Житомирський апеляційний суд
Справа №287/1017/20 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника Токмачова Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відеоконференції з Лугинським районним судом Житомирської області справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами захисника Токмачова Л.М. в інтересах ОСОБА_1 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 20.08.2020 року за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 23.11.2001 року Луганським РВ УМВС, працюючого будівельником, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП

в с т а н о в и в:

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 20.08.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 10200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При цьому судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 199711 від 31.05.2020 року вбачається, що 31.05.2020 року о 00 год. 50 хв. на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин, 200 км, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем «VOLKSWAGEN CADDY», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В поданій в інтересах ОСОБА_1 апеляційній скарзі захисник Токмачов Л.М. просить зазначену постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

Стверджує, що транспортний засіб, яким нібито керував ОСОБА_1 , знаходився на території АЗС в с. Білокоровичі Олевського району, а в адмінпротоколі вказано, що «...31.05.2020 року о 00 год. 50 хв. на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин, 200 км, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем «VOLKSWAGEN CADDY», державний номерний знак НОМЕР_3 ...». Однак автомобіль« VOLKS WAGEN CADDY», державний номерний знак НОМЕР_3 , 31.05.2020 року о 00 год. 50 хв. на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин, 200 км. не знаходився, ОСОБА_1 автомобілем не керував, поліцейські його автомобіль не зупиняли. Таким чином, працівник поліції вніс завідомо неправдиві відомості про місце події в протокол, тобто, вчинив службове підроблення. Відтак, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 199711 від 31.05.2020 року щодо ОСОБА_1 року не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП.

Суддя не звернув увагу на те, що у протоколі не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб ОСОБА_1 мав пройти на вимогу поліцейського. Дослівно суть порушення судом сформульована наступним чином: «керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків». Слід зазначити, що відповідальності за керування автомобілем з ознаками сп`яніння законодавством не встановлено. Крім того, оскільки в протоколі не сформульовано, у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я), правопорушник не має можливості надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється). Невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист, адже обвинувачення йому незрозуміле. Особа має право знати, в чому саме її звинувачують, щоб реалізувати право на захист. Таким чином, твердження судді про однозначну відмову ОСОБА_1 від проходження дійсних запропонованих йому оглядів не узгоджується з матеріалами справи.

Також захисник стверджує, що у постанові суддя констатував, що ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився у присутності двох свідків. Пояснення свідків, які зазначені в постанові судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, викликають сумніви і не можуть бути прийняті до уваги, так як вказані свідки не були присутні в цей час за вказаною адресою, вони не бачили щоби ОСОБА_1 керував транспортним засобом. В поясненні ОСОБА_2 і в поясненні ОСОБА_3 вказано, що місце відібрання пояснень «м. Житомир», дата «31.05.2020 року», пояснення не підписані особою, яка відбирала пояснення. Викликає сумнів,що жителі Ровенської області, були присутні 31.05.2020 року о 00 год. 50 хв. на місці події в с. Білокоровичі Олевського району, і яким чином у них поліцейським були відібрані пояснення в м. Житомир 31.05.2020 року. Показання свідків складені ними не власноручно, а на заздалегідь заготовленим поліцейських бланках та одним почерком не можуть бути визнані законними. При наявності суперечливих показань свідків суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв`язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами. Стороною захисту заявлялось клопотання про виклик в судове засідання та допит в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , але суддя його клопотання відхилив при цьому не аргументовано причини відхилення і вказане клопотання не знайшло свого підтвердження в постанові суду.

У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 не відстороняли від керування транспортним засобом, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. Матеріали адміністративного провадження не містять доказів такого відсторонення ОСОБА_1 , що викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 просить вказану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку відсутністю в його діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, на підставі ч.1 ст.247 КУпАП. Стверджує, що 31 травня 2020 року біля 15 години автомашиною «VOLKSWAGEN CADDY», державний номерний знак НОМЕР_2 , яка належить йому, на його прохання його товариш ОСОБА_4 його, його дружину - ОСОБА_5 , та малолітню дочку привіз в с. Білокоровичі Олевського району на святкування дня народження знайомого. Домовився з товаришем, що біля 23 години він приїде до них і завезе їх додому. Для проїзду йому віддав технічний паспорт на автомобіль. Своє посвідчення водія залишив вдома. Біля 23 години 31 травня 2020 року він приїхав і забрав його з дружиною і вони поїхали додому в с. Вербівка Луганського району. Коли проїжджали повз АЗС в с. Білокоровичі. ОСОБА_4 сказав, що йому необхідно заїхати на територію АЗС та забрати в водоканалі, який знаходиться на відстані близько 250-300 метрів від АЗС, мальки для рибалки. Працівників поліції не бачили, вони їх не зупиняли. ОСОБА_6 пішов до водоканалу, а він вирішив сходити в туалет. На території АЗС нікого не було. Він, ОСОБА_1 , вийшов із автомашини і пройшов біля 15-20 метрів в напрямку туалету, коли побачив, що на територію АЗС заїхала автомашина поліції. Працівники поліції покликали його і запитали чи це його автомашина. Відповів, що його. Тоді вони запропонували надати їм для перевірки техпаспорт на автомашину та водійське посвідчення. Відповів, що не водій, автомашиною не керував, а водій, який керував автомашиною, відійшов і незабаром підійде і надасть необхідні документи. Оскільки необхідно було іти до туалету, то він направився до туалету. Працівники поліції, на його думку, вирішили, що він намагався від них втекти, його від себе не відпускали. З дозволу поліцейських зателефонував водію ОСОБА_4 і сказав йому, що до автомашини підійшли поліцейські та вимагають надати їм необхідні документи. Коли хотів все таки іти, працівники поліції застосували до нього силу, щоби не міг іти. Застосували утримання за допомогою больового прийому. Стало дуже боляче і вирвав руку із рук поліцейського. Тоді жінка - поліцейський застосувала сльозоточивий балончик, від чого перестав бачити. Поліцейські застосували фізичну силу, повалили на землю та наділи на руки кайданки. Поліцейські провели особистий обшук у нього, при цьому вивернули кармани, але документів на автомашину та водійського посвідчення не знайшли. Протокол особистого обшуку не складали. Незабаром прийшов ОСОБА_4 , підійшов до поліцейських. Поліцейські з ОСОБА_4 розмовляти не стали, документів у ОСОБА_4 не перевіряли. Він сів за кермо автомобіля і відвіз його дружину та дитину додому. Оскільки він, ОСОБА_1 не керував автомашиною, то від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в медичних закладах поліцейські не давали. Поліцейські не надавали ніяких копій протоколів, які вони нібито склали, у цих протоколах не розписувався. Особисто штраф не платив, з протоколом не згодний.

Також апелянт зазначає, що в кінці червня 2020 року зателефонувала його дружина і повідомила, що з поліції прийшла копія протоколу про адміністративне правопорушення від 31 травня 2020 року та постанова про накладення на нього штрафу в сумі 510 грн. Оскільки вона не могла раніше зі ним зв`язатися, то заплатила через Приватбанк зі своєї карточки штраф в сумі 510 грн. Він їй сказав, що вона не повинна була платити штраф, бо постанову про накладення штрафу необхідно було оскаржити через суд. Дружина сказала, що автомашина наша і якщо ОСОБА_4 не включив поворот, то винним буде власник автомашини.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Токмачов Л.М. підтримали апеляційні скарги та їх вимоги з викладених в них мотивів, надали пояснення, аналогічні доводам апеляційних скарг.

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_4 пояснив, що в нього обламалась машина і він попросив машину у ОСОБА_1 при цьому в той день повинен був забрати ОСОБА_1 з жінкою і дитиною ввечері в 11-12 год. з бару, бо вони щось святкували. Приїхав, почекав. Потрібно було завести їх у с.Вербівку до матері. По дорозі була заправка, поруч була річка, в якій він повинен був забрати малька. Зупинився на заправці, пішов до річки. Ягофаров в цей час сидів позаду. Забрав малька, відніс додому, повернувся через 25-30хв. Було 2 поліцейські машини, підійшов до них, йому нічого не пояснили. Нічого працівникам поліції не надавав, що керував автомобілем. Претензії пред`являли ОСОБА_7 , що він п`яний. Той сперичався. Оскільки було пізно, і дитина почала плакати, він сів за кермо, відвіз його дружину з дитиною в Білокоровичі, а ОСОБА_1 залишився на заправці з поліцейськими. Не казав поліцейським, що був за кермом автомобіля, а не ОСОБА_1 , бо не питали. Також свідок пояснив, що коли підійшов, то ОСОБА_1 неможливо було розмовляти, бо йому, свідку, сказали відійти. Не знає, через що був конфлікт. До траси вони не доїхали, працівники поліції їх не зупиняли. Чув з річки якийсь шум на заправці. Більш нікого на АЗС не було. ОСОБА_1 був п`яний. Коли від`їжджали з дружиною з заправки, то в місці конфлікту були якісь цивільні.

Допитана свідок ОСОБА_5 пояснила апеляційному суду, що 31.05.2020 року були на дні народження. Їх завіз ОСОБА_4 на їх автомобілі. Святкували, мали їхати додому. ОСОБА_4 їх забрав, а чоловік не керував, бо був випивший. Заїхали на АЗС в Білокоровичах, а їхали в с.Вербівку. ОСОБА_6 вийшов до ставка за рибою, а вона була в машині. Через 10 хв. з`явилась поліція. Почула крики, вийшла з автомобіля та побачила, що чоловік на колінах в кайданках, брудний, йому набризгали в очі. Почала сваритися. Йому закидали, що він був за кермом. Але її не слухали. ОСОБА_6 ще не було. Приїхав ще автомобіль, свідки. Вони засвідчили, що чоловік п`яний, але що він керував, вони бачити не могли. Вони приїхали і поїхали на поліцейському автомобілі. Чоловік сварився, сперичався. Прийшов ОСОБА_6 , підійшов до поліцейських. Вони на нього не звертали уваги. Дитина розплакалась, і вона попросила ОСОБА_6 відвезти її з дитиною додому, а чоловік залишився на АЗС. Також свідок пояснила, що працівники поліції приїхали, коли вони стояли досить довго. Вони не могли бачити керування чоловіком автомобіля, бо він взагалі ним не керував, і поліцейські автомобіль не зупиняли. Штраф за неувімкнений поворот сплатила вона, бо побоялась, що потім буде вдвічі більше. Думала, що може ОСОБА_6 не увімкнув поворот. Не треба було платити. Працівники поліції взагалі не зупиняли, не доганяли. Приїхали лише через 10-15хв.після зупинки. В протоколі зазначено, що на трасі керування було це не правда. Залишили чоловіка на знайомого ОСОБА_8 , який приїхав.

Заслухавши доводи та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Токмачова Л.М., свідків, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст.245, 252, 280 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому відповідно до положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами…підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника міліції. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

При цьому згідно ч.5 даної норми огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені вище положення коресподуються з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

З постанови суду слідує, що висновок суду про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №199711 від 31.05.2020 року, згідно якого 31.05.2020 року о 00 год. 50 хв. на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин, 200 км, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем «VOLKSWAGEN CADDY», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП, послався на письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 31.05.2020 року, постанову серії ДП18 №813996 від 31.05.2020 року, відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Однак на думку апеляційного суду, вказані докази не підтверджують у повному обсязі усі обставини правопорушення, зазначені в протоколі та не доводять поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Так з письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 31.05.2020 року (а.с.7-8) вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків, щоб засвідчити, як в їх присутності водію транспортного засобу «VOLKSWAGEN CADDY», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 було запропоновано на місці зупинки пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», на що даний громадянин відмовився в їх присутності. ОСОБА_1 з правами та обов`язками згідно ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, з місцем та часом розгляду справи в їх присутності був ознайомлений.

Відповідно до постанови серії ДП18 №813996 від 31.05.2020 року (а.с.10) 31.05.2020 року о 00год.50хв.на а/д М07 200км. Водій ОСОБА_1 керуючи т.з. Фольсваген Каді, д.н.з. НОМЕР_2 , не ввімкнув світовий показник повороту та не мав при собі посвідчення водія, тобто не мав права керування таким т.з., чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, за що накладено штраф у розмірі 510 грн.

З дослідженого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського (який знаходиться в матеріалах справи - а.с.7) вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому вказаний відеозапис містить значний відрізок лише звукозапису без відеозображення, з якого не можливо встановити осіб, які на ньому зафіксовані.

Аналізуючи досліджені судом першої інстанції докази, наведені вище в цій постанові суду, та перевірені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 31.05.2020 року не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а лише засвідчують факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810».

Разом з цим, диск з відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, який міг би з достатньою вірогідністю надати повну інформацію щодо обставин події правопорушення, належним чином не відтворює відео, а лише в звуковому режимі засвідчує відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкоголного сп`яніння. При цьому з нього не вбачається, чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, враховуючи низьку якість вказаного відеозапису, його неможливо розцінювати як допустимий доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Що ж стосується постанови від 31.05.2020 року (а.с.10) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, то зазначена постанова на думку апеляційного суду сама по собі, без підтвердження даних, зазначеній в ній, іншими доказами в даній справі, не може безумовно свідчити про керування ОСОБА_1 траспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, тим більш, що пояснення самого ОСОБА_1 та свідків, допитаних в ході апеляційного розгляду, надають підстави для обгрунтованого сумніву у достовірності даних, наведених в постанові. При цьому той факт, що постанова не була оскаржена та штраф по ній сплачено, не спростовують наведених вище висновків про недостатність її як доказу факту керування. Висновки суду першої інстанції в цій частині не можна вважати цілком обгрунтованими.

Таким чином, усі перелічені вище докази, оцінені в сукупності, не підтверджують безпосереднє керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чи з ознаками такого сп`яніння, як це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

При цьому, враховуючи, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу, слідує висновок, що до адміністративного протоколу не надано доказів, які б в категоричній формі доводили винуватість ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Наявні в матеріалах справи докази не спростовують доводів апеляційних скарг як захисника Токмачова Л.М., так і самого ОСОБА_1 про те, що останній, хоч і перебував в стані алкогольного сп`яніння, що ним не заперечується, але не здійснював керування транспортним засобом в такому стані.

З огляду на наведене, один адміністративний протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без підтвердження його іншими доказами не може безумовно свідчити про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доводять поза розумним сумнівом його вини, не спростовують доводів апеляційних скарг, та в свою чергу не підтверджують відповідність дій працівників поліції при проведенні огляду ОСОБА_1 вимогам як ст. 266 КУпАП, а також положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, і всі сумніви повинні трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, безпідставно відмовив в задоволенні клопотань сторони захисту про надання доказів в заперечення проти протоколу про адміністративне правопорушення, та прийшов до передчасного і помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

За наведених обставин, доводи апеляційних скарг захисника Токмачова Л.М. та самого ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у відповідності до положень п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст.285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги захисника Токмачова Л.М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 20.08.2020 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП., накладання стягнення та стягнення судового збору скасувати, провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: