Справа № 136/1014/20
провадження №3/136/546/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Липовецького відділення поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП-невідомо, громадянина України, непрацючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності

за ст.44-3, 183 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справ про адміністративні правопорушення.

30.06.2020 о 11:00 год. в смт Турбів по вул. Миру було встановлено, що гр. ОСОБА_1 , перебував в громадському місці без одягнутого засобу індивідуального захисту, а саме захисної маски, а також не мав документів, що посвідчують особу, чим порушив правила карантину людей, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020, за що передбачена відповідальність за ст.44-3 КУпАП.

Також, 30.06.2020 о 11:00 год. в смт Турбів по вул. Миру гр. ОСОБА_1 , перебуваючи у п`яному вигляді здійснив неправдивий виклик спеціальних служб (поліції), чим вчинив правопорушення, передбачене ст.. 183 КУпАА.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності приходить до наступного.

Статтею 245 КУпАПвизначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.44-3КУпАП адміністративна відповідальністьнастає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбаченихЗаконом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зі змісту положень ст.2 9 Закону України «Про захист населення віді нфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

У законодавстві термін «громадське місце» наведений у Законі України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення». Відповідно до вказаного закону громадське місце - це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Крім того, згідно з роз`ясненнями, що містяться на офіційному сайті КМУ, до переліку місць, які Уряд вважає громадськими у розумінні постанови КМУ №211 від 11.03.2020 відносяться: під`їзди, підземні переходи, стадіони; парки, сквери, дитячі майданчики, зупинки громадського транспорту, ліфти, державні установи, медичні установи та ін. Для віднесення певного місця до «громадського місця» з метою виконання постанови КМУ є необхідним дотримання певних умов: 1) якщо це будівля, то до неї повинен бути відкритий доступ громадян; 2) за умови відкритої території (як парки, сквери, зупинки громадського транспорту) необхідною є умова - скупчення людей. Отже, звичайна вулиця не може вважатися громадським місцем. Крім того, Уряд лише рекомендував перебувати у масці на вулиці, оскільки в будь-який момент людина може потрапити на територію, яка є громадським місцем.

Отже, під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт перебування ОСОБА_1 у громадському місці, а саме на вулиці.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю згідно п.1 ст. 247 КпАП України, так як ОСОБА_1 перебував на вулиці, яка не є громадським місцем, тобто в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.44-3 КУпАП.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.183 КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, крім протоколу про адмінітсративне правопорушення, не надано жодних належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

За таких обставин, винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, є недоведеною, оскількисам протокол за відсутності інших доказів не може бути достатнім для висновку про наявність вини особи.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення провадження по справі потрібно закрити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 44-3, 183, 247 ч.1, 256, 276, 278, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ст.ст. 44-3, 183 КУпАП, - за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя Д.Т. Кривенко