Справа № 471/674/20
Провадження №3/471/362/20
Номер рядка звіту 307
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2020 р.

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Скарницька І.Б., за участю секретаря Романчук О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Братського ВП ГУНП в Миколаївської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Інешти Теленештьського району Республіки Молдова, молдованина, громадянина України, одруженого, пенсіонера, інвалідності немає, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 532207 від 28.07.2020 року, 12.07.2020 року ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 062364 - терміном на 10 днів. Обов`язковою умовою було залишення місця проживання постраждалої особи та протягом доби повідомити Братський ВП ГУНП про місце проживання, однак останній не повідомив до Братського ВП ГУНП своє місце проживання.

У судове засідання з`явився ОСОБА_1 та пояснив суду, що є власником житлового будинку, іншого житла не має, є пенсіонером. З дружиною не перебуває в офіційному шлюбі. Конфлікт мав не триваючий характер, місце свого проживання не залишав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 цього Кодексу).

Також ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, до протоколу надані письмові пояснення постраждалої, фотокопія термінового заборонного припису стосовно кривдника.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, а саме п. 16 Розділу ІІ, припис не може містити заходів, передбачених пунктами 1 і 2 частини другої статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», якщо кривдником є особа, яка на день винесення припису не досягла вісімнадцятирічного віку та має спільне місце проживання (перебування) з постраждалою особою.

В свою чергу ч. 2 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи.

Однак ОСОБА_1 має спільне місце проживання з постраждалою та є власником даного нерухомого майна, іншого житла не має, тому всі сумніви з приводу винуватості особи, яка притягається до відповідальності, трактуються на користь такої особи, за загальним правилом (ст. 62 Конституції України), винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом. В даному випадку, за наслідками розгляду матеріалів відносно ОСОБА_2 , наявність такого сумніву дійсно має місце, а тому підстав для притягнення його до відповідальності, на думку суду, немає.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

у зв`язку з чим, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Братський районний суд Миколаївської області.

Суддя - Скарницька І.Б.