаслідок такого огляду було отримано конкретний результат тесту, який може бути використаний як допустимий доказ за умови, що особа, стосовно якої його проведено погоджується з вказаним результатом.

При цьому, якщо водій транспортного засобу після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським не погоджується з результатом такого огляду, однак відмовляється проходити відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладах охорони здоров`я, то його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Тому, доводи апелянта на ту обставину, що на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у відсутності свідків та при проходженні такого огляду не було складено акту огляду, є слушними.

Як убачається з матеріали справи та даних відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився працівниками поліції за відсутності свідків, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не складався, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а тому такий огляд є недійсним.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яку затверджено наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не складався.

Відсутність акту огляду не дозволяє суду прийти до висновку про те, що ОСОБА_1 після проходження огляду за допомогою технічного засобу на приладі «Драгер» повністю погодився з встановленими результатами.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що відсутність акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та неможливість встановити наявність згоди водія з результатами проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу свідчить про істотне порушення вимог ст.266 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи, що під час розгляду справи було встановлено, що огляд на стан сп`яніння був проведений в порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне, апеляційну скаргу захисника Сироти В.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Сироти В.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складі адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду І.С. Олексієнко