Справа № 444/2045/20
Провадження № 3/444/1111/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , 05.08.2020 року о 00 год. 20 хв. на автодорозі М-09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська 142 км. в смт. Куликів, Львівської області Жовківського району, керував автомобілем марки "ВАЗ 21013" н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків, згідно з яким результат тесту 1,39 % проміле алкоголю, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, однак на адресу суду двічі повернулися повідомлення, що адреат за адресою відсутній, повідомлення повернуто за закінчекнням терміну зберігання.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку ОСОБА_1 , перешкоджає виконанню завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Суддя не знаходить підстав для відкладення розгляду справи, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , двічі на 27.08.2020 року та на 14.09.2020 року повідомлявся про час та місце судового засідання, однак на адресу суду двічі повернулися повідомлення, що адреат за адресою відсутній, також на сайті «Судової влади»: Жовківський районний суд у розділі «громадянам», в якому є список справ призначених до розгляду, було розміщено інформацію про час та дату усіх судових засіданнь у цій справі, а тому, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

З врахуванням того, що ст.38 КпАП України, передбачені стислі строки розгляду категорії таких справ, суд не може призначити розгляд даної справи на іншу дату оскільки таке призведе до порушення строків розгляду справи, тому вважаю за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України підтверджується зібраними доказами у справі та матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №522271 від 05.08.2020 року;

-CD диском події яка мала місце 05.08.2020 року за участі ОСОБА_1 ;

-письмовими поясненнями сідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 05.08.2020 року, які підтверджують неправомірні дії правопорушника;

-актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням технічних засобів, згідно з яким проведено огляд на стан сп'яніння ОСОБА_1 в присутності двох свідків, результат позитивний 1,39 %. З результатом гр. ОСОБА_1 згідний;

-довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП ст.лейтената поліції Дяків Н. згідно інформаційного порталу Національної поліції України, підсистеми "Пошук посвідчення водія", відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, ч.1 ст.130 КпАП України передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України є правильною.

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику, враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, майновий стан особи, ставлення до вчиненого.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують правопорушення не встановлено.

Санкція ч.1 ст.130 КпАП України, передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин, місця, способу вчинення правопорушення, та відповідно до п. 28 ППВСУ від 23 грудня 2005 року N 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду Українивід 19 грудня 2008 року N 18 позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122 2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як встановлено із наданих суду матеріалів даної справи, зокрема з довідки старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП ст.лейтената поліції Дяків Н. згідно інформаційного порталу Національної поліції України, підсистеми "Пошук посвідчення водія", відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . А тому, з врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин, приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме застосувати стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, пункту 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатнихосіб.

Станом на 01.01.2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" становить 2102, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 307, 308-310 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ грн. 00 коп. в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 ) 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Олещук М. М.