Провадження № 33/4820/558/20
Справа № 672/498/20 Головуючий в 1-й інстанції Федорук І. М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережний С. Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гаджука В.О., розглянув в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 09 червня 2020 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Городоцького районного суду Хмельницької області від 09 червня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 11.05.2020 року о 23 год. 52 хв. в м.Городок по вул.Індустріальна, поблизу будинку №1/3, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водія проводився черговим лікарем Городоцької ЦРЛ Хмельницької області. Результат становив 2,0 проміллє в крові. Вказаними діями водій порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову суду першої інстанції щодо нього скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду є незаконною, яка прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права. Суд розглянув справу у його відсутність, без належного його повідомлення про день та час слухання справи, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП, зокрема його право на захист. Вказує, що суд неповно з`ясував всі обставини справи та не об`єктивно оцінив докази, що вплинуло на неправильне вирішення справи. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може вважатись допустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, також вважає, що проведений огляд та висновок лікаря є недійсним.

Вказану постанову апелянтом було отримано 17 серпня 2020 року, в зв`язку з чим вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній в засіданні суду першої інстанції 09 червня 2020 року. Відомості про вручення йому копії постанови в визначений законом строк в провадженні відсутні, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав лише 17 липня 2020 року. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску апелянтом строку оскарження постанови суду щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з чим йому слід поновити строк оскарження постанови суду.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Відповідно до положень п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 12 травня 2020 року був складений інспектором СРПП Городоцького ВнП, 11 травня 2020 о 23 год. 52 хв. в м. Городок по вул.Індустріальна, поблизу буд. №1/3, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився черговим лікарем Городоцької ЦРЛ на приладі «Алконт 01СУ», результат тесту 2,0%0, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказаний протокол підписаний апелянтом без будь-яких зауважень та застережень (а.с.3). Вина ОСОБА_1 підтверджується також даними висновку лікаря № 19 від 12 травня 2020 року (а.с. 8) та даними долученого до справи відеозапису фіксування правопорушення (а.с.10).

Підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення та висновок лікаря недопустимими доказами апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом.

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю з порожнини рота.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських та медичних працівників вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Даними запису відеофіксування вчиненого правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_1 керував вищевказаним транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які повідомили про причину зупинки. В подальшому поліцейські вказали на ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували ОСОБА_1 відповідно до встановленого законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, проте з результатом (2,11 %0) був не згідний та виявив бажання пройти огляд в медичному закладі, де також було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 2,0 %0, з яким апелянт, як видно з відеозапису, погодився. Також, під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 вказав, що зранку вжив слабоалкогольний напій.

Суд першої інстанції дослідивши всі матеріали справи, надав оцінку всім доказам та дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у тому, що він за викладених у постанові обставин, порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення не вказує, що судом постановлено рішення без дотримання вимог законодавства.

Доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП, як підстави для скасування судового рішення, не можуть бути враховані апеляційним судом.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обов`язковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся судом першої інстанції про день та час розгляду справи, однак вказані судові повістки були повернуті за зворотною адресою суду, в зв`язку із тим, що адресат тимчасово відсутній.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що ОСОБА_1 безпідставно умисно затягує розгляд справи, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими у відповідності до ст.1 КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відтак, за таких обставин, в випадку нез`явлення особи, що притягується до відповідальності, в суду першої інстанції відповідно до ст.268 КУпАП були всі підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин підстави для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 відсутні.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі, що суд розглянув справу у його відсутність, чим позбавив його можливості реалізувати свої права, як підстави для скасування судового рішення, не можуть бути враховані апеляційним судом. Апелянт відповідно до вимог чинного законодавства отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення, своїм підписом у протоколі підтвердив факт роз`яснення йому поліцейським прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

З врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений медичними працівниками з порушеннями вимог законодавства, тому відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, такий огляд є недійсним, що тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції, з закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень норм процесуального та матеріального права, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Городоцького районного суду Хмельницької області від 09 червня 2020 року.

Постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 09 червня 2020 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний