ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4863/20
Провадження № 3/210/2125/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"18" вересня 2020 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ступак С.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в місті Кривому Розу, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2020 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал з Управління патрульної поліції в місті Кривому Розу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 101435 складеного 10.08.2020 року, о 18 год. 12 хв., інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 1 УПП в м. Кривому Розі старшим лейтенантом поліції Козацьким В.В., що 10.08.2020 року о 16 годині 55 хвилин в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по вулиці Чавуноливарна, 122, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alkotest DRAGER 6820, прилад № 0118 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №445 від 10.08.2020 року (0,80 % проміле). Права роз`яснено на бодікамеру АЕ 00162, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що дійсно під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди, він не заперечував щодо проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, оскільки, не вживав будь-яких алкогольних чи спиртних напоїв перед тим, як сів за кермо. Із самого початку, після того, як було зроблено тест за допомогою Драгеру, не міг усвідомити, що вказаний прилад показав недопустиму норму, оскільки, був деякий шок після самої ДТП. Однак, через деякий час звернувся до працівників поліції та повідом, що не згоден з результатами Драгеру та просив відвести його до медичного закладу для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як нічого не вживав на протязі двох днів до того, як сів за кермо. Але направлення на медичний огляд ОСОБА_1 видано не було та не направлено його до медичного закладу. Працівники поліції повідомили про те, що вже майже складено протокол за результатами Драгера і ніхто його везти до медичного закладу не буде. На запитання суду, чому він самостійно не звернувся до медичного закладу, для перевірки його стану. ОСОБА_1 відповів, що враховуючи те, що дуже довго оформляли дорожньо-транспортну пригоду, його з місця ніхто не відпускав, а потім, останній поїхав додому. Таму, у судовому засіданні зазначив, що огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням вимог ст.266 КУпАП. У зв`язку з цим просив суд, закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання були викликані свідки які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 101435 від 10.08.2020 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які зазначили, що дійсно 10.08.2020 року в їх присутності громадянин ОСОБА_1 проходив огляд на місці зупинки за допомогою приладу Alkotest DRAGER, проба була позитивна та ОСОБА_1 погодився з результатом.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши докази, суд вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Перевіривши протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд встановив, що відомості зазначені в ньому, не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на законі, а доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу вказаного правопорушення навпаки є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Зокрема, адміністративна відповідальність особи, згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП настає, крім іншого, у разі, коли така особа керує транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, та встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п.2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження медичного огляду, на стан сп`яніння, є визначена у ст.266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853) і п.п.3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 №1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду.

Згідно встановленої вказаним законодавством України процедури огляд водія на стан наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності 2-х свідків (ч.2 ст.266 КУпАП). Результати огляду зазначаються у відповідному в акті. Однак, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (що чітко передбачено ч.3 ст.266 КУпАП). Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше 2-х годин, з моменту встановлення підстав для його здійснення і проводиться в присутності поліцейського (ч.4 ст.266 КУпАП).

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, оскільки, був впевнений, що ніяких алкогольних чи спитних напоїв до цього не вживав, однак, не погодився з результатами алкотестера DRAGER. Після незгоди з тестом поліцейські не повезли його для проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, чим порушили його права.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України є нормами прямої дії, а згідно ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Виходячи із сталої практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції», суд вважає, що безпосередні показання ОСОБА_1 мають більше значення для встановлення факту винуватості (чи невинуватості) особи у вчиненні правопорушення, ніж пояснення цих же свідків, які не надали пояснень щодо подальших дій ОСОБА_1 та поліцейських після проходження тесту на місці зупинки за допомогою приладу Alkotest DRAGER.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до приписів ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного чи іншого сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.12 розділу ІІ даної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р. «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» постановлено: Міністерству охорони здоров`я вжити заходів для розширення мережі закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння».

Пунктами 2, 3, 4, 5 вказаного Порядку визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Аналогічна норма міститься в п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Пунктами 7 розділу 1 та 8, 9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, також передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до норми статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 9 Розділу 2 Інструкції: «З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення».

Пунктом 12 Розділу 2 Інструкції передбачено, що: «У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я».

У судовому засіданні встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest DRAGER 6820, тест № 445 показав 0,80 проміле. Оскільки ОСОБА_1 був не згоден з результатами зазначеного тесту, огляд водія на стан сп`яніння повинен був проводитись лікарем закладу охорони здоров`я. В матеріалах справи відсутнє направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до обласного наркологічного диспансеру, суд критично відноситься до таких дій працівника поліції, оскільки це є порушенням прав водія, згідно ст.266 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на те, що під час перегляду відеозапису із нагрудної камери поліцейського, який наданий суду як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення, з відео встановлено, що будь-яких ознак алкогольного сп`яніння працівниками патрульної поліції не виявлено, поліцейський взагалі не зазначив, які саме ознаки сп`яніння наявні у ОСОБА_1 , а просто запропоновано пройти тест Драгер, ОСОБА_1 погодився, оскільки не пив. Крім того, враховуючи те, що особа перевірялась на стан алкогольного сп`яніння після дорожньо-транспортної пригоди, а не після зупинення, інший учасник ДТП не перевірявся на виявлення такого стану. Крім того, на відео не зафіксовано пропозиції працівників поліції пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я у зв`язку з незгодою водія з результатами тесту, який проводився на місці. З перегляду відеозаписів встановлено, що суду надано лише фрагменти записів оформлення ДТП, під час якого, на думку працівників поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки. Крім того, ОСОБА_1 не було роз`яснено, що огляд на стан сп`яніння повинно бути пройдено протягом двох годин з моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду даної справи, допитано свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували поїхати до лікарні для виявлення стану алкогольного сп`яніння, у разі непогодження з результатами Драгера. Працівники повідомили про те, що вже майже складено протокол за результатами Драгеру та ніхто нікуди не поїде.

Відповідно до пунктів 3, 4, 7, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що ОСОБА_1 , враховуючи його незгоду з результатами газоаналізатора Alcotest DRAGER 6820, не направлений працівниками поліції намедичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, працівники поліції ігноруючи незгоду водія ОСОБА_1 з результатами алкотестера, склали відповідний протокол щодо останнього, порушивши вимоги ст.266 КУпАП.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу дійшли необґрунтованого та передчасного висновку про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП щодо останнього.

Суд враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Відповідно до стаття 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви стосовно доведеності вини ОСОБА_1 трактуються на його користь.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, викликають певних сумнівів дії уповноваженої посадової особи, а саме, інспектора поліції, під час складання відповідного протоколу щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпаП в рамках даної справи, отже, такий висновок не може бути визнано належним доказом про винуватість водія.

Дослідивши та перевіривши в ході розгляду адміністративної справи усі наявні в справі докази, приходжу до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення, в судовому засіданні встановлено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247 п.1, 283, 284 КУпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Суддя: С. В. Ступак