ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., з участю: секретаря судового засідання - Пархоменко Ю. І., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 13 січня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 13 січня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн. 40 коп.

Судове рішення мотивовано тим, що 13 листопада 2019 року близько 03 год 59 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «ВМW 530i» д. н. з. « НОМЕР_1 » в м. Полтаві по вул. Кагамлика в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер», результат позитивний, чим порушив п. 2. 9 «А» ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 13 січня 2020 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє вважає незаконним та винесене з допущенням істотних порушень матеріального та процесуального законодавства.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що в супереч вимогам ст. 268 КУпАП, судом першої інстанції розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього відбулося без його участі, та взагалі не було повідомлено про день та час розгляду справи.

Відзначив, що судом невірно встановлено обставини, які стали об`єктом дослідження при розгляді справи про адміністративне правопорушення, що призвело до невірного вирішення справи в цілому, оскільки він не погодився з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння та просив здійснити повторний огляд в медичній установі. Працівниками поліції на його прохання було відмовлено та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 12 січня 2020 року, як такий що пропущений з поважних причин.

Дане клопотання мотивує тим, в судовому засіданні участі не приймав, належним чином повідомлений не був, а постанову було отримано лише 21 січня 2020 року.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Враховуючи те, що розгляд справи відбувався за відсутності ОСОБА_2 в результаті чого останній був позбавлений можливості захищати свої права, апеляційний суд поновлює його право на захист та задовольняє клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, оскільки були пропущенні з поважних причин.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Подія адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вина особи яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується дослідженими районним судом та наведеними у постанові суду доказами, які були перевірені судом апеляційної інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким встановлено факт вчинення правопорушення гр. ОСОБА_2 (а. с. -1); результатом огляду гр. ОСОБА_2 за допомогою алкотестеру «Драгер» та актом огляду на стан сп`яніння відповідно до яких встановлено позитивний результат огляду (а. с. -2-3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили, що 13 листопада 2019 року вони були свідкам, того як водій ОСОБА_2 проходив на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого встановлений позитивний результат, а саме 1.24 % ( а. с. 4-5); відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_2 в присутності двох свідків, відповідно до вимог чинного законодавства, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу, за допомогою алкотестеру «Драгер», після чого йому було роз`яснено права та обов`язки та складено протокол про адміністративне правопорушення, з яким гр. ОСОБА_2 було ознайомлено (а. с 6).

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини адміністративного правопорушника у керуванні ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Октябрського районного суду Полтавської області від 13 січня 2020 року.

Дослідивши матеріли справи, було встановлено, що розгляд справи було здійснено без участі правопорушника чи його захисника, а в матеріалах справи відсутнє будь яке належне підтвердження, того що суд повідомляв ОСОБА_2 про призначення судового розгляду справи на 13 січня 2020 року о 08 год 25 хв. Отже, доводи апелянта щодо розгляду судом першої інстанції справи без його участі, як на одну з підстав для скасування постанови від 13 січня 2020 року, є слушними, оскільки належним чином про дату та час розгляду справи його повідомлено не було, а розгляд здійснено без його участі, а тому зазначене порушення є істотними, та суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Твердження апелянта, що він не погодився з висновками приладу Драгер спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 280655, в якому гр. ОСОБА_2 зазначив, що з адміністративним правопорушенням згоден, та стоїть його підпис та відеозаписом долученого до матеріалів справи, який підтверджує, що особа ознайомлена із складеним протоколом.

Таким чином, судом першої інстанції не було виконано обов`язок щодо забезпечення кожному учаснику реального доступу до правосуддя, що вимагається ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що тягне за собою безумовне скасування постанови суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке було вчинене 13 листопада 2019 року, суд доходить висновку, що на теперішній час закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, які встановлено ст.38 КУпАП.

Вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати гр. ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 13 січня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 13 січня 2020 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя В.В. Маліченко