Провадження № 33/4820/562/20
Категорія: ст.173-1 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Філіпчук О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 червня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , не працює, з вищою освітою, має одну неповнолітню дитину,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-1 КУпАП, та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Стягнуто з неї на користь держави 420 грн 40 коп судового збору.

За постановою судді, ОСОБА_1 протягом березня 2020 року в мережі Інтернет, з використанням власної електронної сторінки в мережі «Facebook», розмістила неправдиві коментарі, чим здійснила поширювання неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.173-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду від 05 червня 2020 року, вказану постанову скасувати.

Уважала, що місцевим судом не у повному обсязі з`ясовано усі обставини справи.

Крім того, позбавлено її конституційних прав на захист та надання належних доказів.

Зазначала, що про постановлення вказаного рішення судом першої інстанції вона дізналася з постанови державної виконавчої служби «Про відкриття виконавчого провадження» від 27 липня 2020 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Оскільки ОСОБА_1 не брала участі в судовому розгляді справи в суді першої інстанції, оскаржувана постанова не була своєчасно отримана апелянтом, уважаю, що строк на її оскарження був пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався у повному обсязі.

Відповідно до ст.173-1 КУпАП відповідальність настає за поширювання неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджена зібраними у справі та дослідженими доказами, а саме: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №232581 від 13 квітня 2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 ; повідомленням СБУ у Хмельницькій області про виявлення адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 ; актом огляду персональної веб-сторінки ОСОБА_1 у соціальній мережі «Facebook» від імені користувача під назвою « ОСОБА_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2, де розміщено матеріали, які можуть викликати паніку серед населення або спровокувати до порушень громадського порядку; фотокопіями сторінок з мережі «Facebook»; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13 квітня 2020 року, в яких вона визнала факт поширення таких відомостей, але заперечила, що такими діями могла здійснити будь-яке правопорушення.

Дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ст.173-1 КУпАП як поширювання неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку.

Характерною ознакою порушення, яке призводить до відповідальності за цією нормою, зокрема, була інформація, що гіпотетично може спричинити паніку або порушення громадського порядку, і такі наслідки розумілися порушником або він мав би їх розуміти.

Зокрема, стаття 34 Конституції України й стаття 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначають, що свобода слова може бути обмежена державою в певних випадках. Проте такі обмеження мають бути встановлені законом, допускаються лише для досягнення загальноважливої мети (у даному випадку, пов`язані з протиепідемічними заходами в Україні ) і не мають перевищувати рівня, необхідного в демократичному суспільстві. Тобто, кожне втручання з боку держави, зокрема притягнення до відповідальності за поширення інформації, має бути виваженим і беззаперечно базуватися на законі.

Тож наявність обмежень свободи слова в цьому разі не є порушенням загального права на свободу слова, визначеного статтею 34 Конституції України й статтею 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З наведених мотивів не можуть братися до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність складу адміністративного правопорушення., оскільки вони є безпідставними.

Про час та місце проведення судового засідання у суді першої інстанції ОСОБА_1 була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме: телефонограма, яку остання прийняла 27 травня 2020 року, відправлене смс-повідомлення на мобільний телефон НОМЕР_1 , який ОСОБА_1 вказала, оформлюючи 13 квітня 2020 року заявку про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення. Крім того, на адресу ОСОБА_1 була направлена судова повістка із рекомендованим повідомленням, яку як вона зазначає в клопотанні не встигла отримати, при цьому вказує, що 31 травня 2020 року отримала повідомлення Укрпошти з 29 травня 2020 року про надходження рекомендованого листа «судова повістка», а 03 червня 2020 року прибувши на Укрпошту взнала, що лист повернуто до суду за закінченням строку зберігання.

Тому, враховуючи наведене, місцевим судом використано усі засоби та можливості для належного повідомлення ОСОБА_1 .

У рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово наголошено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року зазначено, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Приходжу до висновку, що обставини, на які звертає увагу ОСОБА_1 , в цілому не впливають на наявність факту події, на доведення її винуватості та кваліфікацію її дій за ст.173-1 КУпАП.

З огляду на викладене, проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, вважаю обґрунтованим притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.173-1 КУпАП.

Переконливих доводів у поданій апеляційній скарзі чи у судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови, не встановлено.

Інших доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, ОСОБА_1 не надано.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-1 КУпАП, не вбачається.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах мінімальної санкції за ст.173-1 КУпАП.

Отже, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 червня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173-1 КУпАП залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.