Номер провадження 3/754/3245/20
Справа №754/7212/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 липня 2020 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №250061, 07 червня 2020 року близько о 16 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 4-а, біля річки «Десна» неналежно виконувала батьківські обов`язки по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Такі дії ОСОБА_1 за вищевказаним протоколом кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 неодноразово повідомлена у встановленому законом порядку про розгляд справи, до судового засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань не надавала. Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 була повідомлена, що розгляд справи відбудеться у Деснянському районному суді м. Києва, однак до суду жодного разу вона не з`явилася.

На підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП та, з метою дотримання розумного строку розгляду справи в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Згідно з положеннями ч. 1 ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.280КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 184 КУпАП визнається невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, зокрема ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, зокрема не сприяв усвідомленню дитиною важливості отримання освіти.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита суть адміністративного правопорушення, не конкретизовані об`єктивні ознаки складу адміністративного правопорушення з посиланнями на конкретні фактичні обставини у чому саме полягає невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 , а лише процитовано норму ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Крім того, закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому у ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

З урахуванням принципу змагальності сторін та практики Європейського суду з прав людини самостійне встановлення судом обставин адміністративного правопорушення, які не були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення є порушенням права особи, яка притягається до відповідальності на справедливий суд, закріпленого ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, оскільки фабула адміністративного правопорушення у протоколі та інші матеріали, додані до вказаного протоколу не містять конкретних обставин правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя: І.А. Галась