Справа № 199/4626/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 серпня 2020 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кучерука А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , студента ДВНЗ «Дніпровський індустріальний коледж»,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2020 року близько 20 год. 20 хв. ОСОБА_1 в районі будинку № 12 по вул. Каруни у м. Дніпро керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей розширені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив фактичні обставини справи та свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що коли його зупинили працівники патрульної поліції він був втомлений, а через те, що з ним таке трапилося вперше, ще й злякався та розгубився, тому від проходження огляду відмовився, але після того, як телефоном поспілкувався з батьком, останній порадив поїхати та пройти огляд. Після цього він підійшов до працівників поліції і вони на його питання пояснили йому, куди йому поїхати й те, що він має дві години на проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що він одразу й зробив.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності:

?протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП та ОСОБА_1 підписаний без зауважень;

?письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану наркотичного сп`яніння;

?рапортом працівника патрульної поліції ОСОБА_5 К.А., яким підтверджений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння;

?переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу з працівниками патрульної поліції для проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Суд виходить з того, що ОСОБА_1 підтвердив сам факт керування 03 липня 2020 року о 20 год. 20 хв. в районі будинку № 12 по вул. Каруни у м. Дніпро транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також наявність у нього зовнішніх ознак, які могли бути розцінені співробітниками поліції як ознаки наркотичного сп`яніння, однак категорично заперечує наявність у нього стану наркотичного сп`яніння.

На підтвердження таких доводів ОСОБА_1 надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений 03 липня 2020 року КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР», згідно якого станом на 21 год. 50 хв. 03 липня 2020 року у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Оцінюючи такий доказ суд керується приписами ч. 4 ст. 266 КУпАП, за якими огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Окрім цього, згідно вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З наданого ОСОБА_1 висновку вбачається, що огляд останнього на стан сп`яніння проводився за його замовленням і не в присутності поліцейського.

З огляду на викладене, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (висновок щодо результатів якого надано суду останнім) проведений з порушенням вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, згідно приписів ч. 5 ст. 266 КУпАП є недійсним і на підставі вищенаведеного судом відхиляється.

Окрім цього, наявність чи відсутність у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння виходить за межі предмету доказування в цій справі, оскільки предметом доказування є наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.

Оцінюючи питання доведеності наявності таких ознак, суд виходить з того, що сам ОСОБА_1 не заперечив в суді наявність таких ознак, зазначені ознаки наркотичного сп`яніння викладені у протоколі про адміністративне правопорушення (зіниці очей розширені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) і на час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 також не оспорювалися (жодних зауважень щодо зазначеної обставини ОСОБА_1 не висловив).

Твердження захисника на те, що співробітник поліції мав провести огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу ґрунтується на власному довільному тлумаченні приписів чинного законодавства, яке суперечить його буквальному змісту, оскільки за наявних у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння єдиним способом проведення такого огляду був огляд лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Співробітник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд, тобто огляд лікарем закладу охорони здоров`я, що підтверджується переглянути судом відеозаписом. На цьому ж відеозаписі зафільмовано, що ОСОБА_1 свідомо та однозначно в присутності двох свідків відмовився від проходження такого огляду.

Посилання захисника на те, що відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є порушенням порядку проведення огляду, судом відхиляється, оскільки за п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. За однозначної свідомої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у співробітників поліції були відсутні підстави для оформлення направлення останнього до закладу охорони здоров`я.

Таким чином, порядок проведення огляду на стан сп`яніння порушений не був.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що працівники патрульної поліції ввели його в оману, повідомивши йому про можливість проходження огляду на стан сп`яніння самостійно, спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідає відмовою, висловлюючись, чітко та усвідомлено, після чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким його було ознайомлено під підпис та видано копію. Увесь цей час ОСОБА_1 поводився спокійно та впевнено, попросив у працівника поліції можливість сфотографувати протокол, щоб показати його батькові. Окрім цього, за твердженнями самого ж ОСОБА_1 в суді, до співробітників поліції щодо місця розташування медичного закладу, де можна пройти огляд, він звернувся вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд виходить з того, що ОСОБА_1 вважається таким, що ознайомлений зі змістом, як ст. 130, ст. 266 КУпАП, так і Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, оскільки відповідні нормативно-правові акти були офіційно оприлюднені. Стороною захисту не надані докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 має будь-які вади психічного чи розумового розвитку. Таким чином, ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, діючи розсудливо, міг співставити свої дії в частині відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння з їх наслідками у виді складення протоколу про адміністративне правопорушення та подальшого накладення адміністративного стягнення.

Надаючи адміністративно-правову кваліфікацію діянням ОСОБА_1 , суд враховує, що за протоколом про адміністративне правопорушення діяння останнього кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року передбачала відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак зазначена норма з 01 липня 2020 року згідно Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зазнала змін та передбачала відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В той же час, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, відповідні положення з Закону України № 2617-VII від 22 листопада 2018 року були виключені. Вказаний закон набрав законної сили 03 липня 2020 року.

Згідно роз`яснень від 20 липня 2020 року Комітету Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності, з 03 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року), оскільки він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року), та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень зпозбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до доходу держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

05.08.2020