Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/878/20
Провадження 3/542/300/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Шарова-Айдаєва О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рибки Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Нові Санжари у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), і матеріали справи, додані до нього, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

29 липня 2020 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 111036 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

З протоколу від 25 липня 2020 року серії ДПР18 № 111036, складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вбачається наступне.

25 липня 2020 року о 19 год. 45 хв. в с. Старі Санжари, вул. Старосанжарська, 10, Новосанжарський район, Полтавська область, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Tact, без державного номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння проводився з використанням спеціального технічного засобу Драгер 7510, прилад 0347, результат якого становив 0,38 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 17 вересня 2020 року, повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 21). Причини неявки суду не повідомив. На адресу суду надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. У вказаній заяві від 07 вересня 2020 року також пояснив, що він їхав на мопеді з с. Вісичі до с. Старі Санжари після того, як випив пляшку пива. Був зупинений працівниками патрульної служби та перевірений з використанням спеціального технічного засобу Драгер в присутності понятих. Свою вину визнав (а.с. 18).

Згідно зі ч. 1 ст. 268 КпАП України, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , оскільки його присутність у судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП не є обов`язковою, а також враховуючи його належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання, зважаючи на його заяву про проведення судового засідання без його участі.

Надаючи оцінку діям ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Частина 1 статті 130 КУпАП (в редакції до 01.07.2020 року) передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновку про те, що відповідні дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції до 01.07.2020 року), суд дійшов з огляду на наступне.

Підпунктом 4 пункту 1 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року № 2617-VIII" (набрав чинності з 01.07.2020), статтю 130 КУпАП було викладено в новій редакції - керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Поряд з цим до Кримінального кодексу України вказаним Законом внесені зміни шляхом включення статті 286-1 КК України, яка передбачала відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, в подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень"» від 17.06.2020 № 720-ІХ (набрав чинності з 03.07.2020), у розділі I Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" були виключені у пункті 1 підпункти 2-4, 7.

Отже, відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП в його редакції до 01.07.2020.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 11 листопада 2015 року № 1431/27858, передбачено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії ДПР18 № 111036 про адміністративне правопорушення від 25 липня 2020 року (а.с. 3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що результат огляду на стан сп`яніння позитивний та складає 0,38 проміле (а.с. 4), роздруківкою технічного приладу «Драгер», результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,38 % (а.с. 5), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 6, 7), відповідно до яких вони були присутніми під час продуття ОСОБА_1 приладу алкотесту, результат якого склав 0,38 % проміле.

Судом досліджено відеозапис події з камери поліцейського, який є додатком до протоколу. Відеозаписом підтверджується факт проходження ОСОБА_1 огляду на встановлення стану сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру Драгер, результат якого становив 0,38 проміле (а.с. 9).

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи вид стягнення, суд визнає, відповідно до статті 34 КУпАП, обставиною, що пом`якшує відповідальність, щире каяття.

Обставин, відповідно до статті 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність, не встановлено.

ОСОБА_1 , як такий, що не отримував та не має посвідчення водія, не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР України та відноситься до інших осіб, щодо яких такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачений.

Згідно з п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або в загалі його не мала.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу порушника, обставини вчинення ним правопорушення, обставини, що пом`якшують відповідальність, з метою виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, а також, запобігання вчиненню ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

16 вересня 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0076586 від 22.10.2019, згідно з якої вбачається, що ОСОБА_1 має третю групу інвалідності (а.с. 23).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Оскільки, відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0076586 від 22.10.2019 року ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи, підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2102,00 грн.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 420 грн 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 40-1, ч. 1 ст. 130, 276-280, 283, 285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн (десять тисяч двісті гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 420 грн 40 коп. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Відповідно до частини 2 статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва