Справа № 444/758/20 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 33/811/618/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1 ,

представника - адвоката Цимбалюка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. 44-3 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 09 квітня 2020 року,

встановив :

Постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 09.04.2020,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактичного проживє: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 420 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він на автодорозі Львів - Рава-Руська М-09 27 км + 300 м. 25 березня 2020 рокублизько 02 години 35 хвилин під час дії на усій території України карантину, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» здійснював перевезення понад 10 пасажирів одночасно міжміським сполученням «Рава-Руська Львів» автомобільним транспортом марки Mercedes-Benz Sprinter д.н.з. НОМЕР_1 , чим вчинив порушення правил щодо карантину людей, за що передбачена відповідальність ст. 44-3 КУпАП.

На дану постанову судді Жуковський В.Р. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду від 09.04.2020 а провадження закрити у зв`язку в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає постанову судді незаконною, необґрунтованою, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення № 523138 від 25.03.2020 вбачається, що йому інкримінують ст.2 п.п. 4,2 Постанови КМ № 211 «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Однак ця постанова на момент складення протоколу не містить ст. 2 п.2 на яку посилається особа, яка склала протокол, тобто є посилання на правову норму якої не існувало, що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того у згаданій Постанові № 211 була вказівка про заборону в період з 12.04.2020 по 24.04.2020:

- п.2 з 00:00 год. 17.03.2020 до 03.04.2020 проведення масових заходів, у яких бере участь понад 10 осіб;

- п.4 в період з 12:00 год. 18.03.2020 по 03.04.2020 здійснювати регулярні, нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньо обласному, міжобласному сполучені; перевезення понад 10 осіб одночасно в одному транспорті у міському електричному та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі.

Однак у протоколі не зазначено в якому режимі він здійснював перевезення і цьому немає доказу у справі. Вказаний в протоколі транспорт належить ОСОБА_3 , яка є пенсіонером і не здійснює підприємницької діяльності, у тому числі по наданню послуг з перевезення пасажирів. Вона попросила його довезти на цьому автомобілі до Львова для вирішення побутових питань необхідних для підтримання її нормальної життєдіяльності. Обмежень по кількості осіб на перевезення в приватному транспорті не було.

При призначенні покарання судом не було враховано його особу, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме щире каяття, скориставшись тим, що він не має достатньо знань в галузі права.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою провину у скоєному визнав, щиро розкаявся та просив врахувати, що про існування Постанови не знав щодо обмеження кількості осіб при перевезенні, оскільки регулярно цим не займається та здійснив перевезення 25 березня 2020 року за проханням власниці транспорту. На даний час він не працює та не навчається, оскільки отримав виклик і був призваний в армію, але потім його з військомату повернули без пояснень. Його вперше притягують до адміністративної відповідальності і він просить обмежитися усним зауваженням.

Представник-адвокат Цимбалюк С.В. в повній мірі підтримав свого довірителя та просив врахувати викладене в апеляційній скарзі та суворо не карати ОСОБА_1 обмежившись усним зауваженням.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, проходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.
Зокрема, даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 523138 від 25.03.2020, який ОСОБА_1 відмовився підписувати, пояснень не надав (а.с. 2);
-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які були присутні під час складення протоколу та засвідчили, що в салоні автомобіля знаходилося 13 осіб (а.с.4,5).

Відповідно до абз. 3 п. п.п. 4 п. 2 постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» (в ред. від 17.03.2020 року) заборонено з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі.

Положеннями ст. 443 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, перевищення дозволеної кількості пасажирів, а також враховуючи особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь вини, його вік, майновий стан, визнання факту порушення умов карантину, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за ст. 44-3 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 22, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 09 квітня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. 44-3 КУпАП - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за 44-3 КпАП України за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.
Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносноОСОБА_1 за 44-3 КУпАП закрити.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду А.В. Белена