запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/616/20Головуючий у 1-й інстанції Маринін О.В.
Єдиний унікальний №310/3126/20Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника-адвоката Хіжнякова І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника Хіжнякова Ігоря Володимировича на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 03.05.2020 року о 08 год. 52 хв. біля будинку №27а по вул.Фестивальній в м.Бердянську, ОСОБА_1 керував автомобілем «SAAB 9000», д/н НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі захисник Хіжняков І.В., доводи якого є аналогічними доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 , просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 водієм транспортного засобу не був, так як належні та допустимі докази того що саме він керував автомобілем відсутні, було порушено порядок огляду працівниками поліції ОСОБА_1 , так як працівники поліції не пропонували та не провели його огляд на місці події, а підійшли до припаркованого та заглушеного автомобіля, який вже не рухався.

В протоколі про адміністративне правопорушення не вказані свідки, огляд ОСОБА_1 в медичній установі лікарем наркологом не проводився взагалі, він, як захисник до розгляду справи залучений не був, суддя Маринін О.В. 29.07.2020 року, 31.07.2020 року та 03.08.2020 року в залі судового засідання справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не розглядав, склад суду не оголошував, явку сторін не перевіряв, клопотань не розглядав.

Справа було розглянута за відсутності ОСОБА_1 при наявності його письмових клопотань про перенесення слухання справи, належним чином про дату і час слухання справи судом першої інстанції ОСОБА_1 не повідомлено, не було усунуто від керування.

Заслухавши захисника адвоката Хіжнякова І.В., який повністю підтримав доводи та вимоги апеляційних скарг та наполягав на їх задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скаргах, суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Відповідаючи на доводи апеляційних скарг, що 03.08.2020 року судове засідання відбулося без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд виходить із наступного.

В своїй постанові суд першої інстанції зазначив, що 21.05.2020 року, після роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, за клопотанням ОСОБА_1 судовий розгляд відкладено. В судовому засіданні 03.06.2020 року ОСОБА_1 свою провину у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що 03.05.2020 року наркотичні засоби він не вживав, із результатами дослідження не згоден, підстав незгоди не назвав, сечу на дослідження не здавав. Знову заявив клопотання про відкладення для залучення захисника для надання безоплатної правової допомоги.

В подальшому у судове засідання, призначене на 10.00 год. 29.07.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, надіслав заяву про відкладення розгляду зв`язку з травмою ноги, у зв`язку з чим розгляду справи відкладено на 31.07.2020 року. Після призначеного часу о 10 год. 07 хв. 29.07.2020 року до суду надійшло клопотання адвоката Хіжнякова І.В. про залучення його в якості захисника Ярославцева В.Ю.

У судове засідання відкладене на 31.07.2020 року ОСОБА_1 також не з`явився, повторно надіслав заяву про відкладення судового засідання, оскільки він продовжує перебувати на лікуванні.

За клопотанням особи, що притягується до відповідальності, судове засідання вчетверте відкладено на 03.08.2020 року.

03.08.2020 року ОСОБА_1 знову не з`явився, надіслав заяву про відкладення судового розгляду, оскільки він продовжує перебувати на лікуванні.

Приймаючи до уваги положення ч.2 ст.268 КУпАП щодо необов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та процесуальну поведінку ОСОБА_1 щодо неявки у судові засідання, суд першої інстанції обґрунтовано розцінив, як намагання затягнути процес з метою уникнути відповідальності, тому законно розглянув справу 03.08.2020 року без участі належним чином повідомленого ОСОБА_1 .

Апеляційний суд переконаний, що сукупність зазначених обставин викликає обґрунтовані сумніви в добросовісності користування ОСОБА_1 своїми процесуальними правами та обов`язками.

Одночасно апеляційним судом, права передбачені ст. 268 КУпАП, були поновленні ОСОБА_1 шляхом виклику останнього та його захисника до суду апеляційної інстанції. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням осіб і апелянт реалізував зазначені права при апеляційному розгляді.

Інтереси ОСОБА_1 були представлені професійним захисником на підставі договору про надання правової допомоги від 28.07.2020 року, і жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи адвокатом Хіжняковим І.В. не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Крім того, законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції через розгляд справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами, які були досліджені під час судового розгляду:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №063788 від 03.05.2020 року, за змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом. У поясненнях до протоколу ОСОБА_1 також зазначив про вживання ним 13.04.2020 року коноплі (шляхом куріння);

-направленням водія на огляд до закладу охорони здоров`я, який міститься у матеріалах справи;

-висновком КНП «Бердянський заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР № 495 від 03.05.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння;

-актом медичного огляду №495 від 03.05.2020 року згідно якого лікарем ОСОБА_2 проведено огляд ОСОБА_1 , встановлено факт перебування у стані наркотичного сп`яніння (каннабіс), при цьому сам ОСОБА_1 надавав відомості про вживання 13.04.2020 року канна бісу шляхом куріння;

Зі змісту відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що на питання інспектора поліції про те куди їхав ОСОБА_1 , він надав чітку відповідь про те, що відвозив дівчину, при цьому не заперечував керування транспортним засобом, не згадував про сторонніх осіб чи друга, який відійшов до магазину. З розмови інспектора поліції та ОСОБА_1 зрозуміло, що причиною зупинки була тріщина на лобовому склі.

Не є підставою для скасування оскаржуваної постанови те, що ОСОБА_1 не було запропоновано працівниками поліції на місці зупинки пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я. Проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а також обов`язкова присутність свідків при проведенні огляду в медичному закладі, вказаною Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами не передбачено.

У зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки саме наркотичного сп`яніння, водію було обґрунтовано запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, який водій пройшов.

Тобто, огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я.

Оскільки інспектором поліції у ОСОБА_1 встановлені ознаки наркотичного сп`яніння, апеляційний суд не вбачає порушень порядку проведення огляду за доводами апеляційної скарги.

Присутність свідків передбачена лише у разі проведення огляду поліцейським на місті зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, та не повинна бути забезпечена під час огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги.

Вимагаючи скасувати постанову суду ОСОБА_1 та його захисник посилалися на незгоду сторони захисту із висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння, вважаючи його недійсним.

Проте відповідно до п.п.13, 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N1103, 17.12.2008 року, лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Тому ОСОБА_1 , будучи незгодним із проведеним щодо нього медичним оглядом, не був позбавлений можливості оскаржити висновок такого огляду у встановленому законом порядку.

Більш того, доводи сторони захисту про недійсність висновку проведеного огляду були перевірені апеляційним судом та не знайшли свого підтвердження.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №063788 від 03.05.2020 року відносно ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. Із зазначеним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом. Зауважень ОСОБА_1 щодо змісту протоколу і пояснень по суті правопорушення протокол не містить.

Викладеним спростовуються відповідні доводи апеляційної скарги.

У суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце.

Факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом з камери патрульного поліцейського.

Що ж стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

У зв`язку з наведеним, відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника Хіжнякова Ігоря Володимировича залишити без задоволення.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 310/3126/20