Справа № 645/3184/20
Провадження № 3/645/1657/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєва Е.Є., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 3 ст. 126 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В с т а н о в и в:

Водій ОСОБА_1 22.05.2017 о 22 год. 30 хв в м. Харків по вул.. Танкопія 9/3 керував транспортним засобом «CITROEN BERLINGO» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та на місці у встановленому законодавством порядку водій відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, поштою викликався у судове засідання за наявними у справі даними про його місце проживання, однак до суду не з`явився, причини не явки не повідомив. Крім того в матеріалах справи наявне свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 986 від 17.06.2011 на ОСОБА_2 , та договір № 01/07-20 про надання правничої (правової) допомоги від 01.07.2020, згідно яким вбачається, що ОСОБА_2 надає правничу (правову) допомогу ОСОБА_1 .

Адвокат Комаров М.С. 13.08.2020 в телефонному режимі був повідомлений про час та день розглядуматеріалу, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 3 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 . Однак до судового засідання не з*явився, причини не явки не повідомив

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/ 97 - ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „ Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення " № 11 від 17 жовтня 2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( РИМ, 4. XI. 1950 ) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України "їПро виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 було відомо про складання відносно нього протоколу та місце розгляду матеріалу, оскільки в протоколі міститься особистий підпис останнього.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст. 38 КУпАП, відповідно до якої якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність та відсутності адвоката.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку.

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Факт вчинення притягуваним правопорушення підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ОБ №143830, ОБ №143831 від 22.05.2020 року, поясненнями свідків, рапортом, диском з відеозаписом.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 143830 відносно ОСОБА_1 складені уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУПАП на час скоєння правопорушення передбачає відповідальність за - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху - водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.130ч.1 КУпАП України, оскільки він не виконав зазначені вимоги Правил, його вина доведена у повному обсязі, права правопорушника судом не порушені.

Так, з оглянутого відео вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не заперечував проти факту вживання в цей день алкогольних напоїв, а відмовився від проходження в установленому законом порядку медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені ним, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, враховуючи підвищену небезпеку правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 143831 водій ОСОБА_1 22.05.2020 о 22год. 28 хв. в м. Харків по вул. Танкопія 9/3 керував транспортним засобом «CITROEN BERLINGO» державний номерний знак НОМЕР_1 будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом, постанова ДВС від 24.03.2018 р. №522843, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

Відповідно вимог ч.3ст.126 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення наступає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які би вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 знав про накладене на нього обмеження.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 липня 2020 року матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був повернутий до Управління патрульної поліції в Харківської області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення з підстав відсутності доказів скерування постанови державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 10.02.2020 року ВП № 60332314 на адресу проживання ОСОБА_1 , а також відсутності належних та допустимих доказів, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 було відомо про винесення постанови державного виконавця від 10.02.2020 року та про тимчасове обмеження щодо керування ним транспортними засобами.

Після повернення адміністративного матеріалу вказані недоліки усунути не були.

Таким чином, в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення недостатньо доказів, як події, так і складу правопорушення передбаченого ч.3ст.126 КУпАП.

На підставі викладеного, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях, як події, так і складу правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП на підставі п. 1 .ст. 247 КУпАП.

При накладанні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, його відношення до скоєного.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 420,40 грн.

На підставі викладеного,керуючись ст.23,27,34,35, п. 1 ст.247, 248,252,268,283,284, ст.126 ч.3, ч.1 ст.130 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст.126 КУпАП- закрити за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлений 21.08.2020 року.

Головуючий суддя -