ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/28/20 Головуючий в 1-й інстанції - Геєць Ю.В.
Єдиний унікальний № 335/3139/19 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_2 , та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2019 року провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як зазначено в постанові, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 11.03.2019 року серії БД № 316788, 11.03.2019 року о 20 годині 40 хвилин в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, на регульованому перехресті вул. Немировича-Данченко - Прибережна автомагістраль, водій автомобіля Volkswagen Golf, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , був неуважним не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміну, та здійснив рух на червоний сигнал світлофору та не надав перевагу у русі іншим учасника, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Nissan Juke, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, потерпілих немає, чим порушив п.2.3 (б), 8.7.3 (є) Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що судом першої інстанції взято до уваги результати проведеної судової автотехнічної експертизи за клопотанням ОСОБА_2 , виконання якої було доручено експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. Зазначене клопотання взагалі не повинно було бути задоволено судом, тому що з матеріалів справи не вбачалось явних протиріч та невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , в якому він визнав свою провину за ст.124 КУпАП. Крім того, ОСОБА_2 у своєму клопотанні не навів жодних обґрунтувань необхідності призначення експертизи, не послався на жоден доказ, який би спростовував обставини, викладені у протоколі, та вказував на їх невідповідність фактичним обставинам події. А тому такі висновки експертизи суд першої інстанції повинен був взяти до уваги, а не брати за основу при прийнятті рішення.

Вказує, що суд першої інстанції порушив вимоги процесуального законодавства та не залучив його при розгляді даної справи, як постраждалу особу, а залучив лише як свідка ДТП. Хоча з фабули досліджуваного судом протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 спричинив зіткнення з його автомобілем, чим завдав його транспортному засобу механічних ушкоджень. Тобто, суд з метою повного та всебічного розгляду при з`ясуванні обставин справи мав залучити його, як безпосереднього учасника цього ДТП, тим самим надати йому можливість надавати пояснення і заявляти клопотання.

Звертає увагу суду, що ним був розшуканий свідок даної ДТП ОСОБА_3 , який надав відеозапис зі свого реєстратора та який доводить провину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП. Натомість суд першої інстанції не залучив до розгляду справи працівників поліції, які складали протокол та могли надати пояснення, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Також зазначив, що копію постанови суду отримав 04.12.2019 року, апеляційну скаргу подав 13.12.2019 року, а тому вважає строк на апеляційне оскарження постанови пропущеним з поважних причин.

На підставі викладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову, постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

22 січня 2020 року ОСОБА_1 до початку апеляційного розгляду була подана заява, відповідно до якої останній відмовився від апеляційної скарги.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Причина неявки суду невідома.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Згідно ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності з положеннями ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст.9 Конституції України, а також ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість до початку апеляційного розгляду відмовитись апелянту від поданої ним апеляційної скарги. Проте діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про відмову особи від апеляційної скарги. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 слід застосувати аналогію права.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від своїх апеляційних вимог, а іншими учасниками судового провадження скарги на зазначену постанову суду не подані, приходжу до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження, оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитись від неї.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2019 року задовольнити.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2019 року, закрити, у зв`язку з відмовою апелянта від апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути апелянту.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 335/3139/19