Справа № 163/2669/20
Провадження № 3/163/2021/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю секретаря Костюк Р.М.,

представника Волинської митниці Держмитслужби Кондратюка І.П.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Завидняка В.І.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею Держмитслужби матеріали справи за протоколом № 0679/20500/20 про притягнення до відповідальності за ст.472 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає в АДРЕСА_1 , водія ТОВ "Агротеп", РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , прямуючи 19.08.2020 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля "ДАФ", номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом "Шмітц", номерний знак НОМЕР_3 , в якому перевозився вантаж "частини дорожньої будівельної техніки; обладнання для зважуванням; частини для гірничо-шахтного устаткування", вказав у митній декларації про відсутність особистих речей та товарів, не задекларувавши за встановленою формою 303 штуки акумуляторних батарей загальною вартістю 212 058 гривень, що знаходились в напівпричепі разом із задекларованими товарами і були виявлені під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї винуватості не визнав і пояснив, що під час завантаження товарів в Республіці Польща не був допущений до складу і не міг встановити їх відповідність товарно-супровідним документам, які отримав від охоронника складу.

Його захисник адвокат Завидняк В.І. висловив свою правову позицію про відсутність вини в діях підзахисного і помилку при завантаженні товарів, яка допущена з вини працівника складу.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Незважаючи на заперечення сторони захисту, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, митною декларацією та письмовими поясненнями порушника, контрольним талоном, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, товарно-супровідними документами на вантаж "частини дорожньої будівельної техніки; обладнання для зважуванням; частини для гірничо-шахтного устаткування", службовою запискою інспектора митниці, висновком експерта.

Твердження ОСОБА_1 та його захисника про помилку при завантаженні, про що в судовому засіданні заявив також допитаний як свідок працівник "КАТ КАРГО ЛОДЖІСТІК УКРАЇНА" ОСОБА_2 , не звільняє ОСОБА_1 від відповідальності з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно із ч.1 ст.318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Частинами 1, 2 ст.8 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів встановлено, що, приймаючи вантаж, перевізник перевіряє: a) вірність записів, зроблених у вантажній накладній щодо числа вантажних місць, а також їх маркування та нумерації місць; b) зовнішній стан вантажу і його упаковки. Якщо перевізник не має достатньої можливості перевірити вірність записів, зазначених у підпункті a) пункту 1 цієї статті, він повинен зробити обгрунтовані застереження у вантажній накладній. Він повинен також мотивувати всі зроблені ним застереження щодо зовнішнього стану вантажу і його упаковки. Ці застереження не мають обов`язкової сили для відправника, якщо останній не погодився бути зобов`язаним ними і не зробив про це запис у вантажній накладній.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.191 МК України перевізники зобов`язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що працює водієм на міжнародних перевезеннях вантажів понад 10 років.

При цьому обґрунтованого пояснення причин, за яких він не вніс в товарно-супровідні документи, отримані при завантаженні в Республіки Польща (CMR), запису про власну неможливість перевірити довантажені товари, ОСОБА_1 в засіданні не надав.

За таких обставин він ніс повну відповідальність за всі переміщувані товари, в тому числі, невказані в товарно-супровідних документах.

Можлива помилка при завантаженні товарів не впливає на обсяг відповідальності ОСОБА_1 , в тому числі, з огляду на явну невідповідність предметів порушення митних правил товарам, заявленим в товарно-супровідних документах, і розміщення їх на окремому вантажному місці всупереч відомостям CMR №№ 49920, 45552.

Зважаючи на викладене, встановлено достатні підстави для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.472 МК України правопорушення.

Враховуючи передбачену законом санкцію та доведеність вини порушника, стягнення на нього слід накласти у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваних предметів та їх конфіскації.

Визначену під час провадження в справі експертним шляхом вартість товару не оспорено і не спростовано, а правом на проведення незалежної експертизи чи підтвердження достовірними доказами вартості товарів в порядку ст.368 МК України ОСОБА_1 та його захисник не скористались.

Подані захисником документи, що стосуються розміру заробітної порушника, не свідчать про виняткові обставини і не дають підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, як і для пом`якшення його відповідальності, оскільки санкція ст.472 МК України не передбачає альтернативи щодо виду і розміру стягнення.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі, а з врахуванням доданої до протоколу довідки митниці витрати митного органу на зберігання товарів протягом 34 діб за курсом НБУ на дату розгляду справи в порядку ст.ст.519, 520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року № 731.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 212 058 (двісті дванадцять тисяч п`ятдесят вісім) гривень з конфіскацією в дохід держави 303 (трьохсот трьох) штук акумуляторних батарей загальною вартістю 212 058 гривень.

Штраф в розмірі 212 058 (двісті дванадцять тисяч п`ятдесят вісім) гривень підлягає стягненню на рахунок UA5003262 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач УК в Любомльському районі, , призначення платежу: 21081100, штраф у справі про порушення митних правил №, прізвище, ініціали).

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Волинської митниці Держмитслужби 2255 (дві тисячі двісті двадцять п`ять) гривень витрат по справі на зберігання товарів на рахунок UA1160644 в Державній казначейській службі України, місто Київ (МФО 820172, , призначення платежу "за зберігання товарів").

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору на рахунок UA0003262 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, отримувач УДКСУ в Любомльському районі, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір у справах про адміністративні правопорушення").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Дата виготовлення повного тексту постанови 05 жовтня 2020 року.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій