Справа №443/1029/20
Провадження №3/443/1008/20
ПОСТАНОВА

16 вересня 2020 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за статтею 122-4 КУпАП,

встановив:

17.08.2020 до Жидачівського районного суду Львівської області надійшов протокол серії ДПР18 №447184 від 03.07.2020, складений стосовно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2020 автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Павліва А.І. для цього судового провадження.

Водночас, 17.08.2020 до Жидачівського районного суду Львівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №447185 від 03.07.2020, складений стосовно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2020 автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Павліва А.І. для цього судового провадження.

Відповідно до частини 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно з пунктом 55 Рішення Європейського Суду з прав людини «Гурепка проти України» (Заява №61406/00, Страсбург 6 вересня 2005 року) «з огляду на свою усталену прецедентну практику, Суд не має сумніву, що в силу суворості санкції дана справа за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу №7 до Конвенції (див. Engel and others v. the Netherlands, judgment of 8 June 1976, Series A no. 22, параграфи 82-83; Ozturk v. Germany, judgment of 21 February 1984, Series A no. 73, параграфи 48-50; Escoubetv. Belgium judgment [GC], no. 26780/95, параграф 32, ECHR 1999-VII; Ezeh and Connors v. the United Kingdom [GC], nos. 39665/98 and 40086/98, ECHR 2003-X).

З огляду на позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у вищевказаному рішенні, суд враховує за аналогією приписи ст. 217 КПК України, згідно з якими у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що правопорушення вчинені однією і тією ж особою та справи про ці правопорушення розглядаються одним і тим же суддею, тому суд вважає, що вищевказані справи слід об`єднати в одне провадження для спільного їх розгляду і вирішення.

Керуючись ст. 36 КУпАП,

постановив:

Об`єднати в одне провадження справу №443/1029/20 провадження №3/443/1008/20 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 122-4 КУпАП із справою №443/1028/20 провадження №3/443/1007/20 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП.

Справі присвоїти №443/1028/20 провадження №3/443/1007/20.

Суддя А.І. Павлів