Справа № 169/82/20 Провадження №33/802/278/20 Головуючий у 1 інстанції:Тітівалов Р. К.
Категорія: ст.122-4, ст.124, ч.4 ст. 130 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.

з участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Пікуна І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - адвоката Пікуна Івана Адамовича на постанову судді Турійського районного суду Волинської області від 04 березня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-4, статтею 124, частиною четвертою статті 130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.4 ст. 130 КпАП України та за правилами ст.36 КпАП України застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 7 грудня 2019 року о 3 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2101», номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Дружби Народів, 56 в селі Новий Двір Турійського району Волинської області, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не справився з керуванням, в результаті чого допустив наїзд на паркан, що спричинило пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення за ст.. 124 КпАП України.

Крім того, ОСОБА_1 на порушення встановлених правил залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги пункту 2.10 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КпАП України.

Він же, 7 грудня 2019 року о 5 годині 30 хвилин по вулиці Центральній у селі Новий Двір Турійського району Волинської області вживав алкоголь (алкогольний напій «Garage» та 0,25 л горілки «Поліська») після вказаної дорожньо-транспортної пригоди за його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.10 (є) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 130 КпАП України

Не погоджуючись із постановою суду, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності - Пікун І.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 отримав постанову суду щодо нього 18.03.2020 року. Вважає постанову суду незаконною у зв`язку із неповнотою проведеного судового розгляду справи та не дослідженням усіх доказів по справі. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 при розгляді справи присутній не був, а рішення місцевого суду - постанову судді від 04.03.2020 року отримав лише 18.03.2020 року, то на думку апеляційного суду, строк апеляційного оскарження даної постанови, передбачений ст.294 КпАП України, ним був пропущений з поважних причин у зв`язку з чим підлягає поновленню.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст..122-4, ч. 4 ст. 130 КпАП України, підтверджується:

-протоколами про адміністративне правопорушення серії ОБ № 013375, серія ОБ № 013376, № 207929 від 7 грудня 2019 року;

- схемою з місця ДТП від 07.12.2019 року з фототаблицею;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 7 грудня 2019 року, відповідно до якого станом на час огляду о 8 годині 50 хвилин 7 грудня 2019 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

-актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №50 від 07.12.2019 року, у якому зазначено, що зі слів обстежуваного останній після вчинення дорожньо-транспортної пригоди близько 5 години 7 грудня 2019 року випив слабоалкогольний напій та горілку, від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу відмовився;

- відеозаписом від 13.05.2017 року з боді-камер поліцейських;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

-показаннями даними в судовому засіданні свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили той факт вчинення ОСОБА_1 ДТП та залишення місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний за обставин викладених в протоколах про адміністративне правопорушення. Крім того свідок ОСОБА_4 ствердив, що домовленості з ОСОБА_1 про те, що він не буде викликати поліцію не було.

Що стосується тверджень захисника про те, що ОСОБА_1 не залишав місця ДТП, оскільки домовився з ОСОБА_4 то вони не заслуговують на увагу, так як спростовуються показаннями останнього, даними в суді апеляційної інстанції.

Показання свідків ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 суд до уваги не бере, оскільки вони прямо не спростовують фактів вчинення ОСОБА_1 винних дій, які кваліфіковані за ст.ст.124, 122-4 та ч.4 ст.130 КпАП України.

Також безпідставними є твердження захисника про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки такі його твердження не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Таким чином, за результатами розгляду усіх фактичних обставин справи в судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, та ч.4 ст.130 КпАП України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Враховуючи зазначене не заслуговують на увагу посилання захисника про наявність підстав для скасування постанови внаслідок розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 . Так ОСОБА_1 неодноразово надсилалися судові повістки про виклик до суду, які було отримано останнім, що підтверджується повернутими на адресу суду рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 69, 87). Крім того ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи щодо нього за допомогою телефонограми (а.с. 84). Разом з тим в судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Наведене свідчить про те, що судом було вжито достатніх заходів для своєчасного та належного повідомлення ОСОБА_1 про виклик до суду.

Інші доводи, на які посилається апелянт, не є безумовними підставами для скасування постанови суду першої інстанції, як незаконної.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 , відповідає вимогам ст.23, 33 КпАП України.

Суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк захиснику особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - адвокату Пікуну Івану Адамовичу апеляційного оскарження постанови Турійського районного суду Волинської області від 04 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - адвоката Пікуна Івана Адамовича залишити без задоволення, а постанову судді Турійського районного суду Волинської області від 04 березня 2020 року в даній справі, щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук