Справа № 570/2102/20
Номер провадження 3/570/917/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2020 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Остапчук Л.В., з участю захисника, адвоката Мазурка В.С., розглянувши в залі суду в місті Рівне матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , фізичної особи - підприємця, паспортні дані та ідентифікаційний номер суду невідомі, права, передбачені ст.268 КУпАП, і ст.63 Конституції України, роз`яснені,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколу серії АПР18 № 4878887 від 02 червня 2020 року, 02 червня 2020 року близько 13-55 години ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 здійснив продаж дизельного палива з автозаправної станції без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, без ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Від захисника ОСОБА_2 , адвоката Мазурка В.С., надійшло до суду клопотання, в якому він просить справу відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований фізичною особою-підприємцем, орендує територію в АДРЕСА_2 для стоянки автомобілів, оскільки видом діяльності є перевезення вантажним автомобільним транспортом. На даній території також знаходиться бочка з дизельним паливом 5 метрів кубічних, дизельне паливо з якої використовується суто для його власних потреб (заправка власних автомобілів), в наявності має підтверджуючі документи на придбання палива. Дизельного палива ОСОБА_2 ніколи третім особам не продавав і такого робити наміру не мав. 31 травня 2020 року ОСОБА_2 зустрів свого брата ОСОБА_3 та запропонував йому допомогти по роботі на орендованій території, але що саме він мав там робити, ОСОБА_2 повинен був показати безпосередньо на місці. Про те, що ОСОБА_3 продавав без дозволу ОСОБА_2 дизельне паливо на орендованій ОСОБА_2 території, останній не знав, оскільки після 31 травня 2020 року з ним він не бачився, про даний факт дізнався вже безпосередньо від працівників поліції. З заявою до поліцію про крадіжку ОСОБА_3 дизельного палива ОСОБА_2 не звертався, через те, що вони перебувають в родинних відносинах.

В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні даного правопорушення не визнав, пояснив, що є підприємцем, має ковбасний цех і займається вантажними перевезеннями, тому мав заправку для власних потреб. Крім того, зазначив, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, наразі чекає народження другої дитини, дружина знаходиться в пологовому будинку. Просить провадження в справі закрити так як він особисто не продавав пального, не давав вказівки ОСОБА_3 продавати його третім особам, наміру продавати пальне ніколи не мав, а використовував пальне виключно для власних потреб (заправки власних автомобілів).

В суді захисник, адвокат Мазурок В.С., підтримав пояснення ОСОБА_2 і своє клопотання, просить провадження у справі закрити, так як останній вказаного правопорушення не вчиняв.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (на момент складання протоколу був неповнолітнім), який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно ст.ст.384, 385 КК України, дав в суді покази, що дійсно здійснив заправку автомобіля свого знайомого, оскільки хотів заробити, вважав, що ОСОБА_2 нестачі пального не замітить. Дана машина була єдиною, яку він заправив, отримавши за це оплату. Ні раніше, ні в той день нікого більше не заправляв, окрім вищезгаданого автомобіля, за що отримав 200,00 гривень. Вказівки заправляти автомобілі, ОСОБА_2 йому не давав. Щодо пояснень, які містяться в матеріалах справи показав, що власноручно їх він не писав, підписав не читаючи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , його захисника, адвоката Мазурка В.С., показання свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що достатніх доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП суду не надано і таких доказів здобути неможливо.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.2 ст.3, ст.42 Господарського кодексу України будь-яка підприємницька (господарська) діяльність повинна мати систематичний і постійний характер (два і більше разів на рік) з надання тих чи інших послуг, виконання робіт з досягненням економічного результату та з метою отримання прибутку тощо, що також не підтверджено поданими суду матеріалами.

У протоколі про адміністративне правопорушення не наведено посилань на норми чинного господарського законодавства, які порушені особою щодо якої ініціюється питання про притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки продаж дизельного палива було здійснено не ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 , який в судовому засіданні під присягою показав, що зробив це без відома ОСОБА_2 і така подія мала місце один раз. В трудових відносинах як найманий працівник ОСОБА_3 з ОСОБА_2 не перебуває.

При оформленні матеріалів працівник поліції не приєднав будь-яких доказів того, що саме ОСОБА_2 вчинив 02.06.2020 року вказане адміністративне правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч.1 ст.164 КУпАП. Доказів того, що ОСОБА_2 02.06.2020 року приблизно о 13-55 годині здійснив продаж дизельного палива суду не надано. Навпаки, із долучених до протоколу доказів, і це не спростовано в суді при розгляді протоколу про адмінправопорушення, встановлено, що продав пальне ОСОБА_3 .

Суд звертає увагу на наявні в матеріалах справи пояснення свідків, однак враховується позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 27 червня 2019 року, згідно п.32 якої пояснення свідка не є належними доказами правомірності притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Виходячи з цього, судом беруться до уваги показання свідка ОСОБА_3 , який був допитаний безпосередньо в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за відсутністю події (фактів систематичного проведення господарської діяльності ОСОБА_2 без отримання відповідної ліцензії) та за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП (не підтверджена наявність об`єктивних ознак вищевказаного правопорушення та суб`єкта даного проступку: всіх складових об`єктивної сторони у виді діяння та суб`єкта вищевказаного порушення, оскільки матеріалами не підтверджено факт систематичного та цілеспрямованого умисного продажу дизельного пального вищевказаною особою без отримання для даного виду відповідної ліцензії).

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час розгляду справи виникли значні сумніви того, що саме з дозволу ОСОБА_2 було здійснено відпуск дизельного пального третім особам і ці сумніви трактуються на його користь.

Відповідно до ст.247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки доказів того, що безпосередньо сам ОСОБА_2 вчинив вказане правопорушення чи вчинене воно було за його вказівкою і згодою, суду надано не було, навпаки в суді встановлено, що ОСОБА_2 використовує пальне суто для власних потреб, а про те, що ОСОБА_3 здійснив заправку лише одного автомобіля не знав, вважаю, що достатніх підстав притягувати ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності немає. Тому провадження у справі підлягає до закриття.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не притягується до адмінвідповідальності, а провадження у справі закривається, враховуючи його матеріальний стан, відповідно до Закону України "Про судовий збір" вважаю, що судовий збір з нього не повинен стягуватися.

Керуючись ст.ст.164 ч.1, 247 п.1, 283, 284, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України "Про судовий збір", суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги, після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.