Провадження № 33/4820/485/20
Справа № 686/4129/20 Головуючий в 1-й інстанції Слободян В. С.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретарів судового засідання: Філіпчук О.В., Цугель А.О., захисника Прядуна Р.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Прядуна Р.В. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 14 квітня 2020 року,

в с т а н о в и в :
Цією постановою

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , командира відділення 3-го взводу охорони 4-ї роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старшого сержанта,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двісті п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 655 грн.

За постановою судді, 11 лютого 2020 року біля 09-ї год 00 хв військовослужбовець старший сержант ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 та виконував обов`язки військової служби в стані наркотичного сп`яніння, в умовах особливого періоду.

В апеляційній скарзі захисник Прядун Р.В. просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Хмельницького міськрайонного суду від 14 квітня 2020 року, вказану постанову скасувати та провадження у справі закрити.
Уважав, що в Україні на сьогодні немає правил огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, затверджених нормативно-правовим актом уповноваженого органу державної влади.
Зазначав, що наказом МОЗ/МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На його думку, норми даної інструкції повинні застосовуватись за аналогією закону до спірних обставин.
Стверджував, що відповідно до зазначеної Інструкції оглядати особу на стан сп`яніння має право лише лікар, який пройшов тематичне удосконалення, і будь-які висновки щодо стану особи можуть бути зроблені лише на підставі лабораторних досліджень, які є обов`язковими, і з використанням вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ.
Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Указував, що місцевим судом не допитано лікаря та не витребувано у лікувального закладу ряду письмових документів та інформації, яка стосується суті справи.
Також звертав увагу, що сам по собі медичний висновок лікаря про те, що ОСОБА_1 , начебто, перебував у стані наркотичного сп`яніння, за відсутності інших достатніх медичних даних, складений безпідставно та не є достатнім доказом винуватості особи.
ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності безпідставно, за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів вчинення правопорушення, у якому його звинувачують.
Зазначав, що місцевий суд не надав можливості особі, яка притягається до відповідальності взяти участь у справі, оскільки не повідомляв ОСОБА_1 належним чином про час та дату судового засідання 14 квітня 2020 року. Також не врахував того, що він об`єктивно не міг взяти участь у справі через перебування на військовій службі, відлучитися з якої можливості не мав.
Захисник посилався на те, що копію постанови ні ОСОБА_1 , ні він як захисник не отримували. Фактично про дане судове рішення він довідався лише 16 липня 2020 року під час ознайомлення з матеріалами справи, про що у справі є відповідна відмітка.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Прядуна Р.В. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.
Оскільки, оскаржувана постанова не була своєчасно отримана апелянтом, уважаю, що строк на її оскарження був пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.
Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Як установлено, захисник Прядун Р.В. був призначений для надання безоплатної вторинної правової допомоги, зокрема, й представництва в суді щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі доручення, виданого Хмельницьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги 02 березня 2020 року № 129, ознайомився з матеріалами справи, заявляв низку клопотань та запитів.

Водночас як випливає з матеріалів справи, захисник Прядун Р.В. узагалі не був повідомлений про розгляд справи 14 квітня 2020 року, коли судом було проведено допит свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та винесено рішення у справі.

Приходжу до висновку, що місцевий суд не вжив заходів для належної участі в розгляді справи захисника Прядуна Р.В.

Таким чином, уважаю, що місцевий суд порушив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, саме: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.
Також місцевим судом порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.271 КУпАП, а саме право на належний захист особи, як суб`єкта права на безоплатну вторинну правову допомогу.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є такою, що не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з винесенням нової постанови.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП наступає за дії, передбачені ч.ч.1 або 2 цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч.1 ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Ч.2 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів

Як убачається з матеріалів справи, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26 січня 2018 року №10-рс, старшого сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду командира відділення 3-го взводу охорони 4-ї роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , де він проходить військову службу та являється військовою посадовою особою.

Відповідно до ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець має дотримуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Факт адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується:

- направленням на медичний огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 11 лютого 2020 року у КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради.

- відомостями з протоколу ЛВХ №16 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП від 11 лютого 2020 року, які письмово підтвердив ОСОБА_1 , визнав винуватість у повному обсязі;

- довідкою №331 від 11 лютого 2020 року КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради про те, що ОСОБА_1 був оглянутий лікарем-наркологом ОСОБА_4 і зроблено висновок: наркотичне сп`яніння. Останній підтвердив ці обставини в засіданні апеляційного суду і пояснив, що такий висновок був зроблений на підставі сукупності критеріїв: обстеження зовнішнього вигляду, напруженої поведінки, сповільненої мовної здатності, млявої реакції на світло, порушеної рухової сфери, тремору пальців рук і проведеного швидкого тесту з позитивним результатом на амфетаміни та канабіноїди.

Таким чином, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП України, а саме виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в стані наркотичного сп`яніння, в умовах особливого періоду є доведеною та підтверджується зазначеними доказами.

Посилання захисника Прядуна Р.В. в апеляційній скарзі на відсутність правил огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, затверджених нормативно-правовим актом уповноваженого органу державної влади, не виключає в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Так, військовослужбовця ОСОБА_1 було виявлено в стані наркотичного сп`яніння безпосередньо на території військової частини під час виконання обов`язків військової служби, проведено огляд та зроблено обґрунтований висновок за його результатами.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, немає.

У процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захиснику Прядуну Р.В. повністю забезпечені та відновлені їх права, передбачені ст.ст.268, 271 КУпАП.

Водночас відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 11 лютого 2020 року, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника Прядуна Р.В. задовольнити частково.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 14 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, і на підставі п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду М.С. Матущак