Справа № 557/624/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2020 року смт. Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Пацко Д.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працює

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 092635 від 10.05.2020 року, в якому вказано, що 10.05.2020 року о 04 год. 00 хв. в смт. Гоща Рівненської області, вул. Рівненська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21074 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 та у медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, зазначив що працівниками поліції порушенні правила складання протоколу про адміністративне правопорушення, а викладене у ньому не відповідає фактичним обставинам справи, пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння йому не пропонували, відеодокази відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи в судовому засіданні, суд прийшов до наступних висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді, за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст.ст.252,280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » ( рішення ЄСзПЛ « Авшар проти Туреччини »). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію прозахист правлюдини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Інспектором поліції, як докази винуватості ОСОБА_1 були надані наступні документи: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№092635 від 10.05.2020 року(а.с. 1); письмові пояснення двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4); направлення водія на огляд в медичний заклад та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2,3), зобов`язанням щодо відсторонення від керування транспортним засобом (а.с. 5).

Оцінюючі надані докази суд критично ставить до письмових пояснення свідків, які заздалегідь роздруковані на комп`ютері однакового змісту, куди від руки внесено лише анкетні дані свідків та їх підписи.

Типові форми документів, які використовуються під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, теж визначені Інструкцією, і перелік таких типових документів є вичерпним. До зазначеної Інструкції затверджено 19 додатків зразків документів. Такого документу, як типовий бланк допиту або відібрання пояснень у свідка, в цьому переліку немає.

Отже, виготовлення і використання працівниками Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області заздалегідь роздрукованих пояснень є неналежними доказами правомірності складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, фото, відео матеріали, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 , до протоколу про адміністративне правопорушення, не додано.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Зважаючи на те, що належних доказів винуватості ОСОБА_1 інспектором поліції не надано та враховуючи те, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.І ст.6 Конвенції в частині "дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися віл обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Виходячи з наведено, вбачається що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 130, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

С у д д я Д.В. Пацко