ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/1151/20Головуючий у 1-й інстанції Чорна В.Г.
Провадження № 33/817/300/20 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. розглянувши 10 вересня 2020 р. в залі Тернопільського апеляційного суду адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Зборівського районного суду Тернопільської області від 26 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., без позбавленням права керування транспортними засобами.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 420 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі особа, притягнута до адмінвідповідальності, ОСОБА_1 , вважаючи постанову місцевого суду необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, просить її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема зазначає, що доказів керування ним транспортним засобом в матеріалах справи немає, огляд на стан алкогольного спяніння всупереч Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 на місці зупинки транспортного засобу не проводився, направлення на проведення такого огляду в медичному закладі в матеріалах справи немає.

Крім того, як зазначає апелянт, всупереч вказаної вище Інструкції його не відсторонили від керування транспортним засобом, а, навпаки, він на цьому ж скутері поїхав додому, що, на його думку, свідчить про те, що він не перебував у стані алкогольного спяніння.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, 03 серпня 2020 року на електронну адресу Тернопільського апеляційного суду надійшло клопотання від захисника ОСОБА_1 - Качмара І. О. про перенесення розгляду справи, призначеного на 04 серпня 2020 року, у звязку з неможливістю прибути в судове засідання на зазначені час та дату.

Вказане клопотання було задоволено та відкладено розгляд справи на 12 годину 10 вересня 2020 року про що 04 серпня 2020 року повідомлено захисника в телефонному режимі та складена відповідна телефонограма.

10 вересня 2020 року в судове засідання апеляційного суду ні ОСОБА_1 , ні його захисник Качмар І. О. не зявилися. Будь- яких клопотань чи повідомлень про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 чи його захисника не надходило, у звязку з чим вважаю за можливе та у відповідності до вказаної вище статті КУпАП провести розгляд справи у відсутності учасників справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, 05 червня 2020 року ОСОБА_1 о 21:30 год. на автодорозі Почаїв-Зборів керував скутером марки «ZUZUKI» без д.н.з. з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На вимогу працівника поліції від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до підпункту в пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Як вбачається з рапорту поліцейського СРПП Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області від 05 червня 2020 року, він, перебуваючи цього ж дня у наряді з іншими працівниками поліції, близько 21:30 год. на автодорозі Почаїв Зборів в с. Оліїв Зборівського району Тернопільської області здійснив зупинку транспортного засобу, а саме: скутера марки Сузукі без номерного знаку. Вказаним транспортним засобом керував ОСОБА_1 , який не мав посвідчення водія.

Той факт, що ОСОБА_1 керував вказаним скутером, підтверджується і долученими до матеріалів справи відеозаписами, згідно з якими ОСОБА_1 , сидячи верхи на скутері марки Сузукі без номерного знаку, підтвердив слова поліцейського про те, що він керував вказаним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Тобто поліцейський, всупереч доводам апелянта, правомірно та у відповідності до ст. 35 ЗУ Про Національну поліцію зупинив вказаний транспортний засіб.

Під час спілкування з ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та порушення координації рухів, у звязку з чим йому у присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Після чого відносно нього було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121, ч.2 ст. 126 КУпАП, а також протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП серії БД №242196 від 05 червня 2020 року.

При цьому зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у його достовірності не викликає.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , водій скутера ОСОБА_1 в їх присутності на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки або в медичному закладі категорично відмовився.

Наведені вище пояснення свідків та дані протоколу про адміністративне правопорушення також підтверджуються долученими до матеріалів справи відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 в присутності вказаних свідків відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння.

Більше того, у своїх письмових поясненнях, які ОСОБА_1 надав у відповідній графі протоколу, останній зазначив, що випив, керував скутером, а також визнав свою вину.

Таким чином, приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, а також відеоматеріали у їх сукупності, якими і обґрунтував свої висновки.

Тому, на думку судді апеляційного суду, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення є обґрунтованими та узгоджуються як з поясненнями свідків, так і з матеріалами справи.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд, а також те, що відносно нього не проводили такий медичний огляд, на увагу не заслуговують, оскільки ОСОБА_1 відмовився в категоричній формі від огляду на стан алкогольного спяніння, в тому числі і від медичного огляду. При цьому, всупереч його твердженням, в матеріалах справи міститься направлення ОСОБА_1 на медичний огляд в Зборівську ЦРЛ від 05 червня 2020 року.

Що стосується доводів апелянта про те, що його не відсторонили від керування транспортним засобом і в матеріалах справи немає будь-яких даних про його відсторонення, то слід зазначити, що ст. 266 КУпАП в частині відсторонення водія від керування транспортним засобом не містить вимоги щодо долучення до матеріалів справи будь-яких даних, які б підтверджували факт відсторонення водія від керування транспортним засобом, а його доводи не знайшли свого підтвердження ні в судовому засіданні апеляційного суду, ні в матеріалах справи.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду обставин, які були б підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 26 червня 2020 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн., без позбавленням права керування транспортними засобами, -без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя