Справа № 643/4080/20
Провадження № 3/643/1318/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши матеріал, який надійшов від начальника Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2020 о 17:20 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_3 , по пр-ту Тракторобудівників, 63 в м. Харкові, під час повороту на перехресті не впевнився у безпеці маневру та здійснив зіткнення з автомобілем «REANAULT LOGAN», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався прямо, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 05.03.2020 о 17:20 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «RENAULT LOGAN», державний номерний знак НОМЕР_4 , по пр-ту Тракторобудівників, 63 в м. Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху в житловій зоні, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого не зміг контролювати рух транспортного засобу та втратив над ним контроль та здійснив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнав в повному обсязі. Надав пояснення, згідно яких 05.03.2020 він виїжджав з прибудинкової території на головну дорогу, повертав праворуч та через припаркований зліва автомобіль не помітив автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі зліва направо відносно нього, і скоїв з ним зіткнення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав. Надав пояснення, згідно яких 05.03.2020 він їхав прямо по головній дорозі, ОСОБА_1 виїжджав справа з прибудинкової території на дорогу, по якій він рухався, і не надав йому переваги в русі.

Крім протоколів про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 375745, ДПР 18 № 375885 від 05.03.2020, особою, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення, суду надано наступні докази, які досліджені в судовому засіданні: схема до протоколу огляду місця ДТП від 05.03.2020; письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , наданих суду, а також його письмових пояснень, він, виїжджаючи з прибудинкової території та здійснюючи маневр повороту праворуч, не надав перевагу в русі автомобілю під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, на яку він виїжджав.

Враховуючи наведене та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо доведеності поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 10.1 ПДР України, які знаходились в причинному зв`язку з виникненням події ДТП. Так, вина ОСОБА_1 підтверджується не тільки даними протоколу про адміністративне правопорушення, даними схеми місця ДТП, а й його особистими поясненнями та поясненнями ОСОБА_2 .

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Обставин, що пом`якшує або обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Враховуючи закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд закриває провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Вирішуючи питання щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд керується таким.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній через припаркований автомобіль, який обмежував видимість, не помітив автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі.

Судом не отримано доказів, які б поза розумним сумнівом доводили, що водій ОСОБА_2 перевищив встановлено швидкість руху або вчинив будь-які інші дії чи бездіяльність, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.

Виниклі сумніви щодо порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням ДТП, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_2 , та приходить до висновку щодо недоведеності події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 124, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов