ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Осіік Д.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого барменом ресторану «Соло», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №757216, 13.07.2020 р. о 01 год. 00 хв. ОСОБА_1 працював в ресторані «Соло», який не припинив роботу після 23:00 год. 12.07.2020 р. по 07:00 год. 13.07.2020 р. чим порушив норми санітарно-протиепідемічних правил і норм передбачених п.п. 16 п. 3 Постанови КМУ від 20.05.2020 № 392, із змінами внесеними Постановою КМУ від 08.07.2020 р. №588.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 , було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №757078, 18.07.2020 р. о 00 год. 55 хв. ОСОБА_1 являючись барменом в ресторані «Соло» по вул. академічній 11-А в м.Одесі, допустив порушення п.п. 16 п. 3 Постанови КМУ від 20.05.2020 № 392.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 , було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ст. 44-3 КУпАП, не визнав та пояснив, що він працює барменом в ресторані «Соло», а отже не є посадовою особою зазначеного ресторану, оскільки не є господарюючим суб`єктом, а є лише найманим працівником та не може відповідати за діяльність ресторану.

Адвокат Деренько О.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , вказала на те, що в діях останнього відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 44-3 КУпАП, в зв`язку з чим справа підлягає закриттю у порядку ст. 247 КУпАП. Крім того, вказала не те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що він є посадовою особою господарської організації або іншої юридичної особи, чи є громадянином України, який здійснює господарську діяльність. Також вказала на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення свідків, фото чи відеоматеріали, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

Статтею 36 КУпАП встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У зв`язку з тим, що вказані справи складені відносно однієї особи, а також з метою всебічного та об`єктивного їх розгляду, суд вважає за необхідне об`єднати їх в одне провадження.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 доадміністративної відповідальності за статтями 44-3 КУпАП, підлягають закриттю, з наступних підстав.

Так, у відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в порушенні встановлених правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Водночас, підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є вина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

В підтвердження провини ОСОБА_1 до протоколу було надано рапорт на лінію «102», однак, суд не вважає зазначений рапорт доказом у справі.

Також до матеріалів справи долучено пояснення ОСОБА_1 , в яких останній вказує на те, що 18.07.2020 р. приблизно о 01:02 год. він працював в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в якості бармена.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія паспорта ОСОБА_1 , який лише засвідчує що останній є громадянином України.

Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, між іншим, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Однак, в порушення зазначеної норми до протоколу не було надано жодних пояснень свідків або інших документів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 порушено норми передбачені п.п. 16 п. 3 Постанови КМУ від 20.05.2020 № 392.

При цьому, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він працює барменом в ресторані «Соло», та не є посадовою особою зазначеного ресторану, оскільки не є господарюючим суб`єктом, а є лише найманим працівником.

Також слід зазначити, що згідно вимог закону, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, зокрема, в частині здійснення господарської діяльності, може бути лише суб`єкт господарювання.

Однак, до протоколів про адміністративні правопорушення не було надано жодного документу який підтверджував би, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, або на нього покладено такі обов`язки.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, приходжу до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 доадміністративної відповідальності за статтями 44-3 КУпАП, на підставі ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 7, 36, 44-3, 221, 247, 283-284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за статтями 44-3 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: