ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1098/20 Справа № 175/204/20 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката Кушніра В.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року, якою заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кульбача С.О. про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення, -

В с т а н о в и в :

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2020 року до мого провадження надійшла справа № 175/204/20 за апеляційною скаргою адвоката Кушніра В.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року.

Зазначеною ухвалою залишено без задоволення заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кульбача С.О. про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи адвокат Кушнір В.В. оскаржує ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року, в рамках адміністративної справи № 175/204/20.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 08 травня 2020 року звертався до Дніпровського апеляційного суду з апеляційними скаргами на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року та постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2020 року про виправлення описки. Вказані апеляційні скарги згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2020 року були передані до мого провадження.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року, апеляційна скарга повернута ОСОБА_1 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 червня 2020 року було задоволено частково апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2020 року про виправлення описки скасовано.

Вважаю, що вказана вище заява не може передаватись раніше визначеному складу суду та підлягала авторозподілу, оскільки мною раніше було розглянуто зазначені матеріали справи та в постанові суду від 12 червня 2020 року, було висловлено думку щодо певних обставин справи.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутні норми, які визначають підстави для відводу (самовідводу) судді, а також процесуальний порядок вирішення відводів (самовідводів).

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

У відповідності з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституцій, законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Стаття 9 Конституції України передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікованої Україною 17.07.1997 р., яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У кодексі України про адміністративне правопорушення відсутня норма, яка б передбачала відвід (самовідвід) судді. Проте згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У зв`язку з чим, з метою дотримання вищевказаних норм, при вирішенні питання про самовідвід судді у справі про адміністративне правопорушення належить керуватись принципом аналогії закону та застосувати положення КПК України, які регламентують підстави для відводу (самовідводу) судді та процесуальний порядок їх вирішення в кримінальному провадженні.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно Кодексу суддівської етики та пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Частиною першою статті 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

З метою недопущення будь-яких сумнівів щодо наявності у судді Іванченка О.Ю. упередженості при розгляді справи, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід від розгляду цієї справи за апеляційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

ПОСТАНОВИВ:

Заявити самовідвід від участі у розгляді апеляційної скарги адвоката Кушніра В.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року, якою заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кульбача С.О. про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Матеріали апеляційної скарги адвоката Кушніра В.В. передати до відділу забезпечення судового процесу судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко