Єдиний унікальний номер судової справи 201/765/20
Номер провадження 3/201/687/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Ополинська І.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Соборного ВП ДВ ГУ НП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу посадової особи Соборного ВП ДВ ГУ НП в Дніпропетровській області про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 457857 від 23 січня 2020 року, вбачається, що 18 січня 2020 року приблизно о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи в магазині «Сільпо» за адресою: м. Дніпро, бул-р Слави, буд. 5, вчинив домашнє насилля, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, які виразилися у спричиненні фізичного болю своєму сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив суду, що перебуває у шлюбі із ОСОБА_3 , з якою має спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 18 січня 2020 року приблизно о 19 годині 00 хвилин він разом із дружиною та дітьми прийшли до магазину «Сільпо» за адресою: м. Дніпро, б. Слави, 5 за продуктами харчування. Знаходячись у магазині, його син ОСОБА_4 , якому 1 рік 8 місяців, взяв печиво з прилавка, на що він кілька разів висловив зауваження і сказав, що не треба так робити, а потім вихватив печиво з рук свого сина. В цей момент незнайома жінка знімала ці події на мобільний телефон. Наполягав, що жодного психологічного або фізичного насильства до свого сина не застосував, лише намагався провести виховну роботу і довести своїй дитині, що не можна у магазині брати печиво або інші товари.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_3 , яка є матір`ю потерпілого та дружиною ОСОБА_1 , у судовому засіданні заперечувала обставини, викладені протоколі про адміністративне правопорушення та пояснила, що 18 січня 2020 року приблизно о 19 годині вона разом із чоловіком ОСОБА_1 та дітьми прийшли до магазину «Сільпо» за адресою: м. Дніпро, б. Слави, 5 за продуктами харчування. Знаходячись у магазині, їх син ОСОБА_4 , якому 1 рік 8 місяців, взяв печиво з прилавка, хоча вони завжди забороняли йому це робити. ЇЇ чоловік декілька разів висловив зауваження і сказав дитині, що не треба так робити, а потім вихватив печиво з рук дитини. В цей момент незнайома жінка знімала ці події на мобільний телефон. Зазначила, що її чоловік жодного психологічного або фізичного насильства до їх сина не застосував, а лише намагався провести виховну роботу і довести їх сину, що не можна у магазині без дозволу брати печиво.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , законного представника потерпілого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , якому інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, приходжу до висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно до статті 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, посадовою особою поліції дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ст. 173-2 КУпАП.

При цьому, наведена стаття передбачає дві частини, перша передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, а друга за вчинення тих самих дій, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Отже, всупереч вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП посадовою особою не вказаний нормативний акт, який передбачає відповідальність за інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, зокрема, частину ст. 173-2 КУпАП.

Більш того, при дослідженні матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не в повному обсязі викладена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема, не конкретизовано у який спосіб малолітньому потерпілому ОСОБА_2 спричинено фізичний біль, не зазначено наслідків, що були чи могли бути заподіяні потерпілому в результаті інкримінованих ОСОБА_1 дій.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, посадовою особою надані копія рапорту інспектора ЮП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, з якого слідує, що останнім у соціальних мережах виявлено факт домашнього насильства, який мав місце у магазині «Сільпо» за адресою: м. Дніпро, б. Слави, 5, копія роздруківки про отримання черговою частиною Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області заяви від ОСОБА_5 , яка повідомила, що була свідком побиття малолітньої дитини у магазині «Сільпо» за адресою: м. Дніпро, б. Слави, 5, копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , копії письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , а також 3 аркуші формату А-4 із роздрукованим текстом щодо подій в магазині «Сільпо» без назви, що унеможливлює ідентифікацію цих аркушів, як певного документу.

Інших доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Як убачається із письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , наданих працівнику поліції, так і з пояснень останніх наданих судді, останні заперечували факт вчинення фізичного та психологічного насильства відносно їх малолітнього сина ОСОБА_4 та наполягали, що дитину ніхто не бив.

Будь-які докази, які б спростували доводи ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_3 , в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді.

Будь-яких даних на підтвердження завдання або можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого не надано, не здобуто таких доказів і під час судового розгляду справи.

У той же час, посадовою особою, не надані належні та допустимі докази, які б свідчили на підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_1 фізичного та психологічного насильства відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , зокрема, не встановлена і не опитана особа, яка повідомила у чергову частину Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про факт застосування фізичного насильства до малолітнього потерпілого і ймовірно була очевидцем цих подій, не надано відповідний запис з камер відеоспостереження магазину «Сільпо».

Натомість, копію рапорту ЮП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, відомості про отримання черговою частиною Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області заяви від ОСОБА_5 , 3 аркуші формату А-4 із роздрукованим текстом щодо подій в магазині «Сільпо» без назви, що унеможливлює ідентифікацію цих аркушів, як певного документу, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, не можна уважати належними і достатніми доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

При цьому, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення не має повноважень самостійно збирати докази на підтвердження обставин, викладених у протоколі, як і не має процесуальної можливості змінювати інкриміновану особою уповноваженою на складання протоколу, кваліфікацію дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, за таких обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Ураховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.Г. Ополинська