Справа № 212/5792/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2020 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ваврушак Н. М., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Покровського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч. 1 КУпАП,
учасники справи про адміністративне правопорушення: особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпіла ОСОБА_2 , -
ОСОБА_1 , 26.07.2020 року о 09.30 годині, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку, в ході якої виражався грубою нецензурною лайкою на адресу малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружини ОСОБА_2 , своїми діями вчинив домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП.
ОСОБА_1 , пояснив, що провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає. ОСОБА_2 пояснила, що відносини з чоловіком задовільні, 26.07.2020 року вчинив сімейну сварку.
Стаття 173-2 частина перша КУпАП, вказує про те, що адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під психологічним насильством слід розуміти форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Під домашнім насильство, закон визначає - діяння (дії або бездіяльність) психологічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
З наведених вище міркувань, суд доходить висновку, що ОСОБА_2 є постраждалою від домашнього насильства, та доведеним є факт вчинення психологічного насильства ОСОБА_1 .
З вказаного вище, суд зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 439820 від 04.08.2020 року, поясненнями наданими як в суді так і під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства.
Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, яка повністю підтверджена матеріалами справи, дані про особу правопорушника, та вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 гривень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з ОСОБА_1 , підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 гривень.
Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2 ч. 1, 245, 251, 252, 280, 283-285, 289, 294 КпАП України, суддя,-
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173 -2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 гривень (триста сорок грн. 00 коп.).
Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Н. М. Ваврушак