Справа
№ 489/2623/20
Провадження
№3/489/1233/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 р. м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Губницький Д. Г., при секретарі Андрієнко П. А., розглянувши справу про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, номер облікової картки платника податків невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

в с т а н о в и в :

Як вбачається з протоколу, то: 01.06.2020 р. о 23:30 год. в м. Миколаєві на перехресті пр. Центрального та вул. 3 Слобідська водій ОСОБА_1 керуючи т/з Mercedes-Benz C220D д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на перехрестя з другорядної дороги з позначкою дор. знаком 2.1 «Дати дорогу» та не надав переваги у русі т/з Mercedes-Benz Е230 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по пр. Центральному по головній дорозі позначеній дорожнім знаком 2.3 «Головна дорога», чим спричинив створення аварійної обстановки, а саме примусив водія т/з Mercedes-Benz Е230 д.н.з. НОМЕР_2 різко змінити швидкість руху, напрямок руху.

ОСОБА_1 до суду не з`явився. Був повідомлений вчасно і належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, письмового клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Тобто, судом було вжито всіх необхідних заходів для виклику особи в судове засідання.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП, яка передбачає можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.122КпАП України за відсутності особи, яка належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, суд приходить до переконання, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід розглянути за його відсутності по наявним матеріалам.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.4ст.122 КУпАП з наступних підстав.

Судом було досліджено письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД18 №288943 від 02.06.2020, в якому зазначено обставини правопорушення; пояснення потерпілого від 01.06.2020 р. рапорт капрала поліції від 02.05.2020 р. та довідку з УПП в Миколаївській області, що ОСОБА_1 отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, які цього обов`язку не дотримались, та не довели той факт, що ОСОБА_1 порушив правила проїзду перехрестя, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусило інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху.

Так, ч.4 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правила проїзду перехрестя, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусило інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість.

Письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 суд сприймає критично, оскільки згідно письмових пояснень ОСОБА_2 його особу було встановлено зі слів, що не є належним встановленням особи.

Суд бере до уваги, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, суду не надано інших належних та допустимих доказів, зокрема, пояснень свідків тощо, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно вимог ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, є недоведеним.

Враховуючи викладене та керуючись ст.284 ч.1 п.3, ч.4 ст.122, ст.247 п.1 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.122 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу даного правопорушення.

Постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д. Г. Губницький