ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/41/20 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2019 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Як вбачається із змісту даної постанови, ОСОБА_1 07 грудня 2019 року о 13 годині 05 хв. в місті Тернополі по вул. 15 Квітня керував автомобілем Фольксваген Поло ДНЗ НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатор Драгер Алкотест 6810 (повірка дійсна до 18.06.2020 року), на табло якого висвітило показник 1,50 проміле, однак водій із результатами не погодився, після чого огляд проводився в КНП «ТОМЦСНЗ». Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. (а) п.2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною першою ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить строк на апеляційне оскарження поновити, постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв"язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення. Також просить викликати в судове засідання для допиту свідка ОСОБА_3 , який нібито керував в цей час його транспортним засобом.

Стверджує, що водієм вказаного вище автомобіля на момент вчинення ДТП був не він, а його товариш, який, заїжджаючи на подвір"я, зачепив інший автомобіль.

Вказує, що по приїзду працівників поліції останні сказали проходити огляд на стан алкогольного сп"яніння саме йому, пояснивши це тим, що він є власником автомобіля, на що він погодився. Після цього, як зазначає апелянт, він намагався пояснити поліцейським, що хоча він і є власником автомобіля, однак керував ним не він, а його товариш, однак вони не звертали уваги на його твердження.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що саме він керував транспортним засобом.

Окрім того, як зазначає апелянт, всупереч вимогам інструкції до приладу "Драгер" працівники поліції перед оглядом на стан алкогольного сп"яніння не надали йому доказів здійснення калібрування зазначеного газоаналізатора, сертифікатів відповідності та свідоцтва про повірку, не роз"яснили процедуру роботи пристрою та не встановили факту вживання ароматичних напоїв перед проходженням огляду, а в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній серійний номер даного пристрою.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 також долучив письмове пояснення ОСОБА_3 , який зазначає, що 7 грудня 2019 року о 14 -14:30 год. саме він був водієм автомобіля Фольксваген Поло д.н.з. НОМЕР_1 і, заїжджаючи на подвір"я по вул. 15 Квітня у м. Тернополі, зачепив інший припаркований автомобіль. Припаркувавши автомобіль, він передав ключі ОСОБА_1 та поїхав у своїх справах.

Також вказує, що він не хотів говорити працівникам поліції про те, що саме він керував транспортним засобом, оскільки він працевлаштований і, якби його керівництво дізналось, що він в робочий не перебував на робочому місці, то його могли б звільнити.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що строк на апеляційне оскарження рішення місцевого суду пропущеним не був, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, оскільки прийняте судом рішення є законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з"явився.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи апеляційним судом, призначені на 21 січня 2020 року на 14 год. 30 хв., оскільки власноруч розписався у вказаному повідомленні.

Будь-яких клопотань чи повідомлень про перенесення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, у зв"язку з чим вважаю за необхідне розглянути дану справу у відсутності правопорушника.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2019 р. подав 03 січня 2020 року, про що свідчить печатка Тернопільського міськрайонного суду на вказаній апеляційній скарзі, а тому 10-ти денний строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, передбачений ст.294 КУпАП, пропущеним не був.

Що стосується суті оскаржуваної постанови, то суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і дійшов правильного, законного та обґрунтованого висновку про доведеність його вини у порушенні п.п.(а) п. 2.9 Правил дорожнього руху України та, відповідно, вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, згідно з рапортом поліцейського УПП в Тернопільській області Гречки А.Б., ОСОБА_4 звернулася в поліцію за телефонною лінією 102 з повідомленням про те, що у дворі будинку, що по вул. 15 Квітня, 4 м. Тернополя трапилася ДТП за участю її автомобіля "Сузукі" д.н.з. НОМЕР_2 та ймовірно автомобіля Фольксваген Поло д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого покинув місце ДТП та припаркував вказаний автомобіль далі в цьому ж дворі.

По приїзду працівників поліції на місце події було виявлено заявницю ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_5 та водія автомобіля "Фольксваген Поло" д.н.з. НОМЕР_1 ., який зазначив, що, заїжджаючи у вказаний двір, його автомобіль занесло та він зачепив автомобіль заявниці. Вказані обставини підтверджуються долученим до матеріалів справи відеозаписом та поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до письмових пояснень вказаних свідків, близько 13 год. 05 хв у їхньому автомобілі, який був припаркований в дворі вказаної вулиці, спрацювала сигналізація, після чого вони вийшли в двір та побачили на своєму автомобілі механічні пошкодження. До них підійшов невідомий чоловік, який зазначив, що зіткнення з їхнім автомобілем здійснив автомобіль Фольксваген Поло д.н.з. НОМЕР_1 та, не зупиняючись, продовжив рух в сторону будинку №3 по вул. Петлюри м. Тернополя. Направившись у вказаному напрямку, вони виявили даний автомобіль та викликали працівників поліції. До приїзду останніх до них підійшов ОСОБА_1 , який ствердив, що він є власником автомобіля Фольксваген Поло д.н.з. НОМЕР_1 і саме він, керуючи цим автомобілем, здійснив зіткнення з їхнім автомобілем та, не зупиняючись, продовжив рух, оскільки поспішав додому.

Після приїзду поліцейських ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння у їх присутності за допомогою алкотеста "Драгер", за результатом якого у нього виявлено 1,50 проміле алкоголю, з чим він не погодився та виявив бажання проїхати в медичний заклад для такого огляду.

Згідно з наявним в матеріалах справи висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 грудня 2019 року №431, складеним лікарем КНП «ТОМЦСНЗ» ОСОБА_6 , ОСОБА_1 станом на 07 грудня 2019 року о 14 год. 15 хв. перебував у стані алкогольного сп"яніння.

Аналізуючи вказані вище обставини, а також матеріали справи, вважаю, що судом вірно встановлені фактичні обставини справи та їм дана належна юридична оцінка. Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він 07 грудня 2019 року о 13 годині 05 хв. в місті Тернополі по вул. 15 Квітня керував автомобілем Фольксваген Поло ДНЗ НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу - газоаналізатора «Drager» Alcotest 6810 № ARBF-0422 (повірка дійсна до 18/06/2020 року), на табло якого висвітило показник 1,50 % (проміле). Огляд проводився в присутності двох свідків. З даним результатом ОСОБА_1 не погодився та виявив бажання пройти такий огляд в медичному закладі, де лікарем КНП «ТОМЦСНЗ» було встановлено у ОСОБА_1 стан алкогольного сп"яніння, про що складений відповідний висновок. Тобто ОСОБА_1 вчинив дії, якими порушив вимоги підп. а п. 2.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою закону настає за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта з приводу того, що автомобілем керував не він, а його товариш ОСОБА_3 , а також письмові пояснення останнього з цього ж приводу вважаю необґрунтованими та такими, що надані з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, оскільки той факт, що автомобілем Фольксваген Поло д.н.з. НОМЕР_1 керував саме ОСОБА_1 , він сам повідомив на місці події, що підтверджується відеозаписом та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , при цьому ОСОБА_1 зазначив, що в автомобілі окрім нього нікого не було.

Це ж стосується і доводів апелянта з приводу того, що працівники поліції наполягали пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння лише з тих підстав, що він є власником автомобіля, однак, як вбачається з відеозапису та письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , працівники поліції ОСОБА_1 пропонували пройти такий огляд після того, як вони з достовірністю встановили, що саме він керував транспортним засобом.

Доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейські не проінструктували його щодо використання приладу "Драгер", не надали йому доказів на підтвердження калібрування приладу, сертифікатів відповідності та свідоцтва про повірку на увагу не заслуговують, оскільки перед застосуванням приладу поліцейські належним чином розповіли ОСОБА_1 про порядок використання цього приладу, а також долучили до матеріалів справи свідоцтво про повірку газоаналізатора "Alcotest 6810" №12-01/2698 ARBF-0422, яке чинне до 18 червня 2020 року, при цьому вимоги щодо надання йому такої повірки ОСОБА_1 поліцейським не заявляв.

Окрім того ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду на місці події та добровільно пройшов такий огляд у медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ», де також підтвердився факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп"яніння, що виключає будь-які сумніви щодо неналежного стану газоаналізатора "Alcotest 6810" №12-01/2698 ARBF-0422, за допомогою якого він проходив огляд на місці події.

Також слід зазначити, що в судовому засіданні місцевого суду від 24 грудня 2019 р. ОСОБА_1 вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, визнав повністю та зазначив, що день напередодні святкував день ЗСУ, а зранку йому подзвонили з роботи та попросили терміново забрати товар. Коли заїжджав у двір свого будинку, не втримався на слизькій дорозі і його занесло на інший автомобіль.

Безпосередньо ці обставини дали можливість суду першої інстанції зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вбачаю ці висновки обґрунтованими.

При призначенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. 33 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 24 грудня 2019 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис