Справа №: 398/2926/20
провадження №: 3/398/1249/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

"15" вересня 2020 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі головуючого судді Ніколаєва М.В.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого заступником директора Олександрійського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 107293 від 01.09.2020 року, ОСОБА_1 01.09.2020 року о 16 годині 29 хвилин по вул. Санітарна 35А в м. Олександрія Кіровоградської області, керував транспортним засобом Ford Transit д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, на що вказували запахом з порожнини рота, порушенням координації рухів, нечітка мова. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання від 15.09.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заву, у якій просив розгляд справи провести за його відсутності, вину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, 15.09.2020 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подав письмові пояснення до протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, у яких зазначив, що 01.03.2020 року близько 17:00 годин він стояв на вул. Санітрана в м. Олександрія Кіровоградської області, та розмовляв зі своїм знайомим. В цей момент до його автомобіля ззаду під`їхав патрульний автомобіль, з якого вийшли поліцейські, які винесли відносно нього постанову за ст. 126 КУпАП. Він ( ОСОБА_1 ), підписав вказану постанову, та мав намір йти, проте патрульні поліцейські повалили його на землю, та доставили до Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області, де й склали відносно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Він відмовився від проходження вказаного огляду, так як вважає, що прилад «Драгер 6810» не є сертифікованим приладом, дозволеним до застосування МОЗ України. ОСОБА_1 також зазначає, що на момент, коли поліцейські підійшли до нього на вул. Санітарній, він автомобілем не керував.

Таким чином, ОСОБА_1 зазначає, що у протоколі відсутні посилання на будь-які належні докази його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є особа, яка управляє транспортним засобом.

Згідно п. 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою часиною складу зазначеного правопорушення, більш того, в даному випадку взагалі має преюдиціальне значення, так як в подальшому, при доведенні стану сп`яніння, така особа буде притягнута до відповідальності саме за керування транспортним засобом у такому стані.

Діюче законодавство не містить чіткого визначення самого поняття керування транспортним засобом. Виходячи з загально визначеного розуміння правової природи цього поняття та його тлумачення в юридичній літературі, під управлінням транспортним засобом слід розуміти вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»(зі змінами та доповненнями), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В судовому засіданні не знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Transit д.н.з. НОМЕР_2 , як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Органом поліції до матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності долучено диск із записом нагрудних відеореєстраторів поліцейських. З дослідженого вказаного відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, чи приводив його в рух. Натомість із вказаного відеозапису вбачається, що при спілкуванні ОСОБА_1 з поліцейськими та при його затриманні, автомобіль Ford Transit д.н.з. НОМЕР_2 перебував у статичному стані, тобто не рухався. Відеозаписи, на яких зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом суду не надано.

Крім того, як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вони підтверджують лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку. Свідками керування ним транспортним засобом вони не були.

В судовому засіданні не знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, таким чином посилання самого ОСОБА_4 на той факт, що він не керував транспортним засобом, не спростовані.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки належним та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду не надано, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, що в силу ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 256, 283-284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНКПП: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Суддя М.В. Ніколаєв