ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шаренко С.Л.,

при секретарі Мельник В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

адвоката - Рудика І.І.,

розглянувши адміністративний матеріал направлений Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2019 року о 22 год. 20 хв., водій ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan Rogue у м. Харкові по вул. Сумська, 64 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, нечітка мова, запах алкоголю з порожнин рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» або в закладі охорони здоров`я ( ОСОБА_2 ) водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього Руху України.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні провину свою не визнав, зазначив, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, однак він не вживав алкоголю в той день та був тверезий.

Представник ОСОБА_1 адвокат Рудик І.І. підтримав пояснення правопорушника та пояснив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки він не вживав алкоголь.

Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та адвоката Рудик І.І., які підтвердили факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, суд приходить до висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Суд приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_1 також підтверджуються наявними в матеріалах адміністративного провадження доказами, а саме: відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 354941 від 01.12.2019, рапортом інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Маско Р., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судом не порушені.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому йому слід призначити покарання в межах санкції, яка встановлена за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 грн. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 420,20 грн.

На підставі викладеного , керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 13, 16, 401, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10200,00 грн. (десять тисяч двісті), який необхідно внести: (код бюджетної класифікації: 21081300, одержувач: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, розрахунковий рахунок: № UA0020001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ одержувача: 37874947 призначення платежу: сплата штрафу) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації: 22030106, призначення платежу: *;101_(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), РНОКПП фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття РНОКПП); Судовий збір стягнутий з ОСОБА_1 на користь держави за рішенням 953/24688/19.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя - Шаренко С.Л.