Справа № 206/3292/20
Провадження № 3/206/1532/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

10.09.2020року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

при секретарях Тєрьошині О.О., Леонові О.В.,

за участі захисника-адвоката Чорната Д.Г.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши в залі суду в м. Дніпро матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого водієм, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.07.2020 року о 22:02 год. в м. Дніпро, Самарський район, вул. Виробнича біля буд. 1, керував авто DAEWOO LANOS TF69У, н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку в присутності двох свідків зі згоди водія. Результат позитивний та становить 1,21 ‰. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу Газоаналізатор Drager Alcotest 6820 ARHJ0262, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав при цьому суду показав, що не керував автомобілем у інкримінований у протоколі час, автівка знаходилась у дорожній кишені, чекав на доньку, з результатами тесту згоден, так як дійсно був на підпитку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показав, що під час патрулювання тієї ночі, була помічена автівка "Ланос" у якої увімкнувся лівий покажчик повороту, а сам поворот було здійснено праворуч, автівка попрямувала у бік вул. Кольської, попрямували за автомобілем, далі при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 він почув запах алкоголю з порожнини рота, запропонував пройти тест, той показав 1,21 проміле. ОСОБА_1 казав, що не був за кермом, але вийшов він з водійського сидіння і він це бачив, інша особа, що була в автівці була лише пасажиром.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, Відповідно до Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.9 а). Ці вимоги Правил ОСОБА_1 порушив.

Не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 своєї винуватості винність останнього у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ОБ № 204237 від 10.07.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 10.07.2020 року о 22:02 год. в м. Дніпро, Самарський район, вул. Виробнича біля буд. 1, керував авто DAEWOO LANOS TF69У, н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку в присутності двох свідків зі згоди водія. Результат позитивний та становить 1,21 ‰. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу Газоаналізатор Drager Alcotest 6820 ARHJ0262; рапортом інспектора УПП в Дніпропетровській області; чеком від приладу "Драгер" на ім`я ОСОБА_1 із покажчиком 1,21 ‰ з актом огляду на стан сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розпискою про передачу транспортного засобу, відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно пройшов огляд на стан сп`яніння у присутності свідків; відеозаписом із реєстратора транспортного засобу УПП в Дніпропетровській області, з якого вбачається, як саме по дорозі рухається автівка Ланос НОМЕР_2 , зупиняється після чого зі сторони водійського місця виходить саме ОСОБА_1 .

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, які підтверджені в судовому засіданні поясненнями свідка, чеком від приладу "Драгер" з актом огляду, а також відеозаписами. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням судді, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

На думку суду, невизнання ОСОБА_1 вини, має на меті уникнення від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки вказані вище твердження ОСОБА_1 та сторони захисту, спростовуються матеріалами справи дослідженими безпосередньо під час судового розгляду.

Стосоно доводів сторони захисту щодо зміни відповідальності, суд заначає те, що Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Враховуючи, що санкція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне покарання, вважаю необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-35, 130, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова можебути оскарженав 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Малихіна