КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/719/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ничик Аліни Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 27 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 27 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням судді, захисник Ничик А.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову судді скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та неправильно встановив, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, оскільки такий висновок не підтверджується належними та допустимими доказами.

За доводами апелянта, працівники поліції залучили свідків лише для підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак, всупереч вимогам закону, не забезпечили їх присутність на час зупинки транспортного засобу та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 взагалі керував автомобілем, та зобов`язаний був проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки транспортний засіб зламався і знаходився на узбіччі дороги.

Також зазначає, що поліцейські не направили ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду та у справі відсутнє підтвердження цього.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 30.10.2019 року о 22:00 год. у місті Києві на дорозі М06 Київ - Чоп, 19 км керував транспортним засобом «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння а саме: зіниці очей розширені і не реагують на світло, бліде обличчя, порушення мови. На вимогу працівників поліції від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чимпорушив п.2.5 ПДР України.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 251, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції. У зв`язку з наявними ознаками наркотичного сп`яніння йому було запропоновано пройти відповідний огляд у медичному закладі, від чого останній відмовився.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується даними відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, та поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На бланку направлення водія для проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 власноручно зазначив, що він відмовляється від медичного огляду.

При цьому, із дослідженого судом апеляційної інстанції відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Жодних заперечень на те, що він керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, ОСОБА_1 не висловлював. В той же час в матеріалах справи наявна розписка про те, що він зобов`язується більше не сідати за кермо та передати автомобіль іншій особі.

Крім цього, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, не містить вимог щодо присутності свідків під час зупинки транспортного засобу.

За наведених обставин суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах визнав ОСОБА_1 винуватим у порушенні п.2.5 ПДР України, та притягнув його до відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 27 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Ничик Аліни Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз