Справа №949/1708/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм в Дубровицькому районному територіальному центрі комплексної та соціальної підтримки, проживаючого в АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 16.08.2007 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ДПР18 від 13.11.2019 року, ОСОБА_1 о 20-30 год. 13 листопада 2019 року по вулиці Артеменка в м.Дубровиця Рівненської області, керував автомобілем марки "SKODA OCTAVIA" з державним номерним знаком НОМЕР_3 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою "Алкотест Драгер №6810" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від отримання копії протоколу та підпису відмовився.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 13 листопада 2019 року у стані алкогольного сп`яніння він не перебував. Так, дійсно того вечора його було зупинено працівниками поліції. В ході розмови працівники поліції поцікавились, чи не перебуває він у стані алкогольного сп`яніння, на що він відповів, що ні. Після цього працівники поліції взяли для перевірки документи та пішли у свій службовий автомобіль. Коли вони повернулись, то попросили розписатись у протоколі. Однак, ОСОБА_1 відмовився це зробити, оскільки у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Після цього працівниками поліції було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Такий протокол ОСОБА_1 вважає незаконним, оскільки алкогольних напоїв того дня він не вживав, пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння йому ніхто не пропонував, із зазначених у протоколі свідків він бачив тільки одного, однак наполягав на тому, що ніхто не пропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння при свідку також.

Викликаний в судове засідання свідок ОСОБА_2 пояснив, що 13 листопада 2019 року працівники поліції попросили засвідчити факт відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим попросили розписатись у відповідній графі протоколу. При цьому, відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не бачив. Інших свідків на місці не було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона знаходилась в автомобілі, коли ОСОБА_1 зупинили працівники поліції. У стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не перебував. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції пройти йому не пропонували, а інших свідків на місці не було.

В судове засідання за клопотанням ОСОБА_1 неодноразово викликався свідок ОСОБА_4 , який зазначений інспектором поліції у складеному протоколі, проте на розгляд справи він не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.15, 17).

Ст.245 КУпАП, передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При оцінці доказів при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з`ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов`язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об`єктивне й обґрунтоване рішення з адміністративної справи.

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » ( рішення ЄСзПЛ « Авшар проти Туреччини » ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано перевіривши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Як доказ вини ОСОБА_1 у матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , однак такі пояснення виготовлені на заздалегідь заготовленому бланку та написані одним почерком, а тому у суду виникають об`єктивні сумніви в достовірності наявних в матеріалах справи пояснень зазначених свідків.

Вищевказане підтверджується поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 , який зазначив, що не бачив відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підписи поставив на прохання поліцейського, а також, що інших свідків він не бачив. Викликаний для допиту свідок ОСОБА_4 до суду двічі не з`явився. Тому, суд вважає письмові пояснення вказаних свідків неналежними доказами та не приймає їх до уваги, як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки були спростовані під час судового розгляду.

В судове засідання також викликався поліцейський для встановлення та підтвердження обставин викладених ним у протоколі серії ДПР18 № 090144 від 13.11.2019 року, однак останній в судове засідання не з`явився.

Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Порядок такого огляду визначений ст.266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Постанова) та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Указаними нормами законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушеннями, передбачених ними вимог, вважається недійсним.

Відповідно до цих нормативних актів, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, з ознаками такого стану, при цьому ознаки такого стану виписані в пункті 3 вищевказаної Інструкції: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Сам огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.ч.1 і 2 ст.266 КУпАП, пункти 2-5 Постанови, п.6 Інструкції).

І лише у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або в разі незгоди з його результатами, огляд та складання висновку за його результатами проводиться в закладах охорони здоров`я в присутності поліцейського, але не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту встановлення відповідних підстав для його здійснення (ч.ч.3, 4 ст.266 КУпАП).

Так, в судовому засіданні встановлено, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак всупереч інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуюють увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735 поліцейськими огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки траспортного засобу здійсненний не був, до медичного закладу він доставлений також не був, натомість поліцейськими у протоколі було зазначено, що останній відмовився від проходження такого огляду.

Будь-які інші докази, які б беззаперечно вказували на те, що працівником поліції пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, від якого він відмовився, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Доказів фото- чи відео- фіксації даного правопорушення також не надано.

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки «поза розумним сумнівом» не доведено його вина в тому, що він відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_5 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.284,287,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_5 за ч.1ст.130 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду І.В. Оборонова