02.09.2020 Провадження № 3/331/1032/2020
Єдиний унікальний номер 331/2424/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2020 року м. Запоріжжя
Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні
ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3, ч. 1 ст. 164 КУпАП, -
27.06.2020 року о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи у кафе-закусочній, розташованому на території Центрального ринку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 32, здійснював обслуговування населення у сфері громадського харчування, передбачене КВЕД: 56.10, 56.10.1, 56.10.21, 56.10.24, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, при цьому, здійснював обслуговування відвідувачів без засобів індивідуального захисту (медичної маски або респіратора) та у відсутність в закладі засобів обробки рук спиртовмісними антисептиками, чим порушив ст. 58 Господарського Кодексу України, абзац 3 підпункту 8 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції від 20.06.2020 року) та п.п. 2, 7 Постанови головного санітарного лікаря України № 32 від 02.06.2020 року.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що кафе не працювало та прийом відвідувачів не здійснювало, в приміщення тільки-но завезли обладнання та продукти, що передбачають тривале зберігання. Він впустив в закусочну вантажників та налив їм горілчані напої в якості подяки. Вважає, що правила корантину не порушував, оскільки фактично господарську діяльність не розпочав та не здійснював.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.
Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.
Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.
У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.
Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), (в редакції, яка діяла на момент вчинення правопорушення) з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".
Згідно абзаців першого, другого підпункту 6 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 (в редакції від 20.06.2020 року) на період дії карантину забороняється робота закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів (крім розміщених у них магазинів), діяльність закладів, що надають послуги з розміщення, закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, крім: діяльності з надання послуг громадського харчування на відкритих (літніх) майданчиках, у тому числі під тентами, на верандах, за умови дотримання відстані не менш як 1,5 метра між місцями для сидіння за сусідніми столами та розміщення не більш як чотирьох клієнтів за одним столом (без урахування дітей віком до 14 років), діяльності з надання послуг із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос за умови, що суб`єкт господарювання, який провадить таку діяльність, є оператором ринку харчових продуктів відповідно до Закону України Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів, та за умови забезпечення персоналу засобами індивідуального захисту (зокрема захист обличчя, очей, рук) і використання відвідувачами, крім часу приймання їжі, респіраторів або захисних масок, у тому числі виготовлених самостійно.
Крім того, згідно п. 2 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів у закладах громадського харчування на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), затверджених Постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 № 18 (в редакції постанови Головного державного санітарного лікаря України від 02.06.2020 року № 32) на вході до закладу або поруч з місцем видачі замовлень (при роботі закладу на виніс) організовуються місця для обробки рук спиртовмісними антисептиками з концентрацією активно діючої речовини понад 60% для ізопропілових спиртів та понад 70% для етилових спиртів. Доцільно розмістити яскравий вказівник про необхідність дезінфекції рук (банер, наклейка тощо).
У відповідності до п. 7 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів у закладах громадського харчування на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СOVID-19), затверджених Постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 № 18 (в редакції постанови Головного державного санітарного лікаря України від 02.06.2020 року № 32) працівники закладів громадського харчування, в тому числі ті, які видають замовлення та здійснюють розрахунок, повинні бути одягнені в медичну маску або респіратор, окуляри (або захисний екран між працівником та відвідувачем при видачі замовлень на виніс) та одноразові рукавички (313).
Відповідно до ст. 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.
Статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Статтею 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського Кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.
За визначенням наведеним у ч. 1 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Згідно з ч. 1 ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Так, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.44-3, ч. 1 ст. 164 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення від 27.06.2020 року; рапортом капітана поліції Сірика О від 27.06.2020 року; витягом з Єдиного державного реєстру до юридичних та фізичних осіб, про відсутність відмостей про реєстрацію ОСОБА_1 , суб"єктом підприємницької діяльності, а також відеозаписом подій, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 , без засобів індивідуального захисту, знаходячись у закусочній, в обмін на гроші, що були йому передані, розливає горілчані напої. Крім того, на прилавку розташовується готова до вживання продукція, зокрема, можна побачити порізаний лимон. Загалом у кафе знаходиться близько 3-4 осіб, серед яких і жінки. Жодних оголошень про те, що кафе не працює, немає.
Так, оцінивши усі наявні у справі докази, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП, ч. 1 ст. 164, оскільки провина останнього підтверджена належними, достатніми та допустимими доказами. Так, у діях ОСОБА_1 можна констатувати систематичність, що вбачається з обстановки на відео, про що також свідчить велика кількість осіб, що перебувають в кафе окремо один від одного, отримуючи за гроші свої замовлення.
Доводи правопорушника в частині того, що кафе не працювало, а він на знак подяки налив вантажникам горілки, суд відкидає, оскільки вони спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано, що в приміщенні кафе-закусочної також знаходились жінки, які явно не могли бути запрошені в якості вантажників, ОСОБА_1 отримав за алкоголь гроші, що свідчить про здійснення підприємницької діяльності. При цьому, на відео видно, що порушник перебуває без маски, у приміщенні кафе засобів для дезинфекції рук у доступному для відвідувачів місці немає. Ніяких оголошень з приводу припинення роботи у кафе не було, у приміщенні знаходилась готова їжа, придатна для споживання.
При обранні розміру стягнення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан.
Обставиною що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , передбаченою ст. 34 КУпАП, є перше притягнення до відповідальності. Обставини, що обтяжують відповідальність, передбачені ст. 35 КУпАП, відсутні.
Враховуючи, сімейний, майновий стан останнього, характер вчиненного правопорушення та його наслідки, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті, у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, що становить 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП,
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 44-3, ч. 1 ст. 164 КУпАП.
У разі несплати судового збору у добровільному порядку правопорушником, судовий збір стягується примусово.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процессу протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: Ю.О. Пивоварова