Справа № 132/2116/20
ПОСТАНОВА
іменем України
06.08.2020р. м. Калинівка
Суддя Калинівського районного суду Вінницької області СЄЛІН Є.В., при секретарі судового засідання ПІДГЕРСЬКІЙ О.В., за участі прокурора БОНДАРУК І.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівки Вінницької області матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калинівка Вінницької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого начальником відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Калинівської міської ради Вінницької області, депутата Калинівської міської ради Вінницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП,
ОСОБА_3 будучи депутатом 7-го скликання Калинівської міської ради Вінницької області, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» в силу підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, а також суб`єктом адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена статтею 172-7 КУпАП «Порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів» в силу примітки до вказаної статті, 09.04.2020р. під час голосування за 6-те питання 3-го засідання 59-ої (позачергової) сесії 7-го скликання «Голосування про скасування премій посадовим особам апарату міської ради» яким передбачалося скасування премії, зокрема і начальнику відділу містобудування, архітектури та земельних відносин, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, а також не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів ні Національне агентство з питань запобігання корупції, ні сесію Калинівської міської ради Вінницької області, а саме про наявність суперечності між його приватним інтересом, обумовленим особистим майновим інтересом та службовими повноваженнями на посаді начальника відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Калинівської міської ради, що відповідно впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання ним зазначених повноважень, чим порушив вимоги пунктів 1, 2 частини першої статті 28, частини другої статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» та частини першої статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 172-7 КУпАП.
Він же, будучи депутатом 7-го скликання Калинівської міської ради Вінницької області, начальником відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Калинівської міської ради Вінницької області, являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» в силу підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, а також суб`єктом адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена статтею 172-7 КУпАП «Порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів» в силу примітки до вказаної статті, 09.04.2020р. під час голосування за 6-те питання 3-го засідання 59-ої (позачергової) сесії 7-го скликання «Голосування про скасування премій посадовим особам апарату міської ради» яким передбачалося скасування премії, зокрема і начальнику відділу містобудування, архітектури та земельних відносин, перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересу, тобто маючи суперечність між його приватним інтересом, обумовленим особистим майновим інтересом та його службовими повноваженнями на посаді начальника відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Калинівської міської ради Вінницької області, що відповідно впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання ним зазначених повноважень, вчинив дії, а саме прийняв участь у розгляді та голосуванні з вказаного питання та оголосив результат свого волевиявлення як «Утримався», чим порушив вимоги пункту 3 частини першої статті 28, частини другої статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» та частини першої статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 172-7 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, просить звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчинених адміністративних правопорушень.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень, посилаючись на наявність в діях ОСОБА_3 ознак діянь, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, просила визнати останнього винним у їх вчиненні та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , який визнав свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, позицію прокурора Бондарук І.А., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивнез`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» розяснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247, 280 КУпАП. При цьому необхідно особливу увагу звертати на те чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною в його вчиненні, чи належить вона до суб`єктів вказаного правопорушення.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Згідност.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є депутати місцевих рад.
Таким чином, ОСОБА_3 є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.
Частиною першою статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», визначено, що особи, зазначені упунктах 1,2частини 1 статті 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
На підставі ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Приватнийінтерес, це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими поза службовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Згідно частини 2 статті 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегіїтощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.
Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідног околегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.
У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.
Зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що 09.04.2020р. під час голосування за 6-те питання 3-го засідання 59-ої (позачергової) сесії 7-го скликання «Голосування про скасування премій посадовим особам апарату міської ради» яким передбачалося скасування премії, зокрема і начальнику відділу містобудування, архітектури та земельних відносин, ОСОБА_5 не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, а також не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів ні Національне агентство з питань запобігання корупції, ні сесію Калинівської міської ради Вінницької області, а саме про наявність суперечності між його приватним інтересом, обумовленим особистим майновим інтересом та службовими повноваженнями на посаді начальника відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Калинівської міської ради, що відповідно впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання ним зазначених повноважень, а також перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересу, тобто маючи суперечність між його приватним інтересом, обумовленим особистим майновим інтересом та його службовими повноваженнями на посаді начальника відділу містобудування, архітектури та земельних відносин Калинівської міської ради Вінницької області, що відповідно впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання ним зазначених повноважень, вчинив дії, а саме прийняв участь у розгляді та голосуванні з вказаного питання та оголосив результат свого волевиявлення як « ОСОБА_6 ».
Вказані обставини ОСОБА_3 підтвердив в суді, що він дійсно не повідомив про наявність потенційного та реального конфлікту інтересів.
Отже, ОСОБА_3 перебуваючи в умовах суперечності між його приватним інтересом та представницькими повноваженнями, як депутата Калинівської міської ради Вінницької області, не повідомив присутніх на засіданні сесії депутатів про вказаний реальний конфлікт інтересів під час вирішення питання щодо скасування премій посадовим особам апарату міської ради, та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час голосування щодо даного питання, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаних правопорушень в повному обсязі доведена матеріалами справи, а саме: протоколом паро адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 233 від 10.07.2020р.; протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 234 від 10.07.2020р.; повідомленням Департаменту з питань дотримання законодавства про конфлікт інтересів та обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції про факт вчинення депутатом Калинівської міської ради Вінницької області ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ст.172-7 КУпАП; заявою-повідомленням, а також письмовим поясненням депутата Калинівської міської ради Вінницької області ОСОБА_7 про вчинення, зокрема депутатом Калинівської міської ради Вінницької області ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ст.172-7 КУпАП; протоколом 3-го засідання 59-ої (позачергової) сесії 7-го скликання Калинівської міської ради Вінницької області від 09.04.2020р., та результатами поіменного голосування; витягами з рішень, наказів та розпоряджень, та іншими матеріалами справи.
Вище перелічені докази узгоджуються між собою, будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості не має, в сукупності підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони отримані та оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
У відповідності до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступіньйого вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи обставини правопорушення, дані про особу, яка притягується до відповідальності, зокрема те, що ОСОБА_3 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, обставини, що пом`якшуютьйого відповідальність - визнання вини, а також відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов до висновку про необхідність накладення на нього стягнення у мінімальних межах санкції статей. За своїм видом та розміром накладене на ОСОБА_3 стягнення сприятиме досягненню визначеній у ст.23 КУпАП меті адміністративних стягнень та відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.
Що стосується доводів ОСОБА_3 про малозначність правопорушення, то суд не може прийняти їх до уваги, оскільки ним порушено вимоги Закону України «Про запобігання корупції», який визначає засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, щодо системи об`єктивного фінансового контролю за майновим станом публічних службовців, тобто вчинене протиправне, винне діяння за яке законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому ст. 23 КУпАП передбачено, що стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законівУкраїни, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно ст. 22 КУпАП, при малозначності правопорушення суддя може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, проте законодавство не містить їх або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначністьпровини. Очевидно, це такі правопорушення, які не становлять шкідливості й не завдають збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.
Міжнародні стандарти протидії корупції зобов`язують держави вживати заходів для встановлення у своєму національному законодавстві відповідальності за вчинення корупційних діянь. Це закріплено, зокрема, у Главі ІІ «Кримінальної Конвенції про боротьбу з корупцією» від 27.01.1999 року, Главі ІІ Додаткового протоколу до неївід 15.05.2003 року, Главі ІІІ «Конвенції ООН проти корупції» від 31.10.2003 року, що ратифіковані Верховною Радою України 18.10.2006 року та є обов`язковими для України.
Таким чином, адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією, не можуть визнаватися малозначними.
Визнання адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією малозначним суперечить принципам запобігання і протидії корупції, не відповідає міжнародним стандартам у цій сфері, не сприятиме зміцненню авторитету країни, завдасть шкоди демократичним засадам управління суспільством, функціонування державного апарату, порушить встановлений порядок здійснення повноважень посадовими і службовими особами органів державної влади.
Отже, виходячи з викладеного, судом не встановлено обставин, які б значно знижували суспільну небезпеку вчинених ОСОБА_3 правопорушень та свідчили про малозначність застосування превентивних антикорупційних механізмів.
Відповідно, до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративнеп равопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Враховуючи наведене суд вважає, що з ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір.
Керуючись ст.ст. 33, 34, 172-7, 221, 283-284, 287, 294 КУпАП, суддя,-
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:
за ч.1 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700грн. на користь держави;
за ч.2 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400грн. на користь держави.
На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, остаточно накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400грн.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на ко ристь держави у розмірі 420,40грн.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя