Номер провадження: 33/813/891/20
Номер справи місцевого суду: 523/5542/20
Головуючий у першій інстанції Шкуренков М.В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського райсуду м. Одеси від 10.06.2020 р. відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в КУ «ЦНМД» ОМР, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, строк позбавлення спеціального права керування транспортними засобами обчислено з дня ухвалення постанови, тобто з 10.06.2020 р., а в разі ухилення від здачі посвідчення водія такий строк обчислено з дня здачі або вилучення посвідчення водія УПП в Одеській області.

Окрім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420, 40 грн.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 23.03.2020 р. о 17 год. 27 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Фіат», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Затонського кут вул. Добровольського в м. Одесі у стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку №000340 від 23.03.2020 р., щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погодився із оскаржуваною постановою, вважаючи її незаконною та винесеною із грубими порушеннями вимог процесуального закону з огляду на наступні обставини:

- суд 1-ої інстанції, всупереч принципам рівноправного судочинства, нормам Конституції та міжнародних договорів, вийшов за межі протоколу, намагався його доповнити та ширше розтлумачити, таким чином взявши на себе повноваження сторони обвинувачення, а також не дослідив питань щодо законності дотримання процедури встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 та не розглянув в повному обсязі, всебічно та об`єктивно сумнівні докази, надані співробітниками поліції;

- в порушення вимог КУпАП та інструкції, ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд за допомогою алкотестеру на місці зупинки, не було отримано його згоди на проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру, було доставлено його в заклад охорони здоров`я та встановлено стан сп`яніння виключно візуально;

- в протоколі про адміністративне правопорушення інспектор патрульної поліції в якості додатків до протоколу зазначає «висновок лікаря та пояснення», проте незрозуміло, про які саме висновок лікаря та пояснення йде мова;

- незрозуміло, як в матеріалах справи опинився відеозапис, хто саме його додав та на підставі якого документа, а також з яких саме підстав суд 1-ої інстанції врахував цей невідомий відеозапис як доказ вини ОСОБА_1 ;

- в матеріалах справи містяться пояснення лише одного свідка, що прямо порушує права апелянта, при цьому, почерк в поясненнях відрізняється.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та провадження у справі відносно нього закрити.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце апеляційного розгляду, жодних клопотань по відкладення судового розгляду не подавав, у зв`язку із чим апеляційний суд, на підставі положень ч.1 ст.268 КУпАП, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за його відсутності та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про наявність підстав для закриття провадження відносно нього, оскільки вони є голослівними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №155863 від 23.03.2020 р. (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 23.03.2020 р. о 17:27 год. керував транспортним засобом «Фіат», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря нарколога;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №000340 від 23.03.2020 р. (а.с. 3), з якого вбачається, що ОСОБА_1 на момент проведення огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- поясненнями свідка ОСОБА_2 від 23.03.2020 р. (а.с. 4), який пояснив, що 23.03.2020 р., керуючи автомобілем по вул. Давида Ойстраха (Затонського) в бік пр-т. Добровольського побачив, як попереду нього їхав автомобіль «Fiat Qubo», н.з. НОМЕР_1 , який виїжджав на смугу зустрічного напрямку та своїми діями створював небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, після чого він із товаришем зупинив водія вищевказаного транспортного засобу, в якого виявились характерні ознаки алкогольного сп`яніння, тому він одразу викликав поліцію;

- відеозаписом із нагрудної камери співробітника поліції (а.с. 6), з якого вбачається, що гр. ОСОБА_1 намагався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер», проте з невідомих причин не зміг продути тестер, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що останній погодився, при цьому, ОСОБА_1 сам визнав факт вживання спиртних напоїв, про що й повідомив співробітника патрульної поліції в службовій машині;

- відеозаписом відео-реєстратору на автомобілі свідка ОСОБА_2 (а.с. 6), з якого вбачається, що автомобіль «Фіат», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 рухався по вул. Давида Ойстраха (Затонського) в бік пр-т. Добровольського по зустрічній смузі, створивши аварійну ситуаційну для зустрічного автомобіля.

Як вбачається із аналізу змісту оскаржуваної постанови суду 1-ої інстанції, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище надані співробітниками патрульної поліції докази були належним чином досліджені судом, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявність в його діях складу зазначеного правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що співробітниками поліції йому не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки не відповідають дійсності та спростовуються змістом вищенаведеного відеозапису із нагрудної камери співробітника поліції, згідно якого ОСОБА_1 намагався пройти огляд за допомогою алкотестеру «Драгер», проте не зміг вірно продути пристрій, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився.

Що стосується тверджень апелянта про те, що в медичному закладі його огляд проводився лише візуально, апеляційний суд наголошує на безпідставності та недоведеності таких доводів та відсутності будь-яких обґрунтованих сумнівів у проведеному лікарем дослідженні.

Доводи апелянта про те, що незрозуміло, звідки відеозапис, зроблений свідками опинився в матеріалах справи, апеляційний суд оцінює критично та зазначає, що очевидним є той факт, що відеозапис був зроблений відео-реєстратором із автомобіля свідка ОСОБА_2 та в подальшому був переданий співробітникам поліції.

Водночас, заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на те, що в матеріалах справи містяться пояснення лише одного свідка, проте такі недоліки складання протоколу не є істотними та не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з огляду на наявність в матеріалах достатніх доказів його вини.

Отже, зазначені вище докази спростовують доводи апелянта та навпаки повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 10.06.2020 р. про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца