ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/903/20 Справа № 172/511/20 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 02 червня 2020 року о 16:30 год. водій ОСОБА_1 по вул. Центральній, 2 в с. Дубовики Васильківського району Дніпропетровської області керував трактором колісним МТЗ80 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду у встановленому порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що постанова є незаконною, оскільки судом грубо порушено норми матеріального та процесуального права. Так, ОСОБА_1 вказує, що він належним чином про місце та час розгляду справи не повідомлявся, справу розглянуто за його відсутності, чим порушено право на захист, передбачене ст. 268 КУпАП. До того ж, вважає, що суд помилково посилається в постанові на його письмові пояснення, тоді як такі пояснення ним не надавались. Також, вважає, що суд безпідставно прийняв до уваги пояснення свідків, оскільки вони є працівниками магазину Новий, якому було причинено шкоду, а тому вони є упередженими. Окрім того, вказує, що в протоколі зазначено відомості, які не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він не керував трактором та не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Разом із цим зазначає, що 02 червня 2020 року приблизно о 15.25 год. трапилося ДТП, внаслідок зіткнення трактора МТЗ80, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого він є, з вхідними металевими дверми і декоративним металевим навісом магазину «Новий» в с. Дубовики, Васильківського району, що підтверджується фотоматеріалами. При цьому, в період часу з 15.25 год. до 17.25 год. він намагався з`ясувати причини поломки трактору, позичити кошти у знайомих, проживаючих у с. Гришаї, та спілкувався з працівниками магазину щодо компенсації матеріальної шкоди. Також зазначає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо нього не складався та за кермом трактору перебувала інша особа, яка і скоїла ДТП. Вважає, що законних підстав для складання протоколу щодо нього за порушення п. 2.5 ПДР у працівника поліції не було, на що суд не звернув увагим, чим порушено норми чинного законодавства та його права.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника Савченко С.А., які апеляційну скаргу підтримали, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази й доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №515714 від 02 червня 2020 року, з фототаблицями, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та доведеності його вини у його вчиненні.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само й за відмову від проходження медичного огляду.

Жодних доводів стосовно поважності причин, з яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час апеляційного розгляду наведені стороною захисту не були.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, при розгляді справи апеляційним судом свого підтвердження не знайшли та спростовуються іншими доказами у справі й суд розцінює їх виключного як спосіб захисту.

Що стосується показів свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 які були допитані за клопотанням сторони захисту в суді апеляційної інстанції, то вони не спростовують доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вони не були очевидцями всіх обставин події вчиненого правопорушення, зокрема зупинки ОСОБА_1 та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. Між тим, протокол було складено у присутності ОСОБА_1 про що свідчить його відмова від підпису та будь-яких зауважень щодо його змісту ним заявлено не було.

Посилання ОСОБА_1 як на підставу для скасування постанови на те, що в якості свідків було залучено продавців магазину, суд також вважає необґрунтованими, оскільки саме свідок ОСОБА_5 , яка на час складання протоколу працювала в магазині Новий, та була допитана за ініціативою сторони захисту судом апеляційної інстанції, підтвердила факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом із цим, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав сумніватися в достовірності показань свідка ОСОБА_5 , оскільки вона надала пояснення, які узгоджуються з іншими доказами у справі, а отже посилання апелянта на упередженість свідків, є безпідставними.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення його права на захист судом першої інстанції через розгляд справи за його відсутності, суд розцінює ці доводи як необгрунтовані, оскільки з матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 про розгляд справи належним чином повідомлявася як працівниками поліції так і судом першої інстанції, що підтверджується відповідним записом у протоклі про адміністративне правопорушення та судовими повістками.

Інші доводи ОСОБА_1 оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наявності в його діях складу цього правопорушення, що виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скаргиг ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко