Справа № 675/1021/20
Провадження № 3/675/409/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Янішевська О. С., з секретарем судового засідання Сопронюк С. С.,

з участю захисника адвоката Іванова А. Б.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Ізяславського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Ізяславським РВУМВС України в Хмельницькій області 21 грудня 1999 року,

індивідуальний ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

не працюючого,

жителя АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 31 травня 2020 року о 23 годині 06 хвилин у м. Ізяславі по вул. Шевченка, 35, керував автомобілем ВАЗ 21099, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в Ізяславській ЦРЛ черговим лікарем із застосуванням приладу «Drager» Alcotest.

ОСОБА_1 у останнє судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою про закінчення розгляду справи за його відсутності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Іванов А. Б. у судовому засіданні просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Захисник вважає, що підстав для переслідування автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та підстав для проведення огляду на стан сп`яніння у працівників поліції не було, огляд ОСОБА_1 проводився із застосуванням неналежного пристрою, який не сертифікований в Україні та не може використовуватись для проведення огляду, крім того з урахуванням зміни законодавства, яка відбулась 01 липня 2020 року, підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутні.

Вислухавши думку захисника, дослідивши матеріали справи, суддя встановила наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, яка діяла на момент вчинення правопорушення, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок такого огляду визначений ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Права і обов`язки водіїв транспортних засобів викладені у п. 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Відповідно до п. 2.5 вказаних Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, доводи захисника про безпідставність вимоги працівника поліції до ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, не знайшли свого підтвердження.

Вина ОСОБА_1 об`єктивно підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 238717 від 01 червня 2020 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 31 травня 2020 року, відеозаписом події, актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 31 травня 2020 року, свідоцтвом про повірку газоаналізатора «Drager» Alcotest № 6510, наказом Комунального некомерційного підприємства «Ізяславська центральна районна лікарня» № 42 від 21 січня 2020 року «Про проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» з додатком 1 щодо повноважень чергових лікарів, зокрема, ОСОБА_2 , котра проводила огляд ОСОБА_1 , показами допитаних в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Доводи захисника Іванова А. Б. про те, що огляд ОСОБА_1 проводився із застосуванням неналежного пристрою, який не сертифікований в Україні та не може використовуватись для проведення огляду, не знайшов підтвердження в ході розгляду справи, оскільки суду надано копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, а саме газоаналізатора «Drager» Alcotest № 6510, чинне до 29 січня 2021 року.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

За приписами ст. 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 238717 подія відбулась 31 травня 2020 року.

Таким чином, доводи захисника Іванова А. Б. про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку із зміною законодавства підлягають відхиленню.

Будь-яких інших доказів, які б спростовували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суду надано не було.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки правопорушення вчинене 31 травня 2020 року, на момент розгляду справи судом закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно положень п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 38, 130 ч. 1, 221, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на протязі десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Янішевська О. С.