Єдиний унікальний номер 243/4220/20
Номер провадження 33/804/465/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Стародуб О.Г., за участю секретаря Долі В.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Винник З.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 05.05.2020 року о 21-50 год. ОСОБА_1 керував легковим автомобілем ZAZ-DAEWOO T13110, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Сучасній м. Слов`янська біля буд. 19а з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч 1 ст. 130 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження та провадження по справі закрити. Зазначає, що справа розглянута без його участі, чим порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП. На обґрунтування пропуску строку вказує, що участь у судовому засіданні не приймав, оскільки судом не викликався та копію постанови отримав 11 серпня 2020 року.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Строк на подачу апеляційної скарги особою не пропущено, оскільки останній день на оскарження припадав на 15 серпня 2020 р., який був вихідним. Скаргу подано 17 серпня 2020 року, тобто в перший після вихідного день.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 348115 від 05.05.2020 року, в якому зазначено, що 05.05.2020 року о 21-50 год. ОСОБА_1 керував легковим автомобілем ZAZ-DAEWOO T13110, н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, спочатку водій погодився пройти медичний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Однак, у Слов`янському наркологічному диспансері водій відмовився від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3). Відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння у наркологічному диспансері м. Слов`янська або за допомогою спеціального алкотестеру на місці зупинки, на що ОСОБА_1 погодився пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Однак, безпосередньо у приміщенні наркологічного диспансеру м. Слов`янська в присутності медичних працівників, відмовився проходити медичний огляд на стан сп`яніння.

З пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що в їх присутності ОСОБА_4 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

З висновку щодо результатів медичного огляду № 153 від 05.05.2020 року вбачається, що 05.2020 року о 22-30 год. ОСОБА_1 відмовився від медичного обстеження та здавання біологічного середовища для дослідження. (а. с.5).

З відомостей з ЄО № 14113 від 05.05.2020 року вбачається, що 05.05.2020 року о 21-23 год. надійшло анонімне повідомлення на телефонну лінію «102», що в районі мікрорайону Хімік м. Слов`янська таксист на автомобілі Ланос сріблястого кольору, д. н. НОМЕР_2 , керує в стані алкогольного сп`яніння. (а. с. 9).

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 щодо порушення його права на захист в зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції без його участі.

Суддя першої інстанції належним чином врахував, що ОСОБА_1 не надав жодного допустимого і належного доказу, який би об`єктивно і переконливо свідчив про те, що стан його здоров`я та наявні у нього захворювання (внаслідок свого характеру, важкості, гостроти тощо) не давали йому можливості з`явитися до суду та здійснити захист своїх прав.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 міг вільно пересуватись та пересувався містом, що підтверджують подані ним особисто заяви до суду від 06.07.2020 року та 31.07.2020 року.

Апеляційний суд звертає увагу, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.

При цьому, з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Наведена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними у постанові від 30 січня 2020 року (справа №482/9/17).

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляд справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 достовірно знав про дату та час слухання справи, та всупереч цьому неодноразово надавав клопотання про перенесення судових засідань, зазначене свідчить про зловживання останнім своїм правом, при цьому останній не скористався своїм правом та не надав жодних письмових пояснень, заперечень чи будь-яких доказів, які б спростовували докази його винуватості.

Сукупність зазначених обставин, викликає обґрунтовані сумніви в добросовісності користування ОСОБА_1 своїми процесуальними правами та обов`язками.

На підставі вище зазначеного, апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП, на переконання апеляційного суду, є безпідставними.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не відносяться до переліку, визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. З врахуванням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів, оскільки безпідставне умисне затягування справи порушує завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП).

Таким чином, відсутність апелянта під час розгляду справи в суді першої інстанції зумовлена саме його пасивною поведінкою та бажанням затягнути розгляд адміністративної справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Особу притягнуто до адміністративної відповідальності у строк, передбачений ст. 38 КУпАП.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови судді відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя