Провадження № 33/4820/97/20
Справа № 670/874/19 Головуючий в 1-й інстанції Потапов О. О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бабчинського В.К. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Віньковецького районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави 384 грн 20 коп судового збору.

За постановою судді, 07 жовтня 2019 року о 21 годині 55 хвилин ОСОБА_1 на автодорозі сполученням село Подолянське - село Слобідка Охрімовецька керував автомобілем «Daewo Nubira», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому порядку лікарем-наркологом Віньковецької ЦРЛ, стан сп`яніння підтверджується актом медичного огляду № 44 від 07 жовтня 2019 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 (а) ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Бабчинський В.К. в інтересах ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Віньковецького районного суду від 20 грудня 2019 року, вказану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Уважав, що висновки суду суперечать фактичним обставинам справи та базуються на припущеннях і домислах, що ставить під сумнів істинність та законність постанови судді Хмельницького апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року у справі №670/432/19.

Зокрема, посилався на те, що суд першої інстанції упереджено оцінив наявні докази, та, окрім того, за відсутності у судових засіданнях обвинувача упереджено перебрав на себе його обов`язки.

Зазначав, що згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Крім цього, кримінальне провадження відкрито за фактом ДТП, а не відносно обвинуваченої особи; проводиться досудове розслідування; перебування у стані сп`яніння учасників ДТП не є кваліфікуючою ознакою злочину, проте такий стан обов`язково є обставиною, що обтяжує вину і впливає на міру покарання.

Слідчими встановлено вину загиблого водія, який у стані алкогольного сп`яніння не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 .

Наголошував, що до завершення досудового розслідування поліцейські не мали права складати протокол про адміністративне правопорушення, який стосується обставин кримінального провадження.

Окрім того, на його переконання, процедура медичного огляду проведена із суттєвими порушеннями. Лікар-нарколог КНП «Віньковецька ЦРЛ» у судовому засіданні місцевого суду пояснила, що їй було відомо про ДТП з постраждалими та загиблими, а вона не змогла виконати свої посадові обов`язки та відібрати аналіз крові, оскільки заснула, і вважала, що це обов`язок поліцейських.

Також суд першої інстанції неправомірно поставив під сумнів відповідь Держлікслужби МОЗ на запит Хмельницького апеляційного суду, незважаючи на те, що саме Держлікслужба являється розпорядником інформації того, чи є прилади та вироби медичного призначення дозволеними МОЗ для використання на території України.

Посилався на те, що десятиденний термін оскарження припав на святкові та вихідні дні, що є поважною підставою для поновлення йому пропущених строків апеляційного оскарження.

ОСОБА_1 та його захисник Бабчинський В.К. належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, проте в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, клопотання про поважність причин неявки не подавали, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про таке.

Оскільки, доводи апелянта відносно пропущення строків на апеляційне оскарження є обґрунтованими, вважаю, що строк на оскарження зазначеної постанови судді місцевого суду був пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Згідно п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як установлено апеляційним судом, факт керування ОСОБА_1 автомобілем за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, не оспорюється.

Водночас за даним фактом 08 жовтня 2019 року внесені відомості в ЄРДР. Зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewo Nubira», номерний знак НОМЕР_1 , 07 жовтня 2019 року о 21 годині 55 хвилин був учасником ДТП, під час якого загинув ОСОБА_2 - водій автомобіля ВАЗ.

Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 під час керування цим транспортним засобом, зокрема, підтверджений висновком медичного огляду №44 від 07 жовтня 2019 року, виданим лікарем-наркологом Віньковецької ЦРЛ ОСОБА_3 та актом медичного огляду, в якому зазначено, що під час огляду в ЦРЛ у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння 2,4 та 2,0 проміле, із застосуванням приладу АЛКОНТ-01СУ, однак ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу.

Захисником заперечувались достовірність висновку лікаря-нарколога щодо стану сп`яніння ОСОБА_1 з посиланням на невідібрання біологічних зразків, що обов`язково при ДТП. Також він посилався на постанову суду апеляційної інстанції від 31 жовтня 2019 року і повідомляв, що вона має преюдиційне значення для цієї справи. Вказував на недопустимість застосування газоаналізатора АЛКОНТ-01СУ як приладу, що відсутній в реєстрі медтехніки та виробів медичного призначення, строк сертифікації цього газоаналізатора закінчився і він не є зареєстрованим засобом вимірювання вмісту алкоголю, проте не оспорював факт керування автомобілем підзахисного.

Уважаю, що висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та відповідно адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджені матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення БД №390049 від 13 листопада 2019 року, в якому констатовано, що ОСОБА_1 07 жовтня 2019 року о 21 годині 55 хвилин на автодорозі сполученням село Подолянське - село Слобідка Охрімовецька керував автомобілем марки «Daewoo Nubira», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку лікарем-наркологом Віньковецької ЦРЛ;

- висновком Віньковецької ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 07 жовтня 2019 року №44 із результатом: алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 ,

- актом Віньковецької ЦРЛ медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 07 жовтня 2019 року №44 із результатом: алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 .

Зазначені докази відповідно до вимог ст.251 КУпАП вважаю належними та допустимими.

Як випливає з свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор «Алконт» проходив повірку, яка чинна до 20 липня 2020 року.

В акті медичного огляду №44 від 07 жовтня 2019 року зазначено, що за станом свідомості пацієнт орієнтований вірно. Пульс 120/110, рухова сфера порушена, в позі Ромберга він нестійкий, пальце-носову пробу виконує неточно, через 20 хвилин газоаналізатор показав 2,0 проміле алкоголю.

В акті медичного огляду лікар-нарколог, окрім показників приладу, посилається на тести запропоновані і виконані ОСОБА_1 . Останній не виконує пальце-носову пробу, нестійкий в позі Ромберга, від нього чути запах алкоголю тощо.

Так, у судовому засіданні у суді першої інстанції сам ОСОБА_1 показав, що за участі керованого ним автомобіля «Daewo Nubira», номерний знак НОМЕР_1 , 07 жовтня 2019 року на автодорозі село Подолянське - село Слобідка-Охрімовецька відбулась ДТП. В його автомобілі були пасажири і на його смугу руху виїхав автомобіль ВАЗ. На місці події він був декілька годин, а потім його доставили у Віньковецьку ЦРЛ. Там він спілкувався із лікарем, яку запросили поліцейські провести його освідування на стан алкогольного сп`яніння. Пробу крові на алкоголь в нього медики не брали. Він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Уважав. що лікар є заінтересованою особою, яка перебуває з ним в конфліктних відносинах, оскільки записала в акті відомості щодо тиску та алкогольного сп`яніння, з чим він не погоджується.

У судовому засіданні у суді першої інстанції допитана як свідок ОСОБА_3 показала, що за спливом часу не пам`ятає показання приладу-газоаналізатору, але після дослідження пацієнта ОСОБА_1 , його рухів і стану, вона категорично впевнена в тому, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння на підставі проведеного нею дослідження.

Відповідно до п.1 абз.6 технічних умов використання приладу «Алконт-01СУ» в розділі «Методика» вказано, що зазначений прилад є додатковим засобом, що допомагає спеціалісту орієнтуватись щодо стану підекспертної особи. Остаточний висновок щодо стану алкогольного сп`яніння приймає тільки експерт-нарколог, який враховує різні подразники на алкоголь у окремих осіб, наявність клінічних синдромів сп`яніння.

Використання медичних виробів, зокрема, приладу «Алконт-01СУ» є можливим за умов дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки.

Тому доводи захисника про те, що докази, які отримані під час застосування приладу «Алконт-01 СУ» є недопустимими, оскільки вказаний пристрій відсутній в реєстрі медтехніки та виробів медичного призначення і не є зареєстрованим засобом вимірювання вмісту алкоголю в організмі особи, не є обґрунтованими.

Місцевий суд обґрунтовано звернув увагу на те, що відповідно до п.3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, який затверджений наказом МВС України від 01 березня 2010 року №33 «Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах ДАІ МВС для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху» спеціальні технічні засоби для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння: газоаналізатор «AlcoQuant 6020»; газоаналізатор «Alcotest 6510»; газоаналізатор «Alcotest 6810»; газоаналізатор «Alcotest 7410 Plus com»; прилад спеціалізований для визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається, «Алконт 01».

Таким чином, використання медичних виробів, в тому числі приладу «Алконт-01СУ» є можливим, за умов дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки.

Окрім того, хоча й невідібрання біологічних зразків є порушенням діючої інструкції, проте при доведеності факту керування автомобілем та стану алкогольного сп`яніння водія не впливає на склад інкримінованого йому правопорушення ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про неприязні стосунки з лікарем розцінюються як його намагання в такий спосіб уникнути відповідальності. Лікар-нарколог ОСОБА_3 у судовому засіданні у суді першої інстанції заперечила перебування з ОСОБА_1 в неприязних відносинах.

Твердження ОСОБА_1 про різність показань приладу «Алконт-01СУ» при продуванні в нього та його різні результати частково знайшли підтвердження. Згідно акту медичного огляду лікарем, окрім показника приладу 2,4 проміле через 20 хвилин прилад показав 2,0 проміле алкоголю у повітрі, що видихається. Однак це не спростовує перебування його у стані алкогольного сп`яніння на час вчинення правопорушення.

Місцевий суд дав належну оцінку доказам та дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не вбачається.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Водночас підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Віньковецького районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Бабчинського В.К. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.