Справа № 461/7954/19 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 33/811/1330/19 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Цапа І.В. та представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Шийовича С.Я. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2019 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Вилучені відповідно до протоколу № 3784/20900/19 від 30 вересня 2019 року 6500 (шість тисяч п`ятсот) євро (13 купюр номіналом 500 євро) - повернуто ОСОБА_1 після здійснення його митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися або для повернення на митну територію держави, з якої його було ввезено (на його розсуд).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Згідно постанови 30 вересня 2019 року, близько 09 год. 50 хв., під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «А» через м/п «Львів-аеропорт» Львівської митниці ДФС рейсом EG278 Львів-Неаполь, авіакомпанії Ernest, ОСОБА_1 , в якості пасажира, обрав формою проходження митного контролю смугу руху спрощеного митного контролю «зелений коридор». На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України ОСОБА_1 було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має 10000 євро. Після цього пасажиру було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю) ним було пред`явлено готівку в розмірі 16500 євро, що знаходилась в одному з відділень дорожньої сумки (ручна поклажа). Готівка переміщувалась без ознак приховування.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ст. 471 МК України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник Львівської митниці ДФС Шийович С.Я. оскаржив дану постанову, просить скасувати дану постанову та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією ст. 471 МК України в повному обсязі з конфіскацією предметів правопорушення, готівкові кошти в сумі 6500 євро.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що висновок суду є помилковим та необґрунтованим, а постанова упередженою. Апелянт вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано не врахував адміністративне стягнення, конфіскацію предметів правопорушення готівкові кошти в сумі 6500 Євро, так як діючим законодавством не передбачено можливості звільнення правопорушення від застосування до нього основного адміністративного стягнення, а саме конфіскації предметів правопорушення та накладення штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є невід`ємною частиною санкції ст. 471 МК України. Крім цього, винесена постанова не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки - сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник Львівської митниці ДФС Зирянов О.Ю. підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати дану постанову та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією ст. 471 МК України в повному обсязі з конфіскацією предметів правопорушення, готівкові кошти в сумі 6500 євро.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Цап І.В. заперечили апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Шийовича С.Я.

ОСОБА_1 під час розгляду справи свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю та просив залишити без змін постанову Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2019 року. Захисник ОСОБА_1 - адвокат Цап І.В. підтримав думку останнього.

Заслухавши пояснення представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю. на підтримку апеляційної скарги, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Цапа І.В. щодо законності судового рішення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Викладений у судовому рішенні висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 3784/20900/19 від 30 вересня 2019 року; поясненнями ОСОБА_1 , у яких він вказав, що формою проходження митного контролю обрав «зелений коридор», оскільки не знав, яку суму грошей можна перевозити; копією посадкового квитка на 30 вересня 2019 року; описом вилучених товарів від 30 вересня 2019 року.

На підставі наведеного, суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 471 МК України та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн. без конфіскації вилученої валюти.

Доводи апеляційної скарги представника митниці щодо незаконності постанови судді в частині незастосування додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими.

За вчинення правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, передбачене стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосереднім предметом порушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України - також конфіскацію цих товарів.

За змістом п.57 ч.1 ст. 4 МК України, валютні цінності є товаром.

Національне законодавство не містить будь-якого нормативного документа, який би забороняв переміщення валютних цінностей у виді готівкових коштів через митний кордон України.

Щодо визнання валютних цінностей у вигляді готівки товаром обмеженим до переміщення через митний кордон України, то суд при вирішенні даного питання звертає увагу на таке.

Обмеження, щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України визначені ст. 197 МК України. Відповідно до частини першої та другої цієї статті, обмеженими до переміщення через митний кордон України є товари, митне оформлення яких здійснюється на підставі документів, які підтверджують дотримання зазначених обмежень, виданих державними органами, уповноваженими на здійснення відповідних контрольних функцій, іншими юридичними особами, уповноваженими на їх видачу, якщо подання таких документів органами доходів і зборів передбачено законами України. Перелік таких товарів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини третьої ст. 197 МК України, обмеження щодо ввезення на митну територію України чи вивезення за межі території України валютних цінностей можуть встановлюватись Національним банком України.

Як зазначалося вище, обмеження щодо переміщення через митний кордон України валютних цінностей можуть встановлюватися Національним банком України. Поєднання положень наведених нормативних документів, дає підстави стверджувати те, що для визнання валютних цінностей у вигляді готівкових коштів, в тому числі і у іноземній валюті товаром, обмеженим до переміщення через митний кордон України, необхідна наявність будь-якого документа, виданого Кабінетом Міністрів України чи Національним банком України, яким би встановлювалось те, що переміщення валютних цінностей через митний кордон України фізичними особами повинен здійснюватись на підставі відповідного дозволу.

Між тим, будь-якого нормативного документа, яким би встановлювалася необхідність отримання / видачі зазначеного вище дозволу, національне законодавство не містить.

Наведене у свої сукупності указує на те, що валютні цінності у вигляді готівки не є товаром обмеженим до переміщення фізичними особами через митний кордон України, тому, у випадку вчинення особою порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, якщо безпосереднім предметом порушення митних правил були валютні цінності у вигляді готівки, ці готівкові кошти не підлягають конфіскації, як товар, який не обмежений до переміщення через митний кордон України.

Крім того, звільняючи ОСОБА_1 від додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації безпосереднього предмета правопорушення за ст. 471 МК України, суддя вірно врахував, що порушення митних правил полягає лише в тому, що грошові кошти не було письмово задекларовано ОСОБА_1 , і жодних інших негативних наслідків порушення не настало - державі не завдано майнової шкоди, збитків у вигляді несплати митних платежів тощо; ОСОБА_1 перемістив грошові кошти для власного використання і ці кошти мають законне походження та загалом можуть бути законного переміщені через митний кордон України за умови їх письмового декларування; грошова сума настільки значна, що конфіскація може істотно вплинути на майновий стан ОСОБА_1 та його родини.

Враховуючи наведене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстав для її скасування та винесення нової постанови, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Шийовича С.Я. - залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич