П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2020 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області батальйон патрульної поліції у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого торговим представником БМБ «Чернігів», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП -

У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 08.11.2020 року о 04 годині 08 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. І.Кожедуба, 183, керував транспортним засобом «Opel Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 08.11.2020 року його зупинили працівники поліції та повідомили, що його автомобіль «Opel Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким він керував знаходиться в орієнтуванні, а також повідомили, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Він зазначив, що не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що наркотичні речовини не вживає. Працівники поліції запропонували їхати в смт. Ставище для проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Повідомив, що не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, просив працівників поліції пройти даний огляд в м. Біла Церква, а потім в смт. Ставище, однак йому було відмовлено. Працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП в якому він зазначив, що не відмовляється від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Від керування транспортного засобу його не відстороняли, та нікому автомобіль не передавали, після того як працівники поліції оформили всі документи він продовжив керувати даним автомобілем. ОСОБА_4 він не знає, працівники поліції зупинили якийсь автомобіль, з нього вийшла дівчина, яка написала розписку, про зобов`язання не допускати його до керування транспортним засобом, яку їй продиктували працівники поліції, після чого дана дівчина поїхала. Просив закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переглянувши в судовому засіданні диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського від 08.11.2020 року, який долучений до матеріалів адміністративної справи, судом встановлено, що відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції о 03 годині 51 хвилин, свідки були запрошені о 04 годині 08 хвилин. Крім того з відеозапису вбачається, що свідки запрошуються двічі та різні. На відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 в присутності свідків не відмовляється від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, а навпаки наполягав та просив пройти даний огляд у лікаря в м. Біла Церква, після чого пройти даний огляд в смт. Ставище. Також з відеозапису не вбачається, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 був перебаний під розписку ОСОБА_4 .

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши розписку ОСОБА_4 про зобов`язання не допускати водія до керування транспортним засобом, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 08.11.2020 року рапорт працівника поліції, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпА, доказам судом встановлено, що у матеріалах справи відсутній акт про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події або в медичному закладі, що і створює в даному випадку об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що огляд ОСОБА_1 (відмова від огляду) на стан сп`яніння проведений з грубим порушенням вимог п. п. 4, 8, 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та відповідно ст. 266 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 08.11.2020 року о 04 годині 08 хвилин керував транспортним засобом, однак з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції о 03 годині 51 хвилину. Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення та переглянутого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, чітко убачається, що ОСОБА_1 , наполягав на проведенні огляду у медичному закладі. Однак, незважаючи на пояснення водія їхати до лікаря, огляд в закладах охорони здоров`я не проводиться, а тому саме по собі направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення.

Певні сумніви викликають письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були відібрані на попередньо підготовлених бланках, які містять вже заповнені графи щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно способу вчинення протиправного діяння особою та порядку проведеного огляду на місці.

Натомість цього, свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати об`єктивний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину, отже надання свідкові для заповнення пояснень в яких вже наведено зміст пояснень, становить для нього наперед встановлене значення, а також визначає хід повідомлених ним обставин, що не відповідає критерію добровільності.

Інших належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 , автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння та його відмови від проходження огляду, - суду не надано.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рідермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяС. І. Дорошенко