Справа№751/5348/20
Провадження №3/751/1938/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року місто Чернігів

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ МІСТА ЧЕРНІГОВА

Яременко І.В.

розглянувши справу про порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого: ТОВ «БІОТРАНСФЕР», водій, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного Кодексу України

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0499/10200/20 від 21.06.2020, 21.06.2020 о 15 год 05 хв, по смузі руху «червоний коридор», у зону митного контролю митного поста «Бачівськ» Північної митниці Держмитслужби, заїхав вантажний автомобіль «MAN-TGX 18.400», р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ», р.н. НОМЕР_2 , який слідував в напрямку «в`їзд на митну територію України» без вантажу під керуванням гр. України ОСОБА_1 . При проходженні митного контролю, під час усного декларування, водій вказаного транспортного засобу гр. ОСОБА_1 усно заявив, що ніяких товарів не переміщує, окрім особистих речей. Під час проведення митного огляду автомобіля, в правому ящику (для палетів) напівпричепа, без ознак приховування, було виявлено не задекларовані під час усного декларування «біологічний фунгіцид «ТРИХОЦИН, СП 30гр» у кількості 216 банок та сачки (садки) ентомологічні «Lsght 40-БМ» у кількості 20 шт. Власником виявлених товарів визнав себе водій транспортного засобу гр. України ОСОБА_1 . У своєму поясненні гр. ОСОБА_1 вказав, що виявлений товар він придбав у магазині РФ м. Москва з метою їх особистого використання на території України. Не заявив про їх наявність під час усного декларування тому, що згідно Товарного чеку № 15 від 19.06.2020 сума не перевищувала неоподатковуваної норми ввезення 500 Євро. В той же час, згідно Інтернет ресурсів сайт https://bioplanta/ru вартість однієї банки біологічного фунгіцида «ТРИХОЦИН, СП 30гр» складає 380 рублів РФ, загальна вартість 216 банок складає 82 080 руб. РФ, згідно курсу НБУ на 21.06.2020 становить 1050,62 Євро, вартість сачків ентомологічних «Lsght 40-БМ» у кількості 20 шт. згідно Товарного чеку № 15 від 19.06.2020 складає 18200 руб. РФ згідно курсу НБУ на 21.06.2020 становить 232,93 Євро, загальна вартість не задекларованих товарів 1283,55 Євро. Також згідно Постанови КМУ № 1147 від 30.12.2015 заборонено ввезення на територію України товарів походження з РФ товарної групи 380892 УКТ ЗЕД.

У судовому засіданні представник Північної митниці Держмитслужби подання підтримала, просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу та конфіскації предметів, які є об`єктами порушення митних правил.

Представник особи, відносно якої складено протокол, адвокат Василяко Р.О., у судовому засіданні просив закрити провадження у справі, посилаючись на письмові пояснення.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 472 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно ст. 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Згідно протоколу про порушення митних правил, вартість товару визначена у сумі 38 581,71 грн.

Відповідно до висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби № -0600 від 20.07.2020, вартість товару визначена у сумі 43 481,06 грн.

Суд не приймає до уваги вказаний висновок з огляду на наступне.

У висновку вказано, що для визначення вартості товарів використана інформація про вартість товарів, отримана з мережі Інтернет.

Однак, у розумінні ст. 495 МК України, на переконання суду, відкриті джерела інформації, а саме інтернет сайти не є належними та допустими доказами у справі про притягнення до адміністративной відповідальності особи за порушення митних правил, оскільки вони не містять фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Більше того, зі змісту висновку вбачається, що вартість товару визначена станом на дату проведення дослідження (20.07.2020), що свідчить про його недопустимість, оскільки вартість товару повинна була бути визначена станом на момент вчинення правопорушення (21.06.2020).

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до товарного чеку № 15 від 19.06.2020 та товарної накладної № 172 від 19.06.2020, які були надані гр. ОСОБА_1 працівникам митниці при складанні протоколу, вартість товару: «Трихоцин, СП, 30г», 216 шт. та «Сачок энтомологический «Lsght 40БМ», 20 шт. становить 32 024,00 рублів, відповідно до курсу НБУ станом на 21.06.2020 становить 412,16 Євро.

Таким чином, враховуючи те, що вартість товару не перевищувала 500 євро, суд дійшов висновку, що у ОСОБА_1 в силу вимог ч. 1 ст. 374 МК України не виникло обов`язку здійснювати письмове декларування вказаного товару, що виключає склад правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Щодо заборони ввезення на територію України товарів походження РФ товарної групи 380892 УКТ ЗЕД суд зазначає наступне.

Згідно ст. 43 МК України, документами, що підтверджують країну походження товару є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

До матеріалів справи не додано жодних доказів щодо країни походження товару. Крім того, у розумінні ст. 495 МК України, відкриті джерела інформації, а саме інтернет сайти не є належними та допустими доказами у справі про притягнення до адміністративной відповідальності особи за порушення митних правил, оскільки вони не містять фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Згідно ст. 528 ч. 3 МК України, вилучений у ОСОБА_1 товар підлягає поверненню останньому.

Керуючись ст.ст. 8, 43, 53, 49, 257, 374, 458, 472, 486, 489, 495, 520, 527, 528 МК України, ст.ст. 7, 9, 247, 280 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного Кодексу України - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений, відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0499/10200/20 від 21.06.2020 товар - повернути ОСОБА_1 .

Постанова суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І. В. Яременко