415/745/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.12.20 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Грибанова Л.О., розглянувши адміністративні матеріали, надані Лисичанським ВП ГУНП в Луганській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Промишленний міста Воркута Комсомольського району, РФ, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІ групи, судимого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КУпАП,

встановив:

Правопорушник ОСОБА_1 , являючись особою, у відношенні якої Ухвалою Херсонського міського суду від 30 травня 2019 року встановлено адміністративний нагляд, сякий, у подальшому, Ухвалою Лисичанського міського суду від 11 червня 2020 року продовжено на 6 місяців, а також, особою, яка протягом року, а саме 25 березня 2020 року була піддана адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КУпАП, повторно, протягом року після накладення адміністративного стягнення, а саме:

05 жовтня 2020 року, 12 жовтня 2020 року, 19 жовтня 2020 року та 26 жовтня 2020 року, у період часу з 08 години до 17 години, - не з`явився на реєстрацію до Лисичанського ВП Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області,

чим порушив п.«3» встановлених відносно нього обмежень, і, відповідно, правила адміністративного нагляду.

У судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не попередив, клопотання щодо відкладення розгляду справи до суду не надав, хоча про необхідність явки до Лисичанського міського суду з метою розгляду відповідного адміністративного матеріалу, був повідомлений як під час складання відносно нього відповідних протоколів про адміністративне правопорушення, про що свідчать особисті підписи правопорушника ОСОБА_1 , крім того, судом, на підставі ст.268 КУпАП, з метою дотримання прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, було винесено Постанову про доставку правопорушника ОСОБА_1 у судове засідання приводом, виконати яку, згідно інформації, наданої суду співробітниками Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області, - не надалося можливим.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, зокрема

рішень у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року (п.27), «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року, у яких наголошено на тому, що особа у розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їй судового рішення,

та з огляду на те, що

при повідомленні судом про місце та час розгляду справи, а також, вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, правопорушник ОСОБА_1 , будучи обізнаним під час складання щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення, що засвідчують відмітки у протоколах про відповідні адміністративні правопорушення, серії ВАБ №331612, серії ВАБ №331613, серії ВАБ №331614, серії ВАБ №331615 від 30 листопада 2020 року, - щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення у приміщенні Лисичанського міського суду Луганської області (протоколи підписано правопорушником ОСОБА_1 власноруч), з моменту складання відповідних протоколів (30 листопада 2020 року), і по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, аби з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, - заходів для явки до суду не вжив, письмових заперечень проти протоколів - не подав, тощо, -

у зв`язку з чим, суд вважає поведінку учасника процесу такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП, та уникнення відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління, а неявку до суду особи, що притягується до адміністративної відповідальності, правопорушника ОСОБА_1 , котрий повинен добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, розцінює як безпідставне умисне затягування розгляду справи, нівелювання завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким, зокрема, є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП), і, відповідно, з урахуванням принципу судочинства, зазначеного у практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, - вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Із досліджених у судовому засіданні письмових пояснень правопорушника ОСОБА_1 , наданих останнім безпосередньо після вчинення відповідного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КУпАП, вбачається, що своєї провини - у скоєнні останнього правопорушник ОСОБА_1 - не спростовував, факту неодноразового порушення п.«3» встановлених відносно нього обмежень не заперечував, зазначивши, що, незважаючи на низку обов`язків та обмежень, встановлених відносно нього Ухвалою Лисичанського міського суду від 11 червня 2020 року (зі змістом якої він був ознайомлений), - 05 жовтня 2020 року, 12 жовтня 2020 року, 19 жовтня 2020 року та 26 жовтня 2020 року, у період часу з 08 години до 17 години, дійсно, не з`явився на реєстрацію до Лисичанського ВП Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області, оскільки забув.

Із дослідженої у судовому засіданні Ухвали Лисичанського міського суду Луганської області від 11 червня 2020 року вбачається, що адміністративний нагляд, встановлений відносно правопорушника ОСОБА_1 . Ухвалою Херсонського міського суду від 30 травня 2019 року, продовжено - строком на 6 місяців, із застосуванням відносно ОСОБА_1 наступних обмежень:

заборонено вихід з квартири АДРЕСА_3 , у період часу з 22 години до 06 години,

заборонено залишати межі Луганської області, за приватними справами, без письмового дозволу керівництва Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області,

зобов`язано явкою на реєстрацію до Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області (місто Лисичанськ, вулиця Мєндєлєєва, 71) один раз на тиждень, в період часу з 08 години до 17 години,

заборонено відвідувати кафе, ресторани та інші місця, де відпускаються спиртні напої на розлив,

заборонено з`являтися в громадських місцях в нетверезому стані.

Із досліджених у судовому засіданні письмових Рапортів начальника сектору превенції Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області Джафарова Г. вбачається, що 05 жовтня 2020 року, 12 жовтня 2020 року, 19 жовтня 2020 року та 26 жовтня 2020 року, у період часу з 08 години до 17 години, правопорушник ОСОБА_1 , відносно якого встановлено адміністративний нагляд, - не з`явився на реєстрацію до кабінету №66 Лисичанського ВП Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області, чим, відповідно, було порушено п.«3» встановлених обмежень.

Із дослідженої у судовому засіданні Постанови Лисичанського міського суду від 25 березня 2020 року вбачається, що 25 березня 2020 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КУпАП, та - піддано адміністративному стягненню, у виді штрафу, у сумі 51 грн.

Суд, дослідивши письмові пояснення правопорушника ОСОБА_1 , надані останнім безпосередньо після вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, а також, дослідивши інші письмові матеріали справи, у т.ч.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 11 червня 2020 року,

письмові пояснення правопорушника ОСОБА_1 ,

Рапорти начальника сектору превенції Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області Джафарова Г.,

Постанову Лисичанського міського суду від 25 березня 2020 року, тощо,

у достовірності та істинності яких підстав сумніватися у суду - немає, вважає, що винність правопорушника ОСОБА_1 - у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.187 ч.2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді, і дії останнього вірно і обгрунтовано кваліфіковані за ознаками ст.187 ч.2 КУпАП, оскільки правопорушник ОСОБА_1 повторно, протягом року після накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КУпАП, порушив правила адміністративного нагляду, являючись особою, щодо якої встановлено такий нагляд.

І, оскільки, правопорушник ОСОБА_1 вчинив чотири епізоди адміністративного правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КУпАП, суд вважає необхідним застосувати правила ст.36 КУпАП, згідно яких:

якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених,

призначивши правопорушнику ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст.187 ч.2 КУпАП.

При призначенні стягнення, суд враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: правопорушник ОСОБА_1 , відповідно до протоколу, не працює, є інвалідом ІІ групи з причин загального захворювання, утриманців не має, у письмових поясненнях своєї провини у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КУпАП, - не спростовував, однак, незважаючи на належне та своєчасне сповіщення щодо дати та місця розгляду справи, до суду, для надання пояснень безпосередньо у судовому засіданні, - не з`явився, про причини неявки не повідомив, відповідно, належних висновків для себе не зробив, своєї провини не усвідомив.

В якості обставини, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшує відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини та стан здоров`я правопорушника, котрий згідно Довідки до Акту огляду МСЕК, серії 12 ААБ №145168 від 30 квітня 2020 року є інвалідом ІІ групи з причин загального захворювання.

В якості обставини, що, згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжує відповідальність правопорушника, суд визнає вчинення правопорушення особою, яка раніше скоїла злочин.

Суд не визнає в якості обставини, що згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжує відповідальність правопорушника, повторність протягом року скоєння однорідного правопорушення, за яке особа вже піддавалася адміністративному стягненню, оскільки дана обставина - є кваліфікуючою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КУпАП.

Приймаючи до уваги вищевказане, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника ОСОБА_1 , який - не працює, втім, має постійне місце мешкання, є інвалідом ІІ групи, при цьому, у письмових поясненнях, наданих безпосередньо після вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, свою провину у скоєнні останнього визнав у повному обсязі, однак, незважаючи на належне та своєчасне сповіщення щодо дати та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також, заходи, що вживалися судом з метою дотримання прав особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, - у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відповідно, належних висновків для себе не зробив, своєї провини не усвідомив, тощо, і, одночасно, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, з урахуванням обставин, характеру та відсутності тяжких наслідків від вчиненого адміністративного правопорушення, в тому числі, враховуючи також і кількість вчинених правопорушником ОСОБА_1 епізодів, суд, оцінюючи зазначені обставини в сукупності, вважає, що останньому слід призначити стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст.187 ч.2 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст.5 ч.1 п.9) Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне звільнити правопорушника ОСОБА_1 від сплати судового збору під час розгляду справи у судовій інстанції, у розмірі - 420,40 гривень, на користь ГУК у м. Київ, оскільки правопорушник ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи (Довідка до Акту огляду МСЕК, серії 12 ААБ №145168 від 30 квітня 2020 року).

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.33, 36, ст.40-1, ст.187 ч.2, ст.221, ст.284, ст.285, ст.289, ст.294 КУпАП,

постановив:

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КУпАП, адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: