Справа № 364/1464/19
Провадження № 3/364/170/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2020 року, суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

розглянувши матеріали адміністративної справи в режимі відеоконференції, які надійшли від УПП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює заступником начальника з фінансово-економічних питань Служби автомобільних доріг у Київській області, 03680, м. Київ, вул. Народного ополчення, 11А, адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 140 ч. 4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2019 року до Володарського районного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 140 ч. 4 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 214121 від 06.12.2019 року зазначено, що 07.08.2019 року о 06:15 годин на автодорозі Р-18 ( 130 км +800 м) Київська область Володарський район, ОСОБА_1 будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан та утримання вулично-шляхової мережі, допустив порушення правил, норм та стандартів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: порушив правила, норми і стандарти , що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг та не вжив заходів щодо своєчасної заборони чи обмеження руху виникненні умов, які загрожують безпеці руху, що призвело до ДТП та пошкодження транспортного засобу марки «ПЕЖО» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_2 . Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 140 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення заперечив. Пояснив, що на час коли відбулось ДТП він дійсно займав посаду начальника з фінансово-економічних питань Служби автомобільних доріг у Київській області. Вказав, що автодорога Р-18 , зокрема ділянка дороги, де трапились ДТП, перебуває на гарантійному обслуговуванні у підрядної організації, а саме Дочірнього підприємства « Державна акціонерна компанія « Автомобільні дороги України» на підставі відповідного договору № 568-19 від 14.02.2019 ( з додатками до нього) приєднаного до матеріалів справи, тому саме ця організація несе відповідальність за експлуатаційний стан та утримання вулично-шляхової мережі, просив провадження у справі відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 на розгляд справи не прибув.

Представник ОСОБА_2 адвокат Грішин Є.О. у судовому засіданні зазначив, що Служба автомобільних доріг у Київській області, начальником якої на час вчинення ДТП був ОСОБА_1 , є балансоутримувачем автодороги Р-18. Відтак вважає, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, повинен нести відповідну відповідальність за незабезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

Суд, ознайомившись із адміністративним протоколом та доданими до нього матеріалами, заслухавши позицією учасників судового процесу, встановив наступне.

07.08.2019 року о 06:15 годині на автодорозі Р-18 ( 130 км +800 м) Київська область Володарський район, сталася ДТП під час якої пошкоджено транспортний засіб марки «ПЕЖО», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_2 , відносно якого було складено протокол про адміністративне правопорушення, за вчинення ним правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Однак 16.09.2019 року Житомирський районний суд Житомирської області провадження у справі № 278/2222/19 щодо ОСОБА_2 закрив на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності у його діях складу правопорушення ( а.с. 267).

06.12.2019 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення ним адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 140 ч. 4 КУпАП, та за результатами розгляду якого суд прийшов до наступних висновків.

Так, положеннями ч. 1 ст. 140 КУпАП визначено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушень, передбачених вказаною статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона якого полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Суб`єктивна сторона правопорушення, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єкт правопорушення, передбаченого ст. 140 КУпАП, може бути як загальним, так і спеціальним (посадові особи, громадяни).

Згідно з приписами ч. 3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух», посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що суб`єкт вказаного адміністративного правопорушення спеціальний, а саме: посадова особа, відповідальна за утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Згідно з ч.3 ст.12 Закону України "Про дорожній рух" посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Тобто суб`єктом правопорушення в даному випадку мала бути зазначена посадова особа, до компетенції якої належить додержання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху тощо.

У судовому засіданні ОСОБА_1 стверджував , що автодорога Р-18 , зокрема ділянка дороги, де трапились ДТП, перебуває на гарантійному обслуговуванні у підрядної організації, а саме Дочірнього підприємства « Державна акціонерна компанія « Автомобільні дороги України», яка і повинна забезпечувати безпеку руху. Дане твердження знайшло своє підтвердження , оскільки в матеріалах справи містяться відповідні письмові докази, зокрема договір № 568-19 від 14.02.2019 року послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення ( регіональні) ( загального користування у Київській області ) автомобільна дорога Р-18 Житомир-Попельня-Сквира-Володарка-Ставище ( а.с. 113-127; а.с. 128 140) п.п. 6.3.3.1, 6.3.3.2, 7.6 договору вказують, що відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні даної автомобільної дороги несе саме Дочірнє підприємство « Державна акціонерна компанія « Автомобільні дороги України», що узгоджується з положеннями ст. 9 Закону України « Про дорожній рух».

Одночасно з вище наведеним судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 214121 від 06.12.2019 року, щодо ОСОБА_1 не було дотримано вимог КУпАП , зокрема ст. ст. 251, 256 названого кодексу.

Так, поза увагою особи відповідальної за складання протоколу про адміністративне правопорушення залишились визначені чинним законодавством обставини, з`ясування яких має істотне значення для висновку про винуватість особи , зокрема: до матеріалів справи не приєднано , а в протоколі адміністративного правопорушення відсутні докази на ствердження того, що саме ОСОБА_1 , є тією посадовою особою, яка несе відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Окрім того в протоколі про адміністративне правопорушення не містяться : пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо даним правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також слід було зазначити в протоколі. Сам протокол не підписано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не вказано потерпілих та свідків. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі така відмітка наразі відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Встановлено, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не містяться данні щодо посадових обов`язків ОСОБА_1 , саме як начальника з фінансово-економічних питань Служби автомобільних доріг у Київській області щодо належного утримання автомобільних доріг загального користування, порушення яких йому інкримінується, що може потягти за собою безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 140 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до обґрунтованого переконання про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 214121 від 06.12.2019 року складений за відсутності відповідних доказів та відносно неналежного суб`єкта правопорушення.

Інших будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Більше того, відомості, що містяться у протоколі про адміністративні правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вказана норма закону є імперативною, при цьому положення КУпАП не визначають повноважень, підстав та обов`язку для суду збирати докази.

Як встановлено судом, в матеріалах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні дані, що він був на час коли відбулось ДТП , а саме 16.08.2019 року, був відповідальною особою за норми і стандарти при утриманні автомобільних доріг і вулиць на тій ділянці проїзної частини, де трапилось ДТП, що позбавляє можливості суд перевірити належність суб`єкта та правомірність складення щодо нього даного протоколу.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 140 ч. 4 КУпАП не доведена та в діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 140 ч. 4 КУпАП, в зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 140 ч.4, 245, п.1 ч.1 ст.247, 251, 280, 283-285 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Постанову суду не пізніше наступного дня після її виготовлення направити учасникам судового розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області або безпосередньо до апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г. Л. Моргун