Справа № 496/2499/20
Провадження № 3/496/1573/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши матеріали які надійшли від Біляївського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ОА «Архангел» на посаді інженера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

08.06.2020 року о 09 годин 05 хвилин, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «TOYOTA RAV 4» державний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись по вул. Богачева, 3 в с. Маяки Біляївського району Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей), в присутності двох свідків пройшов тест на приладі «Драгер 6820» проба позитивна - 0,55 проміле. Від подальшого медичного огляду в медичного закладі відмовився у присутності свідків.

ОСОБА_1 у судових засіданнях свою вину у скоєному правопорушенні не визнав та йому були роз`ясненні права, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КпАП України. Пояснив, що у стані алкогольного сп`яніння не перебував, але на передодні вживав алкогольні напої так як було свято. Був дуже схвильований у зв`язку з тим, що працівники поліції вимагали у нього кошти. Дійсно відмовився їхати до медичного закладу, так як не мав довіри до працівників поліції які його зупинили.

04.09.2020 р. до судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, направив довіку, що він звертався до лікаря з 27.08.2020 р. по 28.08.2020 р., про поважні причини не явки до суду не повідомив.

Представник ОСОБА_1 адвокат Задорожна О.В. у судовому засідання підтримала свої письмові заперечення. У запереченні представник правопорушника зазначає, що 08.06.2020 року ОСОБА_1 з дружиною на своєму автомобілі їхали по справах. У с. Маяки Біляївського району Одеської області по вул. Богачева, біля будинку № 3 близько 9 годин ранку був зупинений працівниками поліції. Про підставу зупинки працівники поліції його не повідомили, попросили пред`явити документи на машину, водійське посвідчення та запропонували прослідувати з ними до їх автомобілю, який стояв неподалік. Вже після перевірки документів, працівник поліції заявив, що він відчуває різкий запах з порожнини рота та у ОСОБА_1 почервоніння очей, що за ствердженням поліцейського є ознаками алкогольного сп`яніння, та запропонував ОСОБА_1 продути прибор Драгер. ОСОБА_1 , в свою чергу запевнив, що не знаходиться у стані сп`яніння, хворіє на астигматизм очей, завжди носить окуляри, а запах з рота може бути від освіжувача порожнини рота яким він скористався після ранкової обробки порожнини рота. Далі, без свідків, прямо у автомобілі поліцейських продув драгер, який показав - 0,2. Треба зазначити, що документи на даний пристрій ОСОБА_1 також не були надані працівниками поліції. Між представниками поліції та ОСОБА_1 виник конфлікт, до якого долучилася дружина ОСОБА_1 . Представники поліції заявили, що вони зараз його швиденько оформлять та почали заповнювати письмові пояснення. Однак даний жвавий конфлікт привернув увагу громадянина - ОСОБА_2 , який виявив бажання бути присутнім при складанні протоколу. І якому представники поліції пояснили, що будуть оформляти за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. В ході оформлення протоколу, лише на питання свідка представник поліції повідомив, що ОСОБА_1 зупинили із-за не пристебнутого паску безпеки, який до речі був пристебнутий. Жодних з підстав, які перелічені у ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліції» не були наявні на момент зупинення транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 . Також, відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Однак, розгляду справи щодо порушення ч. 5 ст. 121 КУпАП ОСОБА_1 не було, постанови про адміністративне правопорушення поліцейськими не складалася. На далі, було запрошено поліцейськими, ще одного свідка - ОСОБА_3 . Під`їхав інший службовий автомобіль поліції та передав інший пристрій для вимірювання алкогольного сп`яніння. Даний пристрій був наданий на продув ОСОБА_1 . Він продув, прилад видав показники 0,55 проміле, з чим ОСОБА_1 ніяк не міг погодитись. На вказаний прилад ОСОБА_1 не було надано ні сертифікатів, ні свідоцтв. По нагадуванню свідка - ОСОБА_2 представники поліції склали акт огляду на стан сп`яніння (акт і протокол складалися в один і той же час). На прохання ОСОБА_1 надати можливість продути пристрій ще раз, поліцейські йому відмовили, причиною відмови було вказано, що алкоголь виходить з організму - і показники можуть бути іншими. Після продуву алкотестеру, після складання протоколу, акту, пояснень свідків, свідок ОСОБА_2 зробив зауваження, що ОСОБА_1 не були зачитані його права передбачені ст. 268 КУпАП. Після даного зауваження свідка, поліцейські зачитали права. Свідок наполіг, щоб дописали в його поясненнях про те, що права ОСОБА_1 вже були зачитані після складання протоколу та продуву драгеру. Від підписання протоколу ОСОБА_1 відмовився, про що вказано у протоколі, однак представники поліції його повідомили, що у зв`язку з тим, що він не підписує протокол, йому не дадуть тимчасовий дозвіл на керування та копію протоколу, після чого він підписав протокол та акт огляду, не маючи змогу прочитати його. Пояснення до протоколу ОСОБА_1 також не надали написати у протоколі, пояснюючи це тим, що він відмовився від його підписання та він може розірвати протокол. Свідок ОСОБА_2 нагадав, що у разі незгоди з актом огляду за допомогою технічних пристроїв, представники поліції повинні направити особу до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Після чого, представники поліції усно запитали, чи поїде ОСОБА_1 з ними до медичного закладу. ОСОБА_1 відповів, що згоден поїхати до медичного закладу, однак він не довіряє даним представникам поліції і не поїде з ними. Дружина ОСОБА_1 визвала таксі, яке доставило їх машину до їхнього будинку, а їх до Біляївської Центральної Районної лікарні для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Однак, у зв`язку з тим, що поліцейські не доставили ОСОБА_1 до медичного закладу, не надали йому направлення на медичний огляд на стан сп`яніння, працівники Біляївської ЦРЛ не змогли вчасно провести огляд на стан сп`яніння. Лише 0 13:00 год. по дзвінку з лікарні прибув представник Біляївського ВП ГУНП в Одеській області та надав направлення на медичний огляд ОСОБА_1 . І лише 0 13:00 год. було проведено медичний огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння та надано висновок - відповідно до якого ОСОБА_1 - тверезий. Відповідно до акту медичного огляду від 08.06.2020 року № 59 у ОСОБА_1 відсутні будь які ознаки алкогольного сп`яніння (в тому числі - запаху алкоголю з рота не має, які стали причиною складання протоколу). Показання алкотестеру - 0,000. Крім того, відеореєстратор поліцейського повинен бути ввімкнений від самого початку контакту з особою до закінчення складання адміністративних матеріалів про адміністративне правопорушення відносно цієї особи, а саме з 9 год. 05 хв. Однак наданий суду відеозапис починається з 9:24 год. та закінчується 9:39 год., другий файл запису - починається з 9:54 год. закінчується 10:09 год., третій файл з 10:09 год. по 10:24 год., четвертий з 10:24 год. по 10:32 год. Таким чином запис здійснювався вибірково, не здійснювався з самого початку спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , адже зупинили транспортний засіб 0 9 год. 05 хв. А запис з 9:05 год. по 9:39 год. відсутній. Також відсутній запис з 9:39 год. по 9:54 год. - саме час коли була продувка іншого драгеру. Крім того, даний запис долучений до матеріалів адміністративної справи, однак в описі документів, що знаходяться у справі даний СД-диск не вказано. Із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Крім того, неможливо визнати протокол, чек драгеру та акт огляду належними доказами із врахуванням принципу презумпції невинуватості. Враховуючи викладене, представник правопорушника вважає, що у справі відсутні належні та достатні докази на підтвердження викладених у протоколі обставин, а тому провадження у справі слід закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника, свідків оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засідання пояснив, що його було зупинено працівниками поліції 08.06.2020 р. та запрошено у якості свідка, під час продуття ОСОБА_1 приладу «Драгер». Права та обов`язки порушнику було роз`яснено після продуття. Відмову від проходження медичного огляду у закладі МОЗ при ньому, ОСОБА_1 не говорив та працівники поліції не пропонували при ньому поїхати до лікарні.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні, пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1 та в той день була разом з ним. Їх зупинили працівники поліції безпідставно та вимагали грошові кошти. Порушили порядок надання для продування драгеру, а після складання протоколу відмовили у надані повторно скористатися приладом «Драгер». Так як ОСОБА_1 не довіряв працівникам поліції які його зупинили, то вона зателефонувала на 102, щоб приїхав інший патруль поліції. Але з часом інший патруль так і не приїхав. Тому після складання протоколу вона та її чоловік поїхали до лікарні, щоб пройти освідування.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_5 , який пояснив суду, що в зазначений у протоколі день його викликали, як послугу «тверезий водій» та він завіз ОСОБА_1 близько 11-30 годин до лікарні. Будь-яких ознак алкогольного сп`яніння він не бачив у ОСОБА_1 , але бачив, що останній перебував у стані сильного душевного хвилювання.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що був зупинений працівниками поліції та запрошений як свідок. При ньому працівники поліції документи на прилад «Драгер» ОСОБА_1 не надавали. Порядок продуття приладу «Драгер» був роз`яснено ОСОБА_1 та контрольний забір був зроблений. Після продуття ОСОБА_1 не був згоден з результатами та категорично відмовився їхати до лікарні, хоча йому неодноразово пропонували.

До показів свідка ОСОБА_4 суд відноситься критично так як з дослідженого відеозапису доданого до протоколу, вбачається, що вказаний свідок підтверджує декілька раз перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (наявність перегару) та відмову останнього їхати до медичного закладу на освідування (файл - 040 09:27:43 год. по 09:38:57 год., 09:38:22 год.) і у присутності свідка ОСОБА_2 підтверджує наявність у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота (перегару). На відеозаписі свідок постійно погрожує працівникам поліції і веде себе зухвало, обіцяючи працівникам поліції скасувати складений протокол і домогтися їх звільнення з посад. Тобто твердження свідка ОСОБА_4 у судовому засіданні, що ОСОБА_1 не відмовлявся їхати на освідування до лікарні, спростовуються дослідженим відеозаписом.

З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 багаторазово було запропоновано працівниками поліції поїхати до медичного закладу для освідування, але він категорично відмовлявся у присутності свідків (файл 040 - 09:27, 09:33, 09:34, 09:35, 09:37, 09:38).

Також вказаним відеозаписом спростовуються пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні, щодо здійснення на нього психологічного тиску з боку працівників поліції під час складення протоколу. Працівники поліції запропонували ознайомиться та підписати протокол але він відмовився та його дружина виявила бажання ознайомитися з протоколом (файл 042 - 09:57). В свою чергу в подальшому працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 порядок надання пояснень до протоколу, отримання тимчасового дозволу та повідомлення про дату слухання справи у суді. Пояснення ОСОБА_1 відмовився надавати.

Доводи ОСОБА_1 та його представника про те, що йому не роз`яснили його права є безпідставними, так як спростовуються відеозаписом з місця події, де вбачається що працівники поліції роз`яснювали права та обов`язки порушнику (файл 042 09:59).

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У п. 9 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зазначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З доводами ОСОБА_1 про те, що він все ж таки після розгляду поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення звернувся до медичного закладу та пройшов медичний огляд, висновок якого свідчить про те, що він не перебував у стані сп`яніння, суд не бере до уваги, оскільки вказаний огляд проводився після встановленого КУпАП та Інструкцією терміну. А тому наданий акт медичного огляду № 59 від 08.06.2020 року не впливає на доведеність його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено саме за відмову від проходження огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння.

Представник ОСОБА_1 адвокат Задорожна О.В. у своїх запереченнях вказувала на те, що на прилад «Драгер» не було надано ні сертифікатів, ні свідоцтв.

Однак з вказаними доводами адвоката Задорожної О.В. про те, що під час продуття алкотестеру «Драгер», ОСОБА_1 не було надано ні сертифікатів, ні свідоцтв суд не погоджується та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до листа Українського медичного центру сертифікації МОЗ України №45 від 18.01.2018 року, виріб медичний Drager Alkotest 6810 був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2004 року № 1497, що підтверджується наявністю даних у архіві щодо свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року, термін дії до 10.02.2015 року.

01.07.2015 року введений в дію Технічний регламент щодо медичних виробів, затверджений Постановою КМУ від 02.10.2013 року №753, згідно якого введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється після підтвердження відповідності їх вимогам цього ТР, а Постанова КМУ №1497 втратила чинність. Реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення згідно ТР не ведеться.

Використання медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alkotest 6810», виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, які були завезені та реалізовані на територію України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 року по 10.02.2015 року є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію, використовувались у практиці.

Відповідно до Технічного регламенту, оцінку відповідності проходить медична техніка, яка вводиться в обіг/експлуатацію. Газоаналізатор «Драгер» відповідає затвердженому типу, був зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і отримав «сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу» (термін дії свідоцтва - 10.02.2010 року -10.02.2015 року). На підставі цього, газоаналізатор «Драгер 6810» з 10.02.2010 року по 10.02.2015 року було дозволено ввозити на митну територію України та вводити їх в експлуатацію (початок використання). Закінчення терміну дії цих документів не впливає на техніку, яка вже використовується.

Таким чином, газоаналізатори «Драгер», які були завезені і реалізовані на території України і введені в експлуатацію протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його в реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення з 10.02.2010 року по 10.02.2015 року використовувати можливо, за умови дотримання вимог щодо перевірки (калібрування).

Доказів того, що прилад «Драгер 6810» на час зняття показів стану сп`яніння у ОСОБА_1 не проходив відповідного калібрування суду не надано. З огляду на викладені обставини, а також те, що жодного доказу, який би піддавав сумніву справжність показань стану сп`яніння, зафіксованих прибором, або доказів його неправильної роботи не надано, то наведені доводи у письмових запереченнях про відсутність сертифікату, неналежність засобу вимірювання, не є підставою для визнання його не належним доказом.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення щодо відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями свідків та відеозаписом, доданим до матеріалів справи, відтвореним в судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_1 сертифікат приладу «Драгер» не запитує та визнає залишкові ознаки алкогольного сп`яніння (перегар) та підтверджує факт вживання алкогольних напоїв на передодні.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення з ОСОБА_1 суд приймає до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи; особу порушника, і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, суд при накладанні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховує, що він вчинив грубе правопорушення, яке виразилося в керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що знижують увагу, швидкість реакції, яке могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Частиною 1 статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Галич