Провадження № 33/4820/119/20
Справа № 689/2333/19 Головуючий в 1-й інстанції Соловйов А. В.
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2019 року про притягнення, останнього, до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працевлаштованого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

За постановою суду, 18.11.2019 р. об 11:56 год. на 346 км. автомобільної дороги М-12 Стрій-Тернопіль-Кропивницький, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , і за наявності ознак наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку в КП ВОНД «Соціотерапія», чим порушив п. 2.5 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, а саме: повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі. Вказує, що автомобілем у стані наркотичного сп`яніння не керував, матеріали справи не містять допустимих доказів наявності у нього ознак сп`яніння, але суд належним чином цих обставин не перевірив, визнавши його винуватим. Крім того, судом відмовлено у задоволенні клопотання про виклик та допит свідків, вказаних в протоколі, чим порушено його права та допущено процесуальні порушення. Вважає, що оскаржувана постанова суду є незаконною і необґрунтованою, прийнятою з порушенням процесуальних норм.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП наступає, за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчиненого повторно протягом року, при викладених у постанові обставинах.

Такий висновок суду є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 370281 від 18.11.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 на 346 км. автомобільної дороги М-12 Стрій-Тернопіль-Кропивницький керував транспортним засобом Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, відмовився.

Факт відмови ОСОБА_1 підтверджується висновком лікаря КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» від 18.11.2019 року № 3164 (а.с.6 ).

Крім того, в матеріалах справи наявна власноруч написана заява ОСОБА_1 , яка адресована головному лікарю КП ВОНД «Соціотерапія», в якій зазначено, що він відмовляється від проходження огляду, з наслідками відмови ознайомлений (а.с.8).

На звороті протоколу про адміністративне правопорушення є письмова розписка ОСОБА_2 , який зобов`язався не передавати право керування ОСОБА_1 до повного його витверезіння.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Час і місце даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, аналогічне часу і місцю інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений за керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння спростовуються даними цього протоколу, з яких слідує, що протокол складено відносно нього за відмову від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння та порушення вимог п. 2.5 ПДР України.

Твердження ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні докази наявності у нього ознак сп`яніння є надуманими, і спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що судове засідання було призначено на 20.12.2019 року 09.30 год., за заявою ОСОБА_1 розгляд справи було відкладено на 27.12.2019 року на 09 год. 15 хв., що підтверджується розписками наявними в матеріалах справи (а.с 17,18) та свідчить про належне повідомлення про дату та час судового розгляду.

В процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 , як апелянту, надано право давати пояснення, заявляти клопотання, брати безпосередню участь у судому засіданні, користуватися правовою допомогою, збирати і подавати суду докази на підтвердження своєї невинуватості у вчиненні інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Проте, будучи належним чином повідомленим (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ним отримано 28.05.2020 року), ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, що розцінено судом як не бажання приймати участь у розгляді його апеляційної скарги.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Посилання ОСОБА_1 на інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи викладене та керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша