Справа № 461/179/20 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/923/20 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участю ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та представника потерпілого Фецяка В.Я., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу адвоката Фецяка В.Я. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 12 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 12.03.2020 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №400836 від 27 грудня 2019 року, 27.12.2019 року о 13 годині 10 хвилин у м.Львові по вул.І.Франка, 79, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «BMW 320», д.н.з. НОМЕР_1 , на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг не надав переваги у русі автомобілю «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який наближався праворуч, внаслідок чого сталося їх зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень з матеріальними наслідками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.16.12 Правил дорожнього руху.

На дану постанову адвокат Фецяк В.Я. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнути до відаовідальності. При цьому апелянт зазначає, що суд першої інстанції належним чином не з`ясував фактичні обставини справи, оскільки в діях ОСОБА_1 є порушення ПДР, а саме п.16.12, твердження ОСОБА_1 , які покладені в основу постанови суду, щодо створення ОСОБА_2 небезпеки для руху, що в свою чергу виключає винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, є безпідставними. Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції досліджено лише пояснення ОСОБА_1 , та не спростовано обставин, викладеним з протоколі про адміністративне правопорушення, а також судом позбавлено ОСОБА_2 надати свої пояснення з приводу обставин події, оскільки останні не повідомлявся судом про час і місце розгляду справи.

Також апелянтом в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки ОСОБА_2 судом не був повідомлений про час і місце розгляду справи, а саме 12.03.2020 року, про прийняте судом першої інстанції рішення дізнався лише 04.06.2020 року, коли отримав копію постанови в суді.

ОСОБА_1 27.07.2020 року подав заперечення на апеляційну скаргу адвоката Фецяка В.Я., в яких вважає безпідставним клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_2 , а також вказує на те, що постанова суду є законна та обґрунтована, і винесена на підставі повного та об`єктивного розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи № 461/179/20, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи з приводу поданої апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Апеляційний суд вважає доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджується з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №400836 від 27 грудня 2019 року ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.16.12 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталося їх зіткнення транспортних засобів та призвело до механічних пошкоджень.

Відповідно до п.16.12 ПДР України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Суд першої інстанції обґрунтовуючи своє рішення про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 в постанові зазначив, що ОСОБА_1 не міг, не повинен був і не мав жодної можливості передбачити факт порушення ПДР іншим учасником дорожнього руху, тобто ОСОБА_2 .

Однак, зазначений висновок суду першої інстанції ґрунтується на підставі неповного та необ`єктивного розгляду справи, зокрема розгляд справи відбувся без участі іншого учасника справи ОСОБА_2 , який не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а саме 12.03.2020 року, тим самим був позбавлений можливості надати свої пояснення суду першої інстанції та подавати докази на їхнє підтвердження.

Суд першої інстанції в основу свого рішення поклав лише пояснення ОСОБА_1 щодо перебігу дорожньо-транспотної пригоди з його участю.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

12.08.2020 року адвокатом Фецяком В.Я. апеляційному суду було надано флеш-носій з відеозаписом з камер спостереження, на якому зафіксовано момент дорожньо-транспотної пригоди між водієм ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Апеляційний суд вважає за необхідне дослідити зазначений доказ, оскільки такий не досліджувався судом першої інстанції з підстав того, що не був наявний в матеріалах справи і більше того, ОСОБА_2 з вище описаних підстав був позбавлений можливості його долучити до матеріалів справи.

Оглянувши зазначений відеозапис моменту зіткнення транспортних засобів «BMW 320», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водіїв ОСОБА_1 та «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 апеляційний суд встановив те, що швидкість транспортних засобів була невелика, водій ОСОБА_1 об`єктивно мав можливість спостерігати за рухом транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 та не розпочинати проїзд перехрестя, зіткнення транспортних засобів відбулося передньою частиною автомобіля «BMW 320», д.н.з. НОМЕР_1 в задню ліву дверку автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , який здійснював проїзд перехрестя.

Таким чином, зазначеним доказом спростовуються висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не міг, не повинен був і не мав жодної можливості передбачити факт порушення ПДР іншим учасником дорожнього руху, який не відповідає фактичним обставинам справи.

Виходячи з наведеного апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання про те, що постанова Галицького районного суду м. Львова від 12.03.2020 року підлягає скасуванню як незаконна та необґрунтована, і постановлення на підставі неповного з`ясування всіх обставин справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення БД №400836 від 27.12.2019 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1), схемою місця ДТП від 27.12.2019 року (а.с.3), поясненнями потерпілого ОСОБА_2 (а.с.4), відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження, де зафіксовано момент зіткнення транспортних засобів «BMW 320», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водіїв ОСОБА_1 та «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 ..

Таким чином, апеляційним судом встановлено те, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого с.124 КУпАП.

Частиною 2 ст.38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення цей строк закінчився, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

У протоколі про адміністративне правопорушення БД №400836 від 27.12.2019 року зазначено, що датою вчинення правопорушення є 27.12.2019 року, а тому враховуючи те, що постанова Галицького районного суду м.Львова від 12.03.2020 року підлягає скасуванню та на момент апеляційного розгляду закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП,-

постановив:

Поновити адвокату Фецяку В.Я. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Фецяка В.Я. задоволити частково.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 12 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі № 461/179/20 відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ч.2 ст.38 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення стягнення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.