Справа №463/7502/20
Провадження №3/463/1664/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., з участю представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водія ЛК АТП №1, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №199360 від 5 червня 2020 року вбачається, що 5 серпня 2020 року близько 17 год. 30 хв. у м. Львові на вул. Личаківська, 82, ОСОБА_2 здійснював перевезення пасажирів міським сполученням рейс №47А, транспортним засобом Електрон А18501 р.н. НОМЕР_1 з перевищенням встановленої на перевезення пасажирів кількості та їх кількості, що перевищувала кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою даного транспортного засобу, та перевозив пасажирів, які стоять у кількості трьох осіб, чим порушив п. 11 ч. 2 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року та чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

31 серпня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Подане клопотання мотивує тим, що протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 199360 від 5 червня 2020 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема: у протоколі вказана дата складення протоколу 5 червня 2020 року, однак, правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2 нібито вчинене 5 серпня 2020 року; протокол не підписаний посадовою особою, яка його склала; в протоколі відсутні відомості, на підставі якого документу встановлено особу, стосовно якої складено протокол, не вказано назву документа та найменування органу (установи, підприємства, організації), то його видав(лаї), тобто складено протокол відносно особи, яку не встановлено належним чином; у графі «дата і місце народження» протоколу не зазначено місце народження особи, відносно якої складено протокол (населений пункт): в графі «повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться» протоколу не зазначено ні часу ні дати розгляду справи, а місцем розгляду справи вказано: «у Личаківський р-н суд м. Львова», натомість в графі «підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» наявний підпис особи, відносно якої складено протокол, що свідчить про те, що особу належним чином не повідомлено про дату, час та місце розгляду даної справи: в графі «місце роботи (навчання), посада» протоколу не вказано посади, на якій працює ОСОБА_2 .

Окрім того Постанова Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції, чинній на час складення протоколу) не місить частин, а складається з пунктів, підпунктів, абзаців, тому є не зрозумілим, порушення яких саме положення даної постанови ставиться у провину ОСОБА_2 . Згідно підпункту 2 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі. В електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. У статті 35 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні. Перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування може здійснюватися у режимах: звичайному, експресному, маршрутного таксі. Однак, в протоколі не зазначено які саме пасажирські перевезення автомобільним транспортом здійснював ОСОБА_2 (регулярні, регулярні спеціальні чи нерегулярні) та у якому режимі (звичайному режимі руху, режимі маршрутного таксі чи експресному режимі руху), не долучено відповідних доказів, які б стверджували, що ОСОБА_2 здійснював заборонене перевезення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року.

До протоколу не надано копій реєстраційних документів на транспортний засіб, що унеможливлює встановлення наявності чи відсутності факту перевезення особою, що притягається до адміністративної відповідальності, пасажирів в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Зазначає, що ОСОБА_2 не є суб`єктом адміністративної відповідальності за інкриміноване йому правопорушення, оскільки відповідні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 є суб`єктом господарювання або найманим працівником суб`єкта господарювання, який здійснює пасажирські перевезення автомобільним транспортом, відсутні. Відсутні також відомості про те, що ОСОБА_2 у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності без реєстрації притягнуто до юридичної відповідальності.

Вказує, що положення підпункту 2 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року (в редакції станом на 5 серпня 2020 року), передбачає на період карантину не заборону керування пасажирським автобусом (що здійснює водій), а заборону здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом (що здійснює суб`єкт господарювання - перевізник). Обов`язки ОСОБА_2 , як водія, чітко визначені п. 147 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМ України від 18 лютого 1997 року № 176, і в них не входить контроль кількості пасажирів, відповідно, цей контроль мали би організувати суб`єкт, який організував та надає послуги перевезення пасажирів, або держава, як суб`єкт, який встановлює правопорядок. В матеріалах справи відсутні докази, на підтвердження того, що ОСОБА_2 здійснював перевезення пасажирів, що автобус рухався із пасажирами, при цьому їх кількість перевищувала кількість місць для сидіння.

Зазначає, що 5 серпня 2020 року саме ОСОБА_2 зателефонував та викликав працівників поліції, у зв`язку з тим, що на зупинці громадського транспорту зайшов пасажир, однак, в салоні транспортного засобу не було вільних місць для сидіння, тому ОСОБА_2 попросив цього пасажира вийти з автобуса, однак останній відмовився, про що зазначено у поясненнях ОСОБА_2 , відібраних працівником поліції 5 серпня 2020 року, однак прибувши на виклик працівники поліції безпідставно склали на ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП.

За таких обставин, вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та просить суд провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, 8 вересня 2020 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 ОСОБА_1 , в яких зазначено, що згідно підпункту 2 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, у режимі маршрутного таксі в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Як вбачається із протоколу, ОСОБА_2 здійснював перевезення пасажирів міським сполученням, рейс № 47А. Відповідно до п. 1.1 договору № 6-А/Т про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Львові від 5 листопада 2018 року, що укладений між управлінням транспорту департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради (Організатор) та Львівським комунальним автотранспортним підприємством №1 (Перевізник), Організатор надає Перевізникові право надання послуг з перевезення пасажирів на маршруті (-ах), які входять до об`єкта конкурсу № 3, а Перевізник зобов`язується надавати зазначені послуги населенню у порядку і на умовах, визначених цим Договором. у звичайному режимі здійснення руху на маршруті згідно із затвердженим (-ими): розкладом (-ами) руху і тарифом (-ами), схемою руху автобусного (-их) маршруту (-ів). У статті 35 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування може здійснюватися у режимах: звичайному, експресному, маршрутного таксі. Тобто, ЛК АТП №1 здійснює перевезення пасажирів на автобусному маршруті № 47А у м. Львові у звичайному режимі. Тому заборона щодо кількісного перевезення пасажирів, яка встановлена Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року не поширюється на такі перевезення, які здійснює ЛК АТП №1. Відповідно, законних підстав для складення протоколу про адміністративне правопорушення в поліцейських не було. Зазначає, що окремої уваги заслуговує також відсутність у наданих суду доказах посилань на причину зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , саме лише посилання на здійснення працівниками поліції патрулювання не визначає правомірність зупинки транспортного засобу в період карантину (без наявності міжвідомчих актів чи рішень, які б надавали їм таке право) за відсутності доказів допущення його водієм порушень ПДР України. Таким чином, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не підтверджуються зібраними доказами, які містяться у справі. Докази вини ОСОБА_2 не є переконливими, обставини, зазначені в протоколі, є суперечливими, а суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи. Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, в таке не з`явився.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 подане клопотання про закриття провадження та письмові пояснення підтримав, просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи та надані представником письмові пояснення, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Справді, пунктом 2 ч. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено, що на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Водночас, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №199360, подія мала місце 5 серпня 2020 року, однак протокол складено 5 червня 2020 року, тобто до вказаної події.

Окрім того до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №199360 від 5 червня 2020 року не долучено жодного доказу здійснення ОСОБА_2 перевезення пасажирів міським сполученням рейс №47А, транспортним засобом Електрон А18501 р.н. НОМЕР_1 з перевищенням встановленої на перевезення пасажирів кількості та їх кількості, що перевищувала кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою даного транспортного засобу, та перевезення пасажирів, які стоять у кількості трьох осіб.

З долучених до матеріалів справи письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 5 серпня 2020 року, вбачається, що останній став свідком порушення правил карантину, а саме того, що водій автобусу №47А перевозив осіб, які стояли, в кількості 5 осіб, коли сидячі місця були заповнені. Водночас з долучених до матеріалів справи письмових пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що така була пасажиром автобусу №47А, стояла біля вікна автобуса, яке було відкрите, оскільки погано себе почувала, в той час крісло було вільним, про наявність в салоні автобусу інших стоячих пасажирів остання не зазначає. Відтак письмові пояснення свідка ОСОБА_3 не можуть братись судом до уваги, оскільки спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_4 . Окрім того, пояснення свідків не можуть бути доказом перевищення водієм кількості пасажирів, що передбачена технічною характеристикою даного транспортного засобу, оскільки самої технічної характеристики до матеріалів справи не долучено, а також в поясненнях свідків не вказано загальної кількості пасажирів, що перебували в салоні автобусу.

Враховуючи наведене вище та оскільки будь яких інших доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, окрім протоколу серії АА №199360 адміністративні матеріали не містять, такий не доводить його вини, суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 44-3 підлягає закриттю у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283, ч 3 ст. 284 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Стрепко Н.Л.