Справа № 199/5408/20
ПОСТАНОВА

іменем України

15.09.2020 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, працюючої продавцем в магазині-кафетерії фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 01.07.2020 за ч. 1 ст. 156 КУпАП, зазначено, що ОСОБА_1 01.07.2020 близько 09:10 години за адресою: місто Дніпро, вул. Калинова, 14,реалізовувала горілку без марок акцизного збору.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, не визнала та пояснила, що вона є найманим працівником та реалізує лише ту продукцію, яка має всі необхідні документи. Зокрема, її роботодавець фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зареєстрований у встановленому порядку, має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Торгівельна діяльність алкогольними напоями без відповідних документів або марок акцизного збору не здійснюється. 01.07.2020 до приміщення магазину-кафетерію за адресою: АДРЕСА_2 , зайшов працівник муніципальної варти Дніпровської міської ради ОСОБА_3 , який почав створювати перешкоди в здійсненні торгівельної діяльності та самостійно зайшов за торгівельну стійку та почав нишпорити по шафах. В подальшому ОСОБА_3 викликав поліцію та повідомив, що магазин, начебто, здійснює незаконну торгівлю горілкою. Проте, всі пляшки горілки мали марки акцизного збору, адже в червні 2020 року горілка відповідно до накладних була закуплена у сертифікованого продавця в ТОВ «Садін торг».

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у вину ставиться реалізація 01.07.2020 горілки без марок акцизного збору за адресою: місто Дніпро, вул. Калинова, 14.

Відповідно до протоколу огляду від 01.07.2020 слідує, що за адресою: АДРЕСА_2 вилучено 7 відкритих пляшок з написом «Горілка Lubotin» ємністю 0,5 л. та пластикова пляшка з рідиною ємністю 1,5 л. При цьому даний протокол огляду взагалі не містить відомостей про те, чи мають або не мають вилучені пляшки горілки марки акцизного збору.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 повідомив суду про те, що йому відомо про продаж алкогольних напоїв без документів за адресою: місто Дніпро, вул. Калинова, 14, в результаті чого він викликав поліцію. Тобто, даний свідок не надав суду показів щодо продажу горілки саме без марок акцизного збору.

У зв`язку з викладеним слід зазначити, що відповідно до висновку від 04.07.2020, складеного старшим ДОП СП АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Шейєрманом М.М., слідує, що 01.07.2020 в торгівельному павільйоні за адресою: АДРЕСА_2 виявлено факт торгівлі алкогольними напоями на розлив. Отже, даний висновок не містить відомостей про факт реалізації горілки без марок акцизного збору, а ОСОБА_1 , виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, не притягається до адміністративної відповідальності за реалізацію горілки на розлив, оскільки ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, яка передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

При цьому, ОСОБА_1 надала суду накладну № ДС0602003 від 02.06.2020 та товарно-транспортну накладну, відповідно до яких ТОВ «Садін торг» доставило ФОП ОСОБА_2 горілку, серед якої є пляшки горілки ТМ Люботин, об`ємом 0,5 л., які зазначені в протоколі огляду від 01.07.2020, як вилучені. Відповідно до даних накладних акцизний збір сплачено.

Також ОСОБА_1 надала суду оригінал ліцензії, відповідно до якої 21.05.2020 зареєстровано те, що в період з 27.05.2020 по 27.05.2021 фізична особа-підприємець ОСОБА_2 має право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення № 11-03/КЛ, кафе 44 кв.м.

Відповідно надані ОСОБА_1 документи підтверджують її пояснення про те, що магазин-кафетерій здійснює торгівлю алкогольними напоями виключно за наявності ліцензії та всіх інших дозвільних документів.

Таким чином, відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_1 01.07.2020 здійснювала торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного збору свого підтвердження не знайшли.

Крім того, слід зазначити, що ч. 1 ст. 156 КУпАП є бланкетною нормою, а тому при описі суті правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, які норми діючого законодавства України порушено особою, яка притягається до відповідальності.

Натомість, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в графі: «суть учиненого адміністративного правопорушення» не містить посилання на те, яку норму діючого законодавства України порушено ОСОБА_1 , як продавцем магазину-кафетерію.

У зв`язку з викладеним слід враховувати приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважити на практику ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), де ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка визначає межі розгляду справи судом, оскільки є викладом обставин вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, а не судом; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, буде порушувати вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Як наслідок, на переконання суду, дані відображенні поліцейським про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 156 КУпАП, так як її вину не доведено належними та допустимими доказами, «поза розумними сумнівом», приймаючи до уваги і те, що протокол про адміністративне правопорушення фактично обґрунтовано на припущеннях та без посилання на норми діючого законодавства, які, начебто, було порушено ОСОБА_1 , а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Алкогольні напої, вилучені відповідно до протоколу огляду від 01.07.2020, повернути власнику фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко