Справа № 578/837/20>
провадження № 3/578/283/20>
Постанова

Іменем України

04 серпня 2020 року смт Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Басова В.І., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, за ст. 44-3 КУпАП України,-

в с т а н о в и в:

21 липня 2020 року близько 14 год 48 хв гр. ОСОБА_1 перебуваючи в с. М.Рибиця по вул. Набережна поблизу буд 6 знаходився без документів, які посвідчують особу або громадянство, чим порушив п.3 п.п. 2 Постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 року з внесеними змінами ПКМУ № 522 від 25.06.2020 року, та скоїв правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

За таких обставин, згідно зі ст.268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності правопорушника.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла таких висновків.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція указаної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила та заборони у період дії карантин.

Відповідно до пункту 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 392 від 20.05.2020 року на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

Факт порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 за обставин, установлених судом підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 444740 від 21.07.2020 та письмовими поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 .

За таких обставин, доходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП.

Вирішуючи питання про те чи підлягає ОСОБА_1 відповідальності та чи є підстави для накладення адміністративного стягнення, передбаченого санкцією статті 44-3 КУпАП, суддя виходить з такого.

Адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення у дусі точного і неухильного додержання Конституції України, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).

Згідно із статтею 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, яких при розгляді справи не встановлено.

У пункті 18 рішенні Європейського суду з прав людини від 16.10.2008 у справі «Ізмайлов проти Росії» (пункт 18) Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Ураховуючи обставини вчиненого ОСОБА_1 діяння, відсутність доказів про заподіяння шкоди від правопорушення та суттєвих негативних наслідків для суспільства та окремих громадян від перебування ОСОБА_1 у громадському місці без документів, що посвідчують особу та його громадянство, вважаю вчинене ОСОБА_1 порушення малозначним, а застосування передбаченого санкцією статті 44-3 КУпАП стягнення не відповідатиме тяжкості вчиненого і становитиме для останнього особистий надмірний тягар.

З огляду на викладене та те, що ОСОБА_1 вперше вчинив указане правопорушення, вважаю, що справу необхідно закрити, звільнивши останнього від відповідальності із застосуванням відповідно до статті 22 КУпАП такого заходу як усне зауваження, що буде достатнім для досягнення визначеної мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст.ст.22, ст. 44-3, 252, 283-285 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням, закривши провадження по справі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя В. І. Басова