Справа № 161/7385/20 Провадження №33/802/501/20 Головуючий у 1 інстанції:Івасюта Л. В.
Категорія:ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Сидун О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 420 грн. 20 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06.05.2020 року об 17 год. 20 хв. на вул.Карпенка Карого, 7а в м.Луцьку, керував автомобілем марки « Citroen Berlingo », держаний номений знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, із застосуванням спеціального приладу «Drager Alcotest 7510», згідно з результатом огляду наявність алкоголю в крові ОСОБА_1 становить 0,51 ‰.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 06.05.2020 року об 17 год. 20 хв. керуючи автомобілем марки «Citroen Berlingo », державний номерний знак НОМЕР_1 на вул.Карпенка Карого, 7а у м.Луцьку, не був уважний, під час руху не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення із автомобілем марки "Mitsubishi Outlander", номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні, під керуванням заступника батальйону УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_2 . При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимог, передбачених п.п.2.3 (б), 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 не погоджуючись із такою постановою судді в частині визнання його винним та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, подав апеляційну скаргу, а пізніше доповнення до неї, в яких порушує питання про її скасування в цій частині та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу він не був згідний з його результатом, однак працівники поліції не доставили його в медичний заклад, як того вимагає ст.266 КУпАП, а тому вважає, що останніми було порушено порядок проведення такого огляду. Про порушення порядку процедури проведення огляду на стан сп`яніння свідчить також і той факт, що працівниками поліції не видавалось направлення про проходження його огляду в медичній установі. Вказує також, що працівники поліції не відстороняли його від керування транспортним засобом про, що свідчить виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Зазначає, що суд розглянув справу поверхнево і формально не допитавши свідків, які вказані у протоколі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Сидун О.С., які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили її задовольнити з підстав викладених в ній, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Постанова судді Луцького міськраойнного суду Волинської області від 25 червня 2020 року в частині, яка стосується правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ОСОБА_1 не оскаржується, а тому в силу ч.7 ст.294 КУпАП перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.

Водночас, ОСОБА_1 та його захисник Сидун О.С. вказують про те, що є усі правові підстави для скасування постанови судді в частині правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Проте, такі доводи сторони захисту на увагу суду не заслуговують з огляду на наступне.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

ОСОБА_1 , окрім іншого - ст.124 КУпАП, інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, в тому числі, полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі та оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №156305 від 06.05.2020 року, який складений за участі двох свідків, а ОСОБА_1 підписаний без жодних зауважень. При цьому ОСОБА_1 в ньому вказав, що пояснення надасть в суді;

- чеком газалізатора "Драгер" від 06.05.2020 року та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з яких вбачається, що 06 травня 2020 року був проведений огляд ОСОБА_1 на предмет вживання алкогольних напоїв, і за його результатом встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння (0,51 проміле). Акт підписаний ОСОБА_1 , і в останньому він вказав, що з результатом згідний.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доводиться і відеозаписом з боді-камери працівників поліції, з якого окрім іншого вбачається, що ОСОБА_1 проходить огляд на місці події з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків. За результатом огляду у нього виявлено алкогольне сп`яніння - 0,51 проміле, і він висловив здивування з приводу цього. Після цього, ОСОБА_1 в разі його незгоди з результатом такого огляду, працівником поліції було запропоновано проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння вже там, однак він відмовився.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді в цій частині є законною та мотивованою, а накладене на нього стягнення з урахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, повністю відповідає вимогам ст.ст.23, 33 цього ж Кодексу.

При цьому, твердження сторони захисту про порушення працівника поліції процедури проведення огляду на стан сп`яніння, а саме в тій частині, що після проведення огляду за допомогою спеціального технічного приладу на місці події, і незгоди ОСОБА_1 з результатом, працівники поліції, не запропонували проїхати в медичний заклад, як того вимагає ст.266 КУпАП, на увагу суду не заслуговує, оскільки воно повністю спростовується матеріалами справи, а саме - відеозаписом з боді-камери працівника поліції. Крім того, як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 з результатом огляду був згідний, про що поставив у ньому свій підпис.

Не заслуговує на увагу суду і твердження сторони захисту про те, що при проходженні виявлення стану алкогольного сп`яніння був лише один свідок, а не два, як про це вказано у протоколі, оскільки також повністю спростовується матеріалами справи. А тому, апеляційний суд вважає, що виклик свідків, які вказані в протоколі, є недоречним.

Твердження апелянта про невидання працівниками поліції направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі, як на підставу для скасування рішення суду, до уваги судом не приймається, оскільки таке направлення видається лише коли особа направляється в медичний заклад, а ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції відмовився від проходження медичного огляду.

Таким чином, усі доводи ОСОБА_1 та його захисника, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення в частині, що стосується адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування судового рішення в оскаржуваній його частині та закриття провадження у справі з мотивів яких просить сторони захисту, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.06.2020 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2020 року щодо нього, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк