ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
23 вересня 2020 рокуСправа №: 695/1987/20
Номер провадження 3/695/1505/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №291492 від 08.08.2020 року ОСОБА_1 о 08 год. 00 хв. керував маломірним судном «Колібрі» із заведеним двигуном Suzuki 15 на р. Дніпро в адмінмежах Коробівської сільської ради у стані алкогольного сп`яніння. Тест проводився за допомогою алкотестеру «Драгер», ARHK 0119, результат 0.28%.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 130 КУпАП.

Повістка про виклик до суду ОСОБА_1 вручена не була у зв`язку із відсутністю адресата за адресою, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суддя вивчивши матеріали справи при ходить до наступного висновку.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ГП №291492 від 08.08.2020 року слідує, що ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він керував маломірним судном «Колібрі» із заведеним двигуном в стані алкогольного сп`яніння, а його дії кваліфіковані за ч. 6 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Однак матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають, адже містять суперечності, що викликають сумніви у достовірності обставин, які зазначені у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення зазначені двоє свідків, які мали б бути присутніми при огляді ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Разом із тим у матеріалах справи наявні пояснення лише одного свідка, а саме ОСОБА_2 .. Пояснення іншого свідка, а саме ОСОБА_3 відсутні із незрозумілих причин.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності пояснень у протоколі про адміністративне правопорушення не надала, та у судове засідання викликана бути не може, оскільки відсутня за адресою, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому її вину необхідно встановлювати на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, в тому числі шляхом дослідження пояснень самих свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що зазначено в рішеннях ЄСПЛ по справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin V. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

Однак, оскільки письмові пояснення одного із свідків в матеріалах справи відсутні, а тому суд позбавляється можливості зробити відповідну «перевірку» таких пояснень щодо обставин, свідками яких були такі особи, оскільки останні пояснення відсутні.

Окрім того, як вбачається із тексту Кодексу України про адміністративні правопорушення, який оприлюднено на офіційному веб-сайті Верховної Ради України (https://zakon.rada.gov.ua), стаття 130 КУпАП (в редакції як на час складення протоколу про адміністративне правопорушення так і на час розгляду матеріалів справи в суді) частини шостої не містить.

У відповідності до Розпорядження Голови Верховної Ради України №699 від 19 травня 2015 року «Про веб-ресурси Верховної Ради України» веб-ресурси Верховної Ради України (в тому числі веб-сайт Верховної Ради України) є офіційним джерелом інформації Верховної Ради України, що забезпечують висвітлення діяльності Верховної Ради України, парламентських органів та Апарату Верховної Ради України, сприяють обміну інформацією з іншими органами державної влади та органами місцевого самоврядування, інформаційній взаємодії з урядовими і неурядовими організаціями інших країн, із громадськістю.

Як станом на час складення протоколу про адміністративне правопорушення так і станом на час розгляду матеріалів справи в суді, покарання за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що прямо вказано в тексті ст.. 130 КУпАП, який оприлюднено на офіційному веб-сайті Верховної Ради України (https://zakon.rada.gov.ua).

Отже дії ОСОБА_1 не вірно кваліфіковані за ч. 6 ст. 130 КУпАП, при цьому суд позбавлений можливості самостійно змінювати кваліфікацію дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Карелін проти Росії", пункт 54 справи "Озеров проти Росії", пункти 44-45 справи "Кривошапкін проти Росії").

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе "функції обвинувачення" і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що "вимагає обережності дій суду" при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно змінювати підстави звинувачення, викликати для допиту свідків та витребовувати докази і документи на підтвердження вини або невинуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адже діючи таким чином перебиратиме на себе функції звинувачення чи захисту чим порушуватиме основні принципи судочинства, в тому числі рівності всіх перед законом та безсторонності суду.

За таких обставин суддя позбавлений можливості винести законне та обґрунтоване рішення так як справа про адміністративне правопорушення оформлена неналежним чином, що позбавляє суддю можливості повно та усесторонню з`ясувати усі обставини по справі та встановити вину чи невинуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. (з наступними змінами та доповненнями), визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному органу для належного оформлення.

За вказаних обставин справа підлягає поверненню відповідному органу для належного оформлення.

Керуючись ст.256, ч. 2 ст.268, ч. 2 ст. 277 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 130 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Середа Л.В.