Справа № 755/9679/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Дзюба О.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Узбекістану, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла справа про адміністративне правопорушення зі складеним протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №186838 від 01.07.2020 року, ОСОБА_2 01 липня 2020 року о 17 годині 40 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Стальського, 22/10, здійснював продаж продуктів харчування, а саме «Шаурмою», перебував без захисної маски та окулярів, чим порушив Постанову Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, про причини поважності своєї неявки суду не повідомив.

Дослідивши адміністративний матеріал, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом були досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №186838 від 01.07.2020 року;

- пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 від 01.07.2020 року;

-рапорт поліцейського старшого ДОП Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 01.07.2020 року;

- копії документів, які посвідчують особу ОСОБА_4 .

Разом з цим, відповідно ст.41 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Про вчинення адміністративного правопорушення, як це передбачено ст. 254 КУпАП, уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, який повинен бути складений у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно змісту протоколу убачається, що особа порушила Постанову Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Однак, станом на 01.07.2020 року, в означеній постанові будь-яких норм, які б регулювали здійснення діяльності у закладах харчування, обслуговування в яких здійснюється на виніс не міститься, що говорить про відсутність складу адміністративного правопорушення у ОСОБА_3 згідно даного нормативно-правового акту.

Законом України №530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19 )» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст.44-3 - Порушення правил щодо карантину людей.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

За приписами ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно положення п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції від 27.06.2020 року), заходи, запроваджені актами законодавства в процесі реалізації карантину на період, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211, продовжують діяти на період, встановлений цією постановою.

Аналіз норми ст. 44-3 КУпАП свідчить про те, що відповідальність за порушення вимог щодо заборони та обмежень роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів, може нести виключно суб`єкт господарювання.

Згідно з ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці (ч. 2 ст. 55 ГК України).

Разом з тим старшим дільничим офіцером поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, не надано доказів, що ОСОБА_5 у встановленому законом порядку зареєстрований як підприємець, таким чином суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не є суб`єктом господарювання.

З урахуванням вищевказаного, лише складений протокол та наданий рапорт поліцейського не можуть слугувати достатніми доказами для впевненого висновку щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні ним порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, тобто правопорушення, яке передбачене ст. 44-3 КУпАП. Інші допустимі і належні докази правопорушення ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні і судом не встановлені. Жодного свідка не було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, свідчення яких допомогли б засвідчити додаткову інформацію щодо його вини ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.. 44-3 КУпАП.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_5 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому з цих підстав провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись ст. 44-3, ч.1, 247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Дзюба О.А.