Справа № 661/2409/20
Провадження № 3/661/1493/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року

суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Бойко М.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 14.06.2020 року, о 02:40 годині, в м. Нова Каховка, по пр. Дніпровський керував автомобілем TOYOTA CARINA, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом з порожнини роту, почервонінням очей, що підтверджується наявним в матеріалах справи висновком щодо результатів його медичного огляду, проведеного за допомогою алкотестеру «Драгер», який показав позитивний результат 1.74 проміле, чим порушив п.2.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі також зазначено, що розгляд справи відбуватиметься в Новокаховському міському суді.

В судові засідання, призначені на 03.07.2020 та 29.07.2020 року, ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи про адміністративне порушення повідомлявся завчасно належним чином - повістками на адресу за місцем його проживання, які повернулися до суду без вручення.

Також судом розміщувалося оголошення про виклик правопорушника на сайті судової влади.

Жодних заяв щодо направлення поштових відправлень на іншу адресу чи відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Отже, будучи обізнаним про складений відносно нього протокол та подальший розгляд в Новокаховському міському суді справи про вчинене ним адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 до суду не з`явився, що свідчить про його свідоме ухилення від явки в судове засідання та нехтування своїми обов`язками. При цьому суд, виходячи з положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та беручи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», зазначає, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, враховуючи, що за змістом ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при розгляді справи не є обов`язковою, суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність правопорушника.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Палатою Касаційного кримінального суду Верховного суду 03.07.2020 року висловлена позиція з приводу вирішення питання про те, чи підлягають з 01 липня 2020 року адміністративній відповідальності за ст. 130 КУпАП особи, які керували транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до 01 липня 2020 року.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або за відмову пройти в установленому порядку медичне освідування для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння було виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Виходячи із цих положень, до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили правопорушення у виді керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, має бути застосований закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Також статтею 8 КУпАП передбачено, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються на правопорушення, вчинені до видання цих законів, проте закони, які встановлюють або посилюють таку відповідальність, зворотної сили не мають.

Таким чином, особи, які до 01 липня 2020 року вчинили правопорушення у виді керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за ст. 286-1 КК України, адже Законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками на відміну від ст. 130 КУпАП у редакції від 07 липня 2016 року.

Отже, при розгляді справи, судом перевірені докази на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, встановлено всі фактичні обставини та кваліфіковано вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016, за якою передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у вигляді штрафу на водіїв у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен за вимогою працівника поліції пройти в установленому порядку медичне освідування для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження, жодних доказів його невинуватості у інкримінуємому правопорушень суду не надано. Зокрема, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується зібраними по справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №468928 від 14.06.2020 року, а також роздруківкою алкотестеру «Драгер», згідно якою ОСОБА_1 14.06.2020 року о 04.01 годині перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наданих під час складання протоколу.

Жодного доказу на спростування вини ОСОБА_1 суду надано не було.

Таким чином, приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення та особу правопорушника, відсутність пом`якшуючих обставин та обтяжуючих обставин його вини, суд вважає необхідним застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір, ставка якого, відповідно до п.6 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 283 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Піддати ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (Отримувач ГУК у Херсонській області /Херсон.обл/21081300; Код отримувача ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку (IBAN): UA0021001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; код банку (МФО): 899998) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова суду набирає законної сили 11 серпня 2020 року.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя М. Є. Бойко