Справа № 627/517/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2020 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

при секретарі Коломієць Н.Д.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч. 1 ст.164 КУпАП

в с т а н о в и в :

До Краснокутського районного суду Харківської області надійшов матеріал про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні правопорушник свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП не визнав та пояснив, що адміністративний матеріал відносно нього за ч.1 ст. 164 КУпАП був складений працівником поліції, оскільки їм був потрібен "показник" та він погодився на складання вказаного матеріалу, однак не знав, що за дане порушення передбачений штраф в розмірі 17000 грн. Також зазначив, що на прохання працівника поліції він лише підписав пояснення, які були написані правцівником поліції. Також пояснив, що він не здійснює перевезення пасажирів та не займається господарською діяльністю. Окрім цього додав, що він не отримував від пасажирів грошових коштів.

Суд, заслухавши правопорушника, свідка, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено: дата та місце його складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи яка склала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умиснаабо необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що відповідальність за дії ОСОБА_1 передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Діями за які передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП є:

- провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання;

- провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону;

- провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону з порушенням умов ліцензування;

- провадження господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документу дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Господарського кодексу України, некомерційне господарювання - це самостійна систематична господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» - систематичною вважається діяльність у разі, коли така діяльність здійснюється протягом календарного року не менш ніж три рази. У такому випадку громадяни зобов`язані зареєструватись як суб`єкти підприємництва. При невиконанні останньої вимоги настає відповідальність за ст. 164 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення не вказується на систематичність здійснення господарської діяльності, оскільки в протоколі зазначається лише про один факт перевезення.

Відповідно положення п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений з недоліками, а саме не зазначено суті вчинення адміністративного правопорушення, за яке передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП, тобто здійснення систематичного перевезення протягом календарного року та отримання за це коштів (прибутку).

Також допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду пояснив, що йому зателефонував працівник поліції та попрохав прийти на центральну площу Краснокутська. Прийшовши на площу свідку працівником поліції було повідомлено, що йому необхідно сісти в машину до ОСОБА_1 та попрохати його відвезти до дендропарка, де їх зупинить патрульна машина. Свідок погодився. Також свідок зазначив, що він не сплачував водію грошових коштів. Окрім цього повідомив, що пояснення від його імені писав працівник поліції, а він на прохання працівника поліції підписав лише чистий аркуш паперу.

Інший свідок ОСОБА_3 до суду не з`явився, причину неявки суду неповідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки.

Окрім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 321827 від 25.06.2020 року відносно ОСОБА_1 не містить посилання на відповідний нормативний акт, тобто Закон України із зазначенням конкретної статті, яка вважається порушеною. Також, не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином особа здійснювала господарську діяльність, де, кому та коли надавала послуги з перевезення. Натомість, при складанні протоколу посадова особа обмежилася вказівкою про вчинення особою правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та вказівкою на те, що він здійснював перевезення пасажирів без дозвільних документів (ліцензії). Також адміністративний матеріал не містить жодного документального підтвердження відсутності у громадянина дозвільних документів (ліцензії), а також не долучено доказів, що особа не є приватним підприємцем.

Також адміністративний матеріал не містить доказів отримання ОСОБА_1 грошовий коштів за здійснення перевезення, натомість і правопорушник, і свідок ОСОБА_2 , стверджують той факт, що коштів за перевезення ОСОБА_1 не отримував.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначено транспортного засобу, на якому, начеб-то, здійснював перевезення останній.

Натомість як , відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відсутність конкретизації суті адміністративного правопорушення є суттєвим недоліком, разом з тим, суддя не уповноважений на самостійне збирання доказів на підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, оскільки сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими доказами не є належним доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, адже, враховуючи всі наведені вище доводи та наявні на їх підтвердження докази, всі зафіксовані в протоколі відомості повністю спростовуються та є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

На підставі викладеного та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно достатті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушенняпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.247,283,284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Харківського апеляційного суду шляхом подачі скарги через Краснокутський районний суд Харківської області.

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА