Справа 350/1008/20
Номер провадження 3/350/417/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Калиній Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 231087, 07 липня 2020 року, приблизно об 11 годині 29 хвилин, у селищі Перегінське по вул. Сагайдачного, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes-Bens», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, внаслідок чого порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 07 липня 2020 року близько 12 години по вул. Сагайдачного у селищі Перегніське його автомобіль зупинили працівники поліції та попросили пред`явити посвідчення водія, при цьому причиною його зупинки назвали нехарактерну їзду. Він пояснив, що не може надати посвідчення водія, оскільки забув його у м. Ковель Волинської області по місцю роботи. Працівники поліції запитали його чи вживав він алкоголь, на що він відповів, що хоч зараз може їхати до лікарні на освідування, оскільки в той день алкогольних напоїв не вживав. На його відповідь поліцейські ніяк не відреагували. Натомість пояснили, що є необхідність скласти протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у нього посвідчення водія. Оскільки посвідчення водія у нього справді не було, то він не заперечував проти складення такого протоколу, та після оформлення поліцейськими всіх документів підписав їх, не читаючи, оскільки поспішав та вважав, що поліцейським можна довіряти. Поліцейські надали йому копію постанови про вчинення правопорушення з приводу відсутності прав на підставі якої він сплатив штраф. Про те, що працівники поліції склали відносно нього ще й протокол за ст. 130 КУпАП він не знав. Наявність його підписів у вказаному протоколі пояснюється тим, що він, не читаючи, підписав всі документи в місцях, де йому вказував поліцейський. На місці його зупинки були присутні лише він, його друг ОСОБА_2 , який на даний час перебуває у Польщі, а також поліцейські. Жодних свідків на місці він не бачив.

Вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у даній справі підлягає до закриття за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУаАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами, що перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пунктів 6, 7 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Діючим законодавством чітко визначено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема такі вимоги містяться в ст. 266 КУпАП та п. 6 Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року.

Так, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, а у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 згаданої Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, послідовно проводиться в такий спосіб: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або у випадку незгоди водія з його результатами, лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі.

Натомість працівниками поліції складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння , хоч не надано суду належних і допустимих доказів того, що встановлений порядок огляду був дотриманий працівниками поліції.

Водій ОСОБА_1 стверджує, що особи, які вписані в протоколі як свідки правопорушення не були присутні на місці його зупинки. З метою спростування чи підтвердження такої позиції водія судом вживалися заходи, зокрема в судове засідання викликалася інспектор СРПП №2 Рожнятівського ВП Мілевська Ю.В. та особи, які вказані в протоколі, як свідки правопорушення. Однак інспектор, яка була у встановленому законом порядку повідомлена про необхідність прибути в судове засідання до суду не прибула. Крім того, інспектор не забезпечила явку до суду свідків, які до в судове засідання не прибули, незважаючи й на те, що по місцю їх проживання судом додатково були направлені повістки про виклик до суду. Причини неявки в судове засідання ні інспектор ні свідки суду не повідомили.

За таких обставин відсутні будь-які підстави вважати, що поліцейський в присутності двох свідків склав протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 231087 від 07 липня 2020 року у зв`язку з ухиленням водія огляду.

Вищенаведене свідчить про те, що працівниками поліції було грубо порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 .

Отже протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням встановленого порядку, оскільки водію не запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі у разі відмови проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків. Крім того у протоколі не зазначені дії порушника щодо ухилення від огляду.

За таких обставин протокол не відповідає вимогам статей 256, 266 КУпАП, а тому є недопустимим доказом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

За змістом вимог «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою, в тому числі попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Електронний носій інформації з відеофікесацією обставин вчинення правопорушення у матеріалах справи відсутній.

Будь-які які інші належні та допустимі докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи у стані з явними ознаками алкогольного сп`яніння або відмові від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, органом, що направив адміністративні матеріали, суду не представлено.

За таких обставин вважаю недоведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні даного правопорушення, а тому приходжу до висновку про необхідність справу закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247 п.1, 266, 268, 279, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд.

Суддя Г.В. Калиній