Справа № 758/9160/20
3/758/5205/20 Категорія 156
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Отвіновський П. Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 19 липня 2020 року о 23 годині 50 хвилин по вул. І.Виговського, 20 в м. Києві керував автомобілем марки «BMW 5250», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння (результат тесту становив 1,57 ‰), не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, чим порушив п. 2.4, пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки невідомі. Враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, а також практику Європейського суду з прав людини, приходжу до висновку про можливість проведення розгляду справи у його відсутність.

Зокрема, в рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю та підтверджується даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 545946 і № 161233 (а.с. 2-3); результатом тесту (а.с. 1), актом огляду (а.с. 6), письмовими поясненнями свідків, в присутності яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» (а.с. 4-5), копією постанови (а.с. 9), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 10).

Аналізом зібраних по справі доказів у їх сукупності, встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, а саме невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, що при накладенні стягнення враховується особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки саме такі види адміністративних стягнень, передбачені санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є більш серйозним правопорушенням, порівняно з ст. 122-2 КУпАП. Вищезазначені стягнення зможуть виховати правопорушника та запобігти вчиненню ним нових правопорушень.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують адміністративну відповідальність, відповідно до ст.ст. 34-35 КУпАП, про розгляді справи не встановлено.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення стягується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, та сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі, встановленому на день вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. ст. 40-1, ст. 124, ч. 1 ст. 130, 291, 294, 307, 308 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративні стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення.

Скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу, та витрати на облік правопорушення.

В разі оскарження постанови, відповідно до ст. 291 КУпАП, перебіг строку давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови, відповідно до ст. 301 КУпАП, перебіг вказаного строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Строк пред`явлення постанови до виконання становить три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя П. Л. Отвіновський