П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №312974, за змістом якого останній 22.06.2020 р. о 01:02 годині в м. Херсоні по вул. Святих Кирила та Мефодія керував транспортним засобом «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі по тексту ПДР).

Дії ОСОБА_1 за вказаним протокол кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що 2.06.2020 р. разом з дружиною дійсно їхали в автомобілі «Audi A4», проте лише в якості пасажирів. Хто саме був за кермом не знає, оскільки саме дружина скористалась послугами невідомого йому водія, оскільки він дійсно вживав спиртне, а тому за кермо не сідав. Інспектори поліції зупинивши їх автомобіль висунули незаконну вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння, хоча він і намагався довести ту обставину, що автомобілем не керував.

Так, на обґрунтування, інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду надано наступні досліджені та перевірені під час судового розгляду докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №312974 від 22.06.2020 р., в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Так, встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, а також засвідчено факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що їх 22.06.2020 р. було запрошено в якості свідків та в їх присутності запропоновано водію ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», або проїхати до медичного закладу, на що він відмовився;

- відео-файли з нагрудних відео реєстраторів поліцейських, з яких вбачається, що дійсно ОСОБА_1 поліцейським запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або проїхати для відповідного огляду до медичного закладу, на що останній висловив відмову.

З наведених доказів дійсно вбачається, що ОСОБА_1 , не зважаючи на встановлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження відповідного медичного огляду в присутності двох свідків, що з огляду на вимоги Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (п. 2 розділ І) мало своїм наслідком складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, що також узгоджується і зі змістом ст. 266 КУпАП.

У той же час, оцінюючи вищевикладені докази, слід зазначити таке.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У свою чергу відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Вказаний висновок можна зробити і зі змісту диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також при вирішенні питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності встановленню та доведенню підлягає та обставина, що особа дійсно керувала транспортним засобом.

Проте з досліджених судом доказів вбачається, а саме: з відео-записів, що автомобіль патрульної поліції наздогнав автомобіль «Audi A4», з якого з пасажирських місць вийшли ОСОБА_1 та його дружина (зі слів останнього). З свого боку ОСОБА_1 протягом всього часу спілкування з представниками поліції наполягав на тому, що автомобілем не керував, а вивчені судом докази не дають можливості зробити беззаперечний висновок про те, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом «Audi A4».

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Audi A4» не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду, а тому ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже вдіях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська