Номер провадження 33/804/67/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді Шигірта Ф.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Цапу А.В.,

захисника Шейка К.В.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Шейка К.В. на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 10 січня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 пенсіонера, інваліда 3 групи, працюючого водієм-експедитором ТОВ ТК «РЭМ», раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 28.10.2019 р. о 22 год. 59 хв., керував автомобілем BYD F 3-R, реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухався у м. Краматорську по вул. Дружби, біля будинку № 26 Б, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, хитка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alkotest 6820 або наркологічному диспансері м. Краматорська у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, від керування транспортним засобом усунуто. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

З постановою не погодився захисник ОСОБА_1 - адвокат Шейко К.В., та подав апеляційну скаргу. Просить постанову судді скасувати та ухвалити нову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності шляхом передачі матеріалів адміністративної справи на розгляд трудового колективу. В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що ОСОБА_2 позитивно характеризується, до адміністративної відповідальності не притягався, має на утриманні мати похилого віку, яка страждає на низку захворювань та не може самостійно пересуватися, постійне місце роботи, на якій працює водієм та позитивно характеризується. Однак суд не звернув уваги на вказані обставини та безпідставно відмовив у задоволенні клопотання. Таким чином вважає, що судом не було дотримано принципу індивідуального підходу до відповідальності, чим порушено гарантії закріплені у Конституції України.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Шейко К.В. та правопорушник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Наведені норми права, судом першої інстанції виконано в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим та апелянтом не оспорюється.

На підтвердження доведеності обставин правопорушення суд послався на докази: - протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений відповідно до вимог КУпАП; поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відеозаписом зробленим працівниками поліції на місці події.

Крім того, суд розглянув клопотання про застосування ст.21 КУпАП і звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу, проте відмовив у його задоволенні.

Мотивуючи своє рішення з цього питання суд врахував, що ОСОБА_2 тривалий час не зупинявся на вимогу працівників поліції, які переслідували його з увімкненим проблисковим маячком та з використанням гучномовця вимагали зупинити транспортний засіб.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними та вказують на ставлення водія до виконання своїх обов`язків передбачених ПДР України та до законних вимог представників правоохоронних органів.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується, що застосування до правопорушника заходів громадського впливу є недостатнім для його виховання і запобігання вчинення нових правопорушень.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_2 не надані документи, які належним чином підтверджують обставини, на які він посилався для урахування при розгляді клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності.

Так, ОСОБА_2 не надав документів на підтвердження того, що його мати перебуває на його утриманні (проживає разом з ним, самостійно не отримує достатніх доходів), не може самостійно пересуватись в наслідок певних захворювань.

Крім того, ОСОБА_2 не надав відомостей про трудовий договір, на підставі якого він перебуває у трудових відносинах з ТОВ «ТК «РЕМ»» та не зазначив кінцевий термін цих трудових відносин. Виписка з протоколу загальних зборів ТОВ «ТК «РЕМ»» (а.с.24) не оформлена належним чином та не містить підпису в графі секретаря зборів Іванілова.

Відсутність зазначеної інформації перешкоджає суду зробити висновки про можливість трудового колективу здійснити на правопорушника достатній громадський вплив.

З огляду на наведені обставини, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Шейка К.В.. залишити без задоволення.

Постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 10 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: