ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/40/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Чопенко Я.В., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинвського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1994 року народження, громадянин України, мешканець м . Харкова ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 грн. 20 коп.

Суддею зазначено, що 02.08.2019 року о 00 год. 25 хв. у м. Харкові по вул. Університетська, 39, ОСОБА_1 керував автомобілем «Suzuki Grand Vitara», державний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія було проведено за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 ARHK0043. Результат огляду - 0,82 проміле, тест № 635, однак водій з результатами не погодився. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник Марущак Є.М. просить постанову районного суду скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав того, що судом не з`ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_2 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1) складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) працівником поліції зазначено, що 02.08.2019 року о 00 год. 25 хв. у м. Харкові по вул. Університетська, 39, ОСОБА_1 керував автомобілем «Suzuki Grand Vitara», державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія було проведено за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 ARHK0043. Результат огляду - 0,82 проміле, тест № 635, однак водій з результатами не погодився. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОРОНД м. Харків, вул. Шевченка, 26 відмовився в присутності двох свідків.

Більш того, факт відмови саме ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується письмовим поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.6-7).

Крім того, в своїх поясненнях свідки зазначили, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_5 не погодився з результатами огляду та виявив бажання пройти освідування в обласному наркологічному диспансері. У подальшому поскаржився на погане самопочуття та викликав швидку медичну допомогу. По прибуттю швидкої медичної допомоги ОСОБА_5 на місці виклику був відсутній та медичної допомоги не отримав.

Таким чином, ОСОБА_5 вчиняв дії на затягування часу огляду на стан алкогольного сп`яніння, та всіляко уникав від проходження огляду, що на переконання апеляційного суду свідчить про його фактичну відмову від проходження огляду.

Наведене об`єктивно підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських. (а.с. 10) з яких також вбачається втеча ОСОБА_5 від поліцейських.

При апеляційному розгляді ОСОБА_5 повідомив, що вибув з місця його зупинки поліцейськими на машині знайомого в лікувальній заклад, а не на машині швидкої медичної допомоги, яку сам і викликав.

Доводи ОСОБА_5 про те, що протокол складений з порушеннями, апеляційним судом не приймається, оскільки спростовується матеріалами справи.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських (а.с. 10) не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Доводи ОСОБА_5 про те, що в матеріалах справи відсутня інформація про причину зупинки транспортного засобу апеляційним судом не приймається, оскільки дане питання не є предметом розгляду в даній справі.

Посилання в апеляції на наказ МВС України від 01.03.2010 року № 33 «Про затвердження переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху» безпідставне, оскільки він стосується органів ДАІ яких в даний момент не існує.

Медичну Довідку (а.с. 39) апеляційний суд до уваги не приймає до уваги, оскільки вона в розумінні вимог ст.266 КУпАП, не є підтвердженням проведення належного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_5 .

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 КонституціїУкраїни, а також статті 17 Закону України «Про виконаннярішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави. За результатами розгляд увказаної справи, суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 ЄвропейськоїКонвенції з прав людини.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_5 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2019 року, щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду Я.В. Чопенко