Провадження № 3/470/264/20
Справа № 470/538/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року смт. Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Лященко В.Л., за участю секретаря Прохорової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Березнегуватського відділення Снігурівського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Хотин Рівненського району Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 639697/1316 від 11.08.2020 року вбачається, що 11.08.2020 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_2 , а саме: ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував, чим міг завдати шкоди її психічному здоров`ю, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, заперечень на протокол не надав.

З метою захисту охоронюваних прав і свобод громадян, відповідно до Конституції України та положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, на яку складено адміністративний протокол.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, згідно з вимогами ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Частиною 2 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за повторне вчинення правопорушення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Зі змісту протоколу не вбачається факту повторності вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, оскільки інспектором при складанні протоколу не було вказано істотних ознак складу правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, та не надано будь-яких доказів на підтвердження цього факту, як того вимагає законодавство.

До того ж, із протоколу не вбачається, де саме ОСОБА_1 перебував під час вказаної події, тобто взагалі не зазначено місце вчинення правопорушення.

Також протокол містить виправлення зі спочатку зазначеної ч.1 ст.173-2 КУпАП виправлено на ч.2 цієї ж статті, що є недопустимим при складанні матеріалів справи та не дає можливості повно, всебічно оцінити обставини справи та надати вірну кваліфікацію правопорушення, що в свою чергу унеможливлює прийняття рішення судом про притягнення особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до рішень ЄСПЛ у справах Малофеєва проти Росії та Карєлін проти Росії, у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін (оскільки фактично суд перебирає на себе не властиву йому функцію обвинувачення), що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, дії ОСОБА_1 , викладені в протоколі, є неконкретними, не вказано необхідних ознак складу правопорушення, не визначено місце вчинення правопорушення, що позбавляє можливості надати їм правову оцінку та визначити склад адміністративного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши викладені обставини та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з причини відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, відповідно до ст.291 КУпАП.

Суддя В. Л. Лященко