Справа № 428/287/20
Провадження №3/428/230/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бойко Н.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспортні дані та РНОКПП в матеріалах справи відсутні, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2019 року о 16-00 годині ОСОБА_1 , знаходячись в приміщенні Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, розташованого за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9, висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 27.12.2019 року приблизно о 16-00 годині він прийшов до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з метою отримати пенсію за свою матір, яка на той час знаходилась у лікарні і потребувала лікування, але грошей в нього не було. Раніше він отримував пенсію за довіреністю, але на той час вона вже закінчилась. Враховуючи, що дії працівників Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області незаконні, він вирішив викликати поліцію, щоб зареєструвати кримінальне правопорушення, передбачене ст. 175 КК України, яке скоїли співробітники Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області по відношенні до нього та його матері-інваліда шляхом невиплати пенсії його хворій матері. Співробітників поліції він очікував на першому поверсі, оскільки там ведеться відеоспостереження. Через деякий час до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області прибув екіпаж УПП в Луганській області ДПП, які відмовились увійти всередину, як він того вимагав, і він вимушений був вийти також на вулицю. Через деякий час на вулицю вийшли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , і ОСОБА_2 сказала: «Маминых денюжек захотел», після чого він надав їм точну моральну характеристику. Після чого співробітники поліції замість внесення відомостей до ЄРДР у відношенні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з приводу невиплати пенсії його матері, почали складати протокол про адміністративне правопорушення у відношенні нього. Просив провадження по справі закрити.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що вона працює начальником Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. Протягом грудня 2019 року ОСОБА_1 неодноразово приходив до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з метою отримати пенсію своєї матері, але у нього на той час закінчилась довіреність від матері на отримання її пенсії у зв`язку з чим він не мав таких повноважень, йому було відмовлено. Так, 27 грудня 2019 року ОСОБА_1 в черговий раз прийшов до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, вимагаючи пенсію матері. На що йому відповіли, що після закінчення дії довіреності, він не має таких повноважень. Пенсія була нарахована та направлена до Укрпошти, яка займається видачею грошей, що йому було роз`яснено. На що ОСОБА_1 почав лаятись, ображати її людську гідність у зв`язку із її вагою, висловлюватись на її адресу та адресу її заступника ОСОБА_3 нецензурною лайкою. На зауваження припинити образи, не реагував, поводив себе зухвало. Так, дійсно саме ОСОБА_1 викликав поліцію, але після його поведінки у присутності співробітників поліції, інших працівників Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, а також відвідувачів установи, вона наполягала, щоб на ОСОБА_1 було складено протокол за дрібне хуліганство, яке він вчинив відносно неї та її заступника Вєтрової ОСОБА_4 ., оскільки ОСОБА_1 вже не перший раз ображав її людську гідність, а також гідність її заступника.

У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що вона працює заступником начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. ОСОБА_1 з початку грудня 2019 року почав ходити до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з метою отримати пенсію своєї матері, на що йому повідомлялося про те, що пенсія була нарахована та передана до Укрпошти. На що ОСОБА_1 лаявся. Так, 27 грудня 2019 року після 16 години ОСОБА_1 знов прийшов до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області і вимагав, щоб йому видали пенсію матері, на що йому відповіли, що пенсія знаходиться у відділенні Укрпошти. Вони з ОСОБА_2 спустились на перший поверх, в хол. ОСОБА_1 почав нецензурно лаятись у її бік та бік начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області ОСОБА_2 . На зроблені зауваження відповідав образами. Після чого співробітниками поліції, яких викликав ОСОБА_1 , був складений адміністративний протокол у відношенні останнього за вчинення дрібного хуліганства. Весь цей конфлікт відбувався у присутності співробітників та відвідувачів установи, а також співробітників поліції.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він обіймає посаду поліцейського взводу № 2 роти №1 батальйону УПП в Луганській області ДПП. 27 грудня 2019 року надійшов виклик від ОСОБА_1 про те, що виник конфлікт з Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. Приїхавши до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області вони усно опитали сторони конфлікту, ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою, після чого у відношенні ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що знайома з ОСОБА_1 один рік, він представляв її інтереси в суді по її справах. Їй відомо про те, що ОСОБА_1 доглядав за своєю матір`ю. Також вона знає, що 27 грудня 2019 року ОСОБА_1 пішов до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області просити пенсію своєї матері, але присутньою при цьому не була.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона працює головним спеціалістом відділу обслуговування громадян Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. 27 грудня 2019 року о 15 годині ОСОБА_1 прийшов до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, перебував у фойє. До нього підходили вона, ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , запитали з якого він питання, на що ОСОБА_1 відповів, що з приводу отримання пенсії матері. Вони пояснили, що йому необхідно піти на Укрпошту, на що ОСОБА_1 викликав поліцію. ОСОБА_1 почав лаятись, образливо чіплятись до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Вони всі намагались його заспокоїти, робили зауваження, але він не реагував, продовжував лаятись. Все відбувалось в робочий час, коли в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області знаходились співробітники, відвідувачі. ОСОБА_1 заважав роботі установи, образливо чіплявся до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ображав їх людську гідність.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною 17.07.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП за ст. 173 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення складають уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 082185 від 27.12.2019 відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП складений поліцейським взводу № 2 роти №1 батальйону УПП в Луганській області ДПП капралом поліції Модулєвим Н.А. Дана особа за своєю посадою та функціональними обов`язками повноважна складати протоколи про адміністративні правопорушення, а тому суд приходить до висновку про складення протоколу уповноваженою на те посадовою особою Національної поліції.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Також, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення є місце його вчинення, а саме: громадське місце яке дістало законодавче визнання як частина будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично, або час від часу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 27 грудня 2019 о 16-00 годині в Управлінні пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Отже, в судовому засіданні встановлені ознаки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки наявні всі ознаки складу правопорушення та відповідність диспозиції статті до якої притягується особа.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 082185 від 27.12.2019 року, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , які у судовому засіданні підтвердили факт порушення громадського порядку ОСОБА_1 ояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , надані в судовому засіданні, мають чіткий, логічний та послідовний характер, тому у суду не виникає сумнівів у їх правдивості.

Крім того, судом було досліджено наданий до протоколу відеозапис, який міститься на диску для систем лазерного зчитування з маркіруванням «DVD-R», що також підтверджує вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Дані докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ст. 173 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він вчинив дрібне хуліганство, тобто порушував громадський порядок і спокій громадян.

Виходячи зі змісту протоколу та доданих до нього письмових доказів, суд приходить до висновку, що зміст правопорушення відповідає ознакам адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки саме дана норма передбачає, крім іншого, відповідальність за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян, що порушує громадський порядок і спокій громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не було надано доказів щодо своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, тому з огляду на вищевказане позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суд розцінює як спробу ухилитися від адміністративної відповідальності і ставиться до неї критично.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, і його дії органом поліції кваліфіковані правильно, оскільки він, порушивши громадський порядок та спокій громадян, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 , порушивши громадський порядок та спокій громадян, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не працює, інвалідом не являється.

Обставин, що згідно зі ст.ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують чи обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи ОСОБА_1 , майнового стану, ступеню вини, наявності обставин, що пом`якшують та обставин, що обтяжують його відповідальність, а також характеру вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу в дохід держави, передбаченого санкцією ст. 173 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Також з ОСОБА_1 підлягає стягненню на корить держави судовий збір відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 420 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ст. 173, ст.ст. 221, 276, 277, 283, 284 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 51 (п`ятдесят одна) грн 00 коп. (Отримувач коштів- УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України(ЕАП), рахунок отримувача: UА0026007; код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 (суд.збір) у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд Луганської області.

Суддя Н. В. Бойко