Справа № 509/621/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гандзій Д.М.,

при секретарі Задеряки Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь, адміністративні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу серії ОБ № 132560 від 01.02.2020 р., складеного відносно ОСОБА_1 , поліцейським 2 взводу роти № 6 батальйону № 1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Сабельніковою Я.М., який надійшов до суду 10.02.2020 р. вбачається, що 01.02.2020 р. о 03:00 год., по вул. Іцхака Рабіна, 33 в м. Одесі, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Lexus RX330» д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя) від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи участь в судовому засіданні, ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП не визнав та просив суд закрити провадження на підставі ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з посиланням на оригінал висновку КУ «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я», складеного о 04:40 год. від 01.02.2020 р., яким підтверджується, що у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті проведення обстеження ознак алкогольного сп`яніння не виявлено (а.с.14).

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши адміністративні матеріали та додатково надані докази, зокрема, відеодиск з записом правопорушення, доданий до адміністративних матеріалів, висновок КУ «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я», суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, і які не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Відповідно до умов статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків і у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. При чому, огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ.

Статтею 276 КУпАП передбачено справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення.

З протоколу серії ОБ № 132560 від 01.02.2020 р., складеного поліцейським 2 взводу роти № 6 батальйону № 1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Сабельніковою Я.М., який надійшов до суду 10.02.2020 р. вбачається, що 01.02.2020 р. о 03:00 год., по вул. Іцхака Рабіна, 33 в м. Одесі, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Lexus RX330» д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя) від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що вищевказаний протокол був складений 01.02.2020 р. о 03:37 год.

Однак, ОСОБА_1 був наданий суду оригінал висновку КУ «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я», складеного о 04:40 год. від 01.02.2020 р., яким підтверджується, що у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті проведення обстеження ознак алкогольного сп`яніння не виявлено (а.с. 14).

Між складенням протоколу та проходженням медичного огляду на стан сп`яніння пройшла 1 година, що є допустимим проміжком часу для подібного дослідження в даному випадку.

Згідно із п. 1-7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 - ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є : наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться : поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

В порушення п. 5 Розділу ІІ «Інструкції…», поліцейським, який складав протокол не було поставлено до відома ОСОБА_1 про можливість застосування поліцейським спеціального технічного засобу, придатного для виявлення стану сп`яніння останнього яка згідно п. 9 Розділу ІІ «Інструкції…» на протязі 1-ї години пройшов медичне дослідження в найближчій медичній установі у КУ «Одеський обласний медичний цент», який входить до Переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджених Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій і був проведений головою ВКК та членами комісії, висновок якої був наведений вище про відсутність у ОСОБА_1 ознак стану алкогольного сп`яніння з відповідним підписами та печаткою медичної установи.

В той же час, суд критично ставиться до письмових пояснень двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з приводу нібито знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння на місці складення протоколу з огляду на те, що вказані особи не є лікарями закладу охорони здоров`я, які уповноважені згідно із Законом встановлювати стан сп`яніння, в даному випадку водія,.

Окрім того, суд вважає вказані письмові пояснення свідків надуманими та такими, що не відповідають дійсності та є суб`єктивною думкою обох свідків, написаними свідками під диктовку поліцейського та з однаковим (ідентичним) змістом обох пояснень зі застосуванням одних і тих же стандартних наборів фраз, речень і висловів щодо нібито знаходження ОСОБА_1 , у стані алкогольного сп`яніння у зв`язку з тим, що вказані показання свідків з приводу начебто порушення координації рухів водія - повністю спростовуються доданим до адміністративного протоколу відеозаписом, оглянутого в судовому засіданні, та з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 , відносно якого було складено адміністративний протокол взагалі не покидала свій автомобіль, а тому у поліцейського, який складав протокол та свідків була відсутня об`єктивна можливість пересвідчитись у начебто порушенні координації рухів водія.

Окрім того, при дослідженні в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери s/n: 001859 (10), доданого до адміністративних матеріалів як один з доказів вини ОСОБА_1 суд дійшов висновку, що вказаний відеозапис взагалі не є належним та допустимим доказом по адміністративній справі, який би підтверджував вину ОСОБА_1 з приводу встановлення обставин керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, з огляду на те, що на вказаному відеозаписі взагалі відсутня відмова водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, та відсутня пропозиція поліцейського щодо застосування останнім спеціального технічного засобу для встановлення стану сп`яніння.

Також судом при дослідженні вказаного відеозапису надається оцінка тверджень ОСОБА_1 , в яких на питання працівника поліції ним було повідомлено, що він дійсно вживав алкогольний напій в кількості 200 г., однак оригіналом висновку КУ «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я», складеного о 04:40 год. від 01.02.2020 р., у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті проведення обстеження стан алкогольного сп`яніння не виявлений, тобто із вказаних обставин можливо допустити, що у ОСОБА_1 , при вживанні 200 г. алкоголю на його вік, стан здоров`я, фізичної конституції тіла, відсоток рідини в тілі по відношенню до загальної ваги, вагу його тіла та його стать, обсяг випитого напою і вміст в ньому алкоголю - організм мав природний рівень алкоголю, який не перевищував допустиму норму 0,3 відсотки.

Також судом не приймається як належний та допустимий доказ доданий до вказаного адміністративного протоколу Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме за допомогою Drager 0629, у зв`язку з тим, що вказаний акт взагалі суперечить обставинами водії, адже як зазначено у графі «Результати огляду на стан сп`яніння, проба та кількісний показник» зазначено відмова від проходження, а в графі «З результатами згоден» зазначено ОСОБА_1 , тобто який взагалі огляд на стан сп`яніння проводився працівниками поліції, якщо з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , працівники поліції складено як за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння останнім. Більш того, суд звертає увагу на той факт, що в графі вказаного Акту - «Посада, найменування підрозділу, спеціальне звання, ПІБ, та підпис особи, яка склала акт» - відсутній підпис інспектора Олійника В.В., який складав вказаний Акт.

Тобто вказаний акт суперечить, як меті вчинення адміністративного правопорушення так і взагалі в цілому меті його складання.

Згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України прямо вказує особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коли яких визначається законом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення,Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження - не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Розглядаючи питання ефективного засобу правового захисту Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в п. 114 Рішення від 10 вересня 2010 року у справі «Макфарлейн проти Ірландії» (заява № 31333/06), п. 38 Рішення Великої Палати від 29 березня 2006 року у справі «Ріккірді Піссаті проти Італії» (заява № 62361/00) зазначив, що засіб є ефективним тільки якщо він доступний та достатній.

В силу п. 255 Рішення ЄСПЛ від 12 грудня 2012 року у справі «Ель-Масрі проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (заява № 39630/09) та п. 152 у справі «Кудла проти Польщі» (заява № 30210/06) від 26 жовтня 2000 року засіб повинен бути ефективним на практиці й по закону, а згідно п. 36-40 Рішення від 24 липня 2012 року у справі «Джорджевич проти Хорватії» (заява № 41526/10) при оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника.

У своєму рішенні від 17 березня 2009 року у справі «Хутман і Меус проти Бельгії» (заява № 9411/05) п. 44 ЄСПЛ зазначив, що національні органи повинні тлумачити та застосовувати своє національне законодавство без зайвого формалізму.

У відповідності до положень ст. 247 п. 1 КупАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,251,252,256,276,284 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Мінюсті України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, Інструкцією «З оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», рішеннями ЄКПЛ, рішеннями ЄСПЛ, рішеннями КСУ, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Гандзій Д.М.