Справа № 352/2106/19
Провадження № 33/4808/30/20
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гургула В. Б.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю адвоката Поглат О.І. розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тисменицького районного суду від 12 грудня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя

АДРЕСА_1 , громадянин України,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.

З оскаржуваної постанови суду слідує, що 23.09.2019 року 02 год 30 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Н-18 Івано-Франківськ-Тернопіль керував транспортним засобом марки Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагували на світло, від проходження медичного огляду на факт сп`яніння відмовився чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Оскаржуючи вказану постанову ОСОБА_1 вважає її незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм права, оскільки докази його винуватості у вчиненні за ч.1 ст.130 КУпАП в матеріалах провадження відсутні.

Під час складання протоколу, в порушення вимог чинного законодавства щодо належності та допустимості доказів, працівниками поліції не вжито належних заходів щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, не надано жодних належних і допустимих доказів, які могли б підтвердити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а факт вчинення правопорушення не зафіксовано належним чином, як того вимагає КУпАП.

Просить постанову Тисменицького районного суду від 12 грудня 2019 року скасувати. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, апелянта ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи (а.с.1) ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Однак суд який розглядав справу, зазначених вимог закону не виконав.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Згідно ст.268 ч.1 КУпАП справа про адмінправопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що справу розглянуто 12.12.2019 року без участі ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про відвід судді Гургули В.Б. Просив розгляд цієї заяви проводити за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника. Про результати розгляду заяви просив повідомити його у строки для забезпечення можливості подальшого захисту.

Однак, суддя першої інстанції, розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, притягнув його до адміністративної відповідальності, чим порушив його право на захист, а тому винесена ним постанова є незаконною.

Разом з тим, право на участь в судовому засіданні, є складовою права на захист. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Виходячи з вищевикладеного слід зробити висновок, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 052286 від 23.09.2019 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, письмовими поясненнями свідків, відеоматеріалами, згідно яких ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження медичного огляду.

Проте, відповідно до ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 23.09.2019 року, однак, на час апеляційного розгляду строки накладення на нього адміністративного стягнення, встановлені ст.38 КУпАП, закінчилися.

Згідно положень ст.294 п.3 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до ст.247 ч.1 п.7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Тисменицького районного суду від 12.12.2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз