Справа № 163/917/20 Провадження №33/802/510/20 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія: ч.1 ст. 483 МК УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

представника митниці - Пікалюка М.С.,

захисників - Тур Ю.М., Усика М.Г.,

розглянувши апеляційну скаргу в.о. начальника митниці Вісьтака І. на постанову Любомльського районного суду від 17 червня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № 0208/20500/20 щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) за ознаками ч.1 ст.483 МК України закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вилучені за цим протоколом 8 штук шкіряних ременів, 24 штуки жіночих толстовок, 12 пар жіночих туфель, 12 пар чоловічих туфель, 103 штуки пляжних жіночих тунік передано Волинській митниці для вирішення питання про їх долю в порядку ст.ст.190, 243 чи ст.488 МК України.

Згідно з протоколом 0208/20500/20 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) як керівник канадської компанії "Augmented Reality Initiative LP" вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, при таких обставинах.

30.01.2020 року в зону митного контролю митного поста "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби заїхав вантажний транспортний засіб з номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням водія приватного підприємства "AV TRANS" ОСОБА_4 .

До митного контролю водій ОСОБА_4 подав митну декларацію типу ІМ40ЕЕ № UA100000/2020/809572 та товарно-супровідні документи: Carnet TIR № RX82779990, CMR серії А № 735341, інвойси № 7938/7942/8030/8078/8110, № 7942/2.

Відповідно до цих документів в транспортному засобі переміщувались товари народного вжитку в асортименті вагою брутто 11 603,48 кг та вартістю 108275,65 доларів США.

Відправником товарів в документах вказано компанію "Augmented Reality Initiative LP", одержувачем - ТОВ "Універс У" (місто Київ).

Під час повного митного огляду шляхом вивантаження, розкриття і перерахунку товарів встановлено, що в транспортному засобі, крім заявлених, переміщуються невказані в товарно-супровідних документах 8 штук шкіряних ременів, 24 штуки жіночих толстовок, 12 пар жіночих туфель, 12 пар чоловічих туфель, 103 штуки пляжних жіночих тунік загальною вартістю 184 250,60 гривні.

З огляду на такі обставини та з посиланням на п.п.7, 43 ст.4, ч.2 ст.459 МК України дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України як спрямовані на переміщення цих товарів з приховуванням від митного контролю шляхом фізичного приховування товарів серед вказаних в товарно-супровідних документах, а також шляхом подання митному органу товарно-супровідних документів, що містили неправдиві відомості щодо найменування та кількості товарів та неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

Не погодившись із таким судовим рішенням, в.о. начальника Волинської митниці ДФС подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати на прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) у порушенні митних правил за ч.1 ст.483 МК України, накласти на нього стягнення в межах санкції цієї норми Закону.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який апеляційну скаргу підтримав, захисників, які проти задоволення апеляційної скарги заперечили, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КпАП України провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статті 245, 252 КпАП України регламентують, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В силу положень ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду при постановленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону було дотримано.

Так, перевіркою матеріалів справи в апеляційному порядку встановлено, що 30.01.2020 року в зону митного контролю митного поста "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби заїхав вантажний транспортний засіб з номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням водія приватного підприємства "AV TRANS" ОСОБА_4 .

До митного контролю водій ОСОБА_4 подав митну декларацію типу ІМ40ЕЕ № UA100000/2020/809572 та товарно-супровідні документи: Carnet TIR № RX82779990, CMR серії А № 735341, інвойси № 7938/7942/8030/8078/8110, № 7942/2.

Відповідно до цих документів в транспортному засобі переміщувались товари народного вжитку в асортименті вагою брутто 11 603,48 кг та вартістю 108275,65 доларів США.

Відправником товарів в документах вказано компанію "Augmented Reality Initiative LP", одержувачем - ТОВ "Універс У" (місто Київ).

Під час повного митного огляду шляхом вивантаження, розкриття і перерахунку товарів встановлено, що в транспортному засобі, крім заявлених, переміщуються невказані в товарно-супровідних документах 8 штук шкіряних ременів, 24 штуки жіночих толстовок, 12 пар жіночих туфель, 12 пар чоловічих туфель, 103 штуки пляжних жіночих тунік загальною вартістю 184 250,60 гривні.

Підставою для складення протоколу став акт про проведення митного огляду (переогляду) транспортного засобу UA205020/2020/600079 за результатами якого, відповідно до службової записки головного державного інспектора відділу оперативного реагування управління запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Волинської митниці Держмитслужби Католика О.В. виявлено що в транспортному засобі, крім заявлених, переміщуються невказані в товарно-супровідних документах 8 штук шкіряних ременів, 24 штуки жіночих толстовок, 12 пар жіночих туфель, 12 пар чоловічих туфель, 103 штуки пляжних жіночих тунік загальною вартістю 184 250,60 гривні.

Згідно з ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, ви-рішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України визначено, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

В рішенні "Надточій проти України" Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що "положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції".

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Частиною 1 ст.483 МК України встановлена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, в тому числі, з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів доку-ментів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів та їх кількості, а також документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів.

Аналіз вказаної норми свідчить, що таке порушення митних правил вчиняється лише з прямим умислом.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно із ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути .. при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Пунктом 43 ст.4 МК України визначено, що посадовими особами підприємств є керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Отже, за доведеності вини (прямого умислу) на приховування товарів, які переміщуються від підприємств або підприємствами-перевізниками, або в адресу підприємств, може наставати відповідальність цих підприємств (залежно від вчинення конкретних дій для приховування товарів), а від імені підприємств таку відповідальність може нести і керівник, якщо він в тій чи іншій мірі причетний до приховування.

При цьому з огляду на правову конструкцію диспозиції ч.1 ст.483 МК України відповідальність може наставати як за фізичне переміщення товарів через митний кордон, так і за вчинення дій, спрямованих на таке фізичне переміщення товарів іншими особами, які можуть і не бути обізнаними з протиправними діями посадових осіб підприємств.

Місцевим судом вірно зазначено, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що хоча факт невідповідності виявлених товарів товарно-супровідним документам є доведеним, однак він не свідчить про умисні дії посадових осіб компанії "Augmented Reality Initiative LP" і, в тому числі, ОСОБА_1 як її керівника, спрямовані на переміщення товарів з приховуванням від митного контролю.

Так згідно пояснень захисника, при відправці товарів в адресу ТОВ "Універс У", яку на підставі договору з компанією "Augmented Reality Initiative LP" здійснювала польська компанія "Etna", сталась помилка з вини працівника складу.

З матеріалів справи вбачається, що компанія-продавец "Augmented Reality Initiative LP" відправила товари в адресу покупця ТОВ "Універс У", через польську компанію "Etna", яка виступала в якості відправника, шляхом перевезення приватним підприємством "АВ Транс".

Існування договірних відносин між компаніями "Augmented Reality Initiative LP" і "Etna" підтверджено договором поставки від 20.11.2019 року № ЕТ-431 із специфікаціями, фактурою № 2040/45/ЕХ, за результатами чого увозились товари і в адресу ТОВ "Універс У".

Згідно листа ТОВ "Універс У" від 04.02.2020 року, який було направлено на адресу канадської компанії "Augmented Reality Initiative LP", вилучені за протоколом про порушення митних правил № 0208/20500/20 товари, ТОВ "Універс У" не замовляло, через що направило запит для роз`яснень щодо зайво відправлених товарів.

Враховуючи, що компанія AUGMENTED REALITY INITIATIVE LP здійснювала постачання товару TOB «УНІВЕРС У» не зі свого складу, а шляхом завантаження автомобілів товарами безпосередньо з фірм, в яких купує такий товар з подальшим об`єднанням на складі в м. Люблін, компанія AUGMENTED REALITY INITIATIVE LP для встановлення істини по вищенаведеному факту 04.02.2020 звернулась з листом до свого Постачальника - PPHU S.C. «ETNA» (Польща). У листі від 04.02.2020 було зазначено, що придбаний у PPHU S.C. «ETNA» товар по контракту №ЕТ-431 від 20.11.2019 і специфікації №27/2 від 14.01.2020, рахунку - фактурі №2020/45/ЕХ Lodz від 26.01.2020 був проданий на користь української компанії ТОВ «УНІВЕРС У». При перетині кордону з Україною вантаж був перевірений відповідними митними органами України. В результаті перевірки був виявлений товар, який не замовлявся і не вказаний у рахунку-фактурі. На підставі вищевикладеного компанія AUGMENTED REALITY INITIATIVE LP просила PPHU S.C. «ETNA» надати пояснення, яким чином виявлений митними органами України товар знаходився серед товару, придбаного у PPHU S.C. «ETNA».

05.02.2020 року компанія AUGMENTED REALITY INITIATIVE LP отримала відповідь від PPHU S.C. «ETNA» (лист №E241), в якій повідомлялось, що PPHU S.C. «ETNA» було проведено внутрішнє розслідування та виявлено, що дійсно працівником складу у поставку для AUGMENTED REALITY INITIATIVE LP був відвантажений зайвий товар.

Такі пояснення підтверджені листуванням між ТОВ "Універс У" і компанією "Augmented Reality Initiative LP" і, в свою чергу, між компанією "Augmented Reality Initiative LP" та польською компанією "Etna".

Отже, належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів того, що товари завантажувались з ініціативи ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) чи за його вказівками, або відповідно іншого його протиправного впливу на процес завантаження таким чином, що товари були приховані фізично від митного контролю, матеріали справи не містять, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України .

У відповідності до ч.7 ст.294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги, в.о. заступника начальника митниці, прохаючи скасувати постанову від 17.06.2020 року, в обґрунтування своїх вимог посилається лише на те, що вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) за ч.1 ст.483 МК України повністю стверджена матеріалами справи та іншими документами, разом з тим жодних доводів та обґрунтувань щодо законності чи безпідставності закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КпАП України не зазначено.

Відповідно, перевіряючи оскаржувану постанову суду першої інстанції на предмет її законності та обґрунтованості за доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для її скасування, оскільки суддею вмотивовано свої висновки та прийняте рішення, а обґрунтованих доводів невірності таких висновків апелянтом не наведено. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга в.о. начальника митниці до задоволення не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 284, 294 КпАП України, ст.528 МК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу в.о. начальника митниці Вісьтака І. залишити без задоволення

Постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 17 червня 2020 року в даній справі щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя