Провадження № 33/4820/528/20
Справа № 675/1190/20 Головуючий в 1-й інстанції Трасковський С. Л.
Категорія: КУпАП Доповідач Бережний С. Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2020 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 24 червня 2020 року о 19 годині 37 хвилин в м.Ізяслав по вул.Шевченка, 32, керував автомобілем PEUGEOT EXPERT, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в Ізяславській ЦРЛ відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову суду першої інстанції щодо нього скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам та підійшов формально до вивчення справи. Вказує, що звернувся до суду про відкладення розгляду справи у зв`язку із погіршенням стану здоров`я та викликом швидкої допомоги, проте суд в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу у його відсутність. Вказану постанову було отримано 27 липня 2020 року, в зв`язку з чим вважають, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, письмові заяви про відкладення розгляду справи не надходили, докази поважності причин нез`явлення суду не надавались, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає можливим здійснювати розгляд справи у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній в засіданні суду першої інстанції 22 липня 2020 року. Відомості про вручення йому копії постанови в визначений законом строк в провадженні відсутні, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав поштою лише 27 липня 2020 року . За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску апелянтами строку оскарження постанови суду щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з чим йому слід поновити строк оскарження постанови суду.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 24 червня 2020 року був складений інспектором СРПП №3 Ізяславського ВнП, того ж дня, о 19 год. 7 хв. в м. Ізяславі по вул.Шевченка, 32, ОСОБА_1 керував автомобілем PEUGEOT EXPERT, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в Ізяславській ЦРЛ водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянтом не оспорюється факт керування автомобілем в день та час, зазначений у протоколі.

Підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апелянти не наводять, не встановлено таких і апеляційним судом. В складеному протоколі вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, що підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків, рапортом працівника поліції та даними відеозаписів з місця оформлення протоколу. Згідно цих записів видно, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, які повідомили про причину зупинки та вказали на ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому поліцейський в присутності двох свідків запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу та в медичному закладі, від якого ОСОБА_1 відмовився.

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю з порожнини рота.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обов`язковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП, як підстави для скасування судового рішення, не можуть бути враховані апеляційним судом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово подавав до суду заяви про відкладення розгляду справи, які суд брав до уваги та відкладав слухання справи. В день слухання справи 22 липня 2020 року ОСОБА_1 через канцелярію суду знову подав письмову заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку із погіршенням стану здоров`я та викликом швидкої допомоги.

Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 до поданої заяви не долучив доказів, підтверджуючих поважність причин неприбуття в судове засідання та які були б достатньою підставою для задоволення його заяви. Такі дії ОСОБА_1 суд першої інстанції розцінив, як намагання ухилитись від встановленої законом відповідальності.

Не долучено таких доказів апелянтом і до апеляційної скарги.

Крім того апеляційній суд зауважує, що ОСОБА_1 , як видно з матеріалів справи, в день слухання справи особисто приніс заяву до суду, що дає підстави вважати, що стан його здоров`я не перешкоджав з`явленню його в судове засідання.

Відтак, за таких обставин, в випадку нез`явлення особи, що притягується до відповідальності, в суду першої інстанції відповідно до ст.268 КУпАП були всі підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин підстави для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 відсутні.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про можливість закрити провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, що набрав чинності 01 липня 2020 року, яким було скасовано акт, який встановлював адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в редакції на час вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно рекомендацій Верховного суду від 03.07.2020 року до 01 липня 2020 року ст. 130 КУпАП передбачала адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. До осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2020 року.

Постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2020 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя