ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/264/20 Номер провадження 33/814/499/20Головуючий у 1-й інстанції Лизенко А. В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участі секретаря судових засідань Коротун І.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Козельщинського районного суду Полтавської області від 5.06.2020,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , керівника ТОВ «Деконкурент», РНОКПП НОМЕР_1 , такого, що до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 10 200,00 грн., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень, сорок копійок).

Згідно з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 13.03.2020 о 06 годині 50 хвилин в селищі Козельщина по вулиці Горького, керував автомобілем RENAULT DOKKER, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №349405 від 13.03.2020, 13.03.2020 о 06 годині 50 хвилин в селищі Козельщина по вулиці Горького, ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT DOKKER, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.1 «а» ПДР України.

Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 126 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення суд першої інстанції зазначив, що вважає недоведеним наявність складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази обізнаності ОСОБА_1 із постановою державного виконавця про встановлення обмеження боржника у праві керування транспортними засобами станом на 13.03.2020.

Не погоджуючись із судовим рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що місцевим судом не враховано те, що: газоаналізаторDragerAlcotest 6810 нормативно не допущений до роботи, а тому результати його вимірів не можуть прийматися до уваги; порушено порядок огляду, передбачений ст. 266 КУпАП щодо черговості огляду, а саме огляду в медичному закладі за відсутності хоч якоїсь згоди з показаннями алкотестера; пояснення свідків є нікчемними з юридичної точки зору, оскільки є ідентичними між собою, є заздалегідь підготовленими бланками, заповненими самим інспектором; ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав в ній наведених, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно з положеннями статті 294 КУпАП судове рішення переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП настає, зокрема за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 «a» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з положеннями ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що висновки місцевого суду щодо закриття провадження за ч.3 ст.126 КУпАП апелянтом не оспорюються, а тому у відповідності до положень статті 294 КУпАП постанова суду першої інстанції в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його винуватість за обставин, встановлених судом підтверджується належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 174136 від 13.03.2020 встановлено, що ОСОБА_1 13.03.2020 о 6 год 50 хв по вул. Горького в смт Козельщина, керував автомобілем RENAULT DOKKER, д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР України. Огляд на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою приладу Алкотестер 6810 №0539, результат огляду 0,52 проміле алкоголю в крові (а.с.6).

У вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення зазначені свідки факту проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, вказаний протокол, складений уповноваженою на це особою - поліцейським СРПП №1 Козельщинського ВП Бабичем А.О., підписаний останнім, свідками та ОСОБА_1 без будь-яких застережень чи зауважень. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , роз`яснено його права та обов`язки, передбачені Конституцією України, положеннями ст.268 КУпАП та повідомлено про місце, дату та час розгляду справи у суді першої інстанції, що підтверджується підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у відповідних графах протоколу.

У графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив: «сьогодні не вживав».

Відповідно долученої до матеріалів справи роздруківки технічного приладу «Драгер» вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння 13.03.2020 за допомогою спеціального технічного засобу "Drager Alcotest 6810", результат якого показав 0.52 проміле алкоголю в крові. (а.с.8).

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведено у зв`язку з виявленими в ОСОБА_1 ознаками: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота; огляд проводився за допомогою приладу «Драгер» 6810, результат 0.52 проміле алкоголю в крові. У графі «з результатами згоден» міститься підпис ОСОБА_1 , й, окрім цього наявні підписи свідків, що підтверджує присутність останніх під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці(а.с.9).

Переглядаючи апеляційну скаргу та оцінюючи докази, досліджені судом першої інстанції, апеляційний суд вважає, що дані: протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 174136 від 13.03.2020; роздруківки технічного приладу «Драгер»; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, повністю узгоджуються зі змістом відеозапису у матеріалах справи.

Так, з технічного носія інформації, на якому зафіксовано відеозапис події 13.03.2020, вбачається, що 13.03.2020 приблизно о 6 год 50 хв ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT DOKKER, д.н.з. НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції, які повідомили про причину зупинки, а саме те, що власник даного автомобіля позбавлений виконавчою службою України права керування транспортним засобом. У ході перевірки документів та спілкування з ОСОБА_1 , під час якого на запитання працівників правоохоронного органу останній відповів, що не вживав алкогольних напоїв, поліцейські повідомили водієві про наявність ознак алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_1 поліцейськими запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі охорони здоров`я на, що останній погодився проходити такий огляд на місці за допомогою приладу «Драгер». Після роз`яснення поліцейськими особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядку застосування спеціального технічного засобу, перевірки герметичності належним чином запакованого мундштука, здійснення контрольного заміру повітря, ОСОБА_1 , в присутності двох свідків продув «Драгер», результат якого показав 0.52 проміле алкоголю в крові замість дозволеного 0.2 проміле. Варто зауважити, що засоби об`єктивного контролю не містять відомостей щодо незгоди водія ОСОБА_1 з результатами пройденого огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці.

Щодо доводів апелянта про те, що спеціальний технічний прилад газоаналізатор "DragerAlcotest 6810", яким проводився огляд ОСОБА_1 , нормативно не допущений до роботи, то суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

У відповідності до положень п.п.1,3 Розділу ІІ Інструкції

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9.11.2015 №1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Спеціальним технічним засобом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння є алкотестер прилад для швидкого визначення концентрації алкоголю в крові людини шляхом аналізу повітря, яке вона видихає.

Згідно з наказом МОЗ України від 10 лютого 2010 року №95 прилади електродіагностичні Alcotest 7410 Plus com, Alcotest 6510, Alcotest 6810 внесено до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення України та дозволено для застосування в медичній практиці, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію № 7261/2007, строк дії якого вказано до 10.02.2015.

Відповідно до наданої на запит Полтавського апеляційного суду, відповіді генерального директора Директорату фармацевтичного забезпечення Міністерства охорони здоров`я України, строк дії зазначеного вище свідоцтва про державну реєстрацію, зокрема, приладу «Alcotest 6810», вичерпано 10.02.2015. У той же час в даній відповіді роз`яснено, що використання виробів «Alcotest DragerSafety AG&Co, KGaA (Germany), які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва про державну реєстрацію є можливим за умов додержання вимог щодо повірки(калібрування) та інших нормативних документів, що підтверджують правильність вимірювання.

У сертифікаті затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 1.09.2014, виданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України фірмі Drager Safery AG & Co. KGaA, Німеччина, що міститься в матеріалах справи, зазначено, що газоаналізатори Alcotest…, Interlock XT під час випуску з виробництва підлягають повірці. Міжповірочний інтервал, уставнолений під час затвердження типу засобів вимірювальної техніки 1 рік. Даний тремін підтверджується також Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747, за яким для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено міжповірочний інтервал стрком 1 рік.

З роздруківки технічного приладу «Драгер», вбачається, що останнє калібрування спеціального технічного засобу «DragerAlcotest 6810» здійснено 30.09.2019 (а.с.8).

Таким чином, зважаючи на те, що останнє калібрування спеціального технічного засобу "DragerAlcotest 6810" відбулось 30.09.2019, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наступна обов`язкова повірка (калібрування) даного засобу повинна бути проведена не пізніше 30.09.2020, а тому, на момент проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 - 13.03.2020 ,газоаналізатор "DragerAlcotest 6810" відповідав пред`явленим до нього вимогам.

Тобто, на момент проведення огляду вказаний алкотестер був використаний поліцейськими в межах міжповірочного інтервалу для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, а тому підстав ставити під сумнів його результати у місцевого суду не було.

Викладене вище підтверджується також даними свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатору "DragerAlcotest 6810" №12-01/5502, з яких вбачається, що за результатами повірки, даний засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013; дане свідоцтво №12-01/5502 чинне саме до 30.09.2020.

Положення ст.266 КУпАП кореспондують, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або незгоди водія з результатами такого огляду, а тому у

Таким чином, доводи апелянта про порушення порядку огляду, передбаченого ст.266 КУпАП щодо черговості огляду, а саме огляду в медичній установі за відсутності хоч якоїсь згоди з показаннями алкотестера, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими, оскільки засоби об`єктивного контролю та інші матеріали справи не містять відомостей про незгоду ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або незгоду з результатами такого огляду. Водночас згідно з даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 погодився з результатами пройденого огляду на місці, що засвідчується його особистим підписом, а тому у даному випадку не було підстав для здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. У свою чергу, суд апеляційної інстанції вважає слушними мотиви суду першої інстанції про те, що запис в протоколі про адміністративне правопорушення «сьогодні не вживав» не може бути розціненим як незгода з результатами огляду на стан сп`яніння.

Щодо тверджень апелянта про те, що пояснення свідків є нікчемними з юридичної точки зору, оскільки є ідентичними між собою, є заздалегідь підготовленими бланками, заповненими самим інспектором, то дані доводи є надуманими та такими, що констатуються з формальних підстав, оскільки кожне з пояснень містить особистий підпис свідка, що свідчить про правильне зазначення працівником поліції всіх відомостей, які в ньому містяться та те, що відібрання даних пояснень не носило формальний характер.

Крім того, варто зауважити, що місцевий суд, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не посилався на письмові пояснення свідків як на доказ винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, про те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом також є неспроможними та такими, що спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 174136 від 13.03.2020, за якими автомобіль було передано іншому водієві ОСОБА_2 (посвідчення водія НОМЕР_3 ), що засвідчено підписом останнього.

За таких обставин, на підставі викладеної вище сукупності доказів, які взаємоузгоджуються між собою, апеляційний суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є водієм (посвідчення водія серії НОМЕР_4 ), що підтверджується повідомленням Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області (а.с. 13) та даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 174136 від 13.03.2020, згідно з якими в ОСОБА_1 було тимчасово вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_4 .

Отже, суд першої інстанції, з урахуванням положень ст.33 КУпАП, правильно наклав стягнення на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом апеляційному суду не надано.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 є необгрутованою, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.294КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козельщинського районного суду Полтавської області від 5.06.2020 щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун