ЄУН № 336/3053/20
пр. № 3/336/1598/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Куцигіна І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає у АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, який складений 09 червня 2020 року о 19.30 годині, 09 червня 2020 року о 15.48 годині ОСОБА_1 по вул. Липовецька, 65 у м. Запоріжжя, керував автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та, маючи зовнішні ознаки перебування під впливом наркотичних речовин, на пропозицію поліцейських відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно того дня був зупинений працівниками патрульної поліції, які запропонували йому пройти обстеження на стан наркотичного сп?яніння, на що він погодився та попрямував до медичного закладу. В медичному закладі лікарем йому було запропоновано здати сечу, однак, у нього такої фізіологічної потреби не було, незважаючи на те, що він вживав рідину та перебував у медичному закладі протягом трьох годин. З метою проходження тестування ОСОБА_1 та його захисник пропонували відібрати інші зразки, однак, лікарем було у цьому відмовлено, після чого складено висновок про відмову у проходженні огляду.

Захисник в судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, вказуючи, що дійсно за викликом ОСОБА_1 з метою надання останньому правничої допомоги прибув до медичного закладу. В медичному закладі ОСОБА_1 пояснював лікарю, що не відчуває фізіологічної потреби мочитися, хоча перебував у медичному закладі протягом трьох годин та вживав велику кількість рідини. У зв?язку з цим захисник запропонував лікареві відібрати у ОСОБА_1 інші зразки, такі як слину, кров, змиви з рук або шкіри, тощо для проведення дослідження, наголошуючи, що це передбачено відповідною інструкцією, натомість лікар відмовився у відібранні будь-яких інших зразків, наполягаючи на дослідженні виключно сечі, після чого склав висновок про відмову від проходження огляду. Вказуючи, що фактично ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження обстеження, натомість з фізіологічних причин не міг надати саме той зразок, на якому наполягав лікар, однак, пропонував здати будь-який інший зразок, тож в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Судом також переглянутий відеозапис, DVD-R диск з яким був доданий до матеріалів справи.

Вказаний відеозапис підтверджує пояснення ОСОБА_1 та його захисника про те, що на пропозицію працівників поліції пройти обстеження на стан наркотичного сп?яніння ОСОБА_1 погодився та попрямував до медичного закладу, де перебував протягом достатньо тривалого періоду часу в присутності працівників медичного закладу та працівників патрульної поліції, однак, зразок сечі не надав, вказуючи, що не відчуває відповідної фізіологічної потреби. Водночас захисник Носкова О.О. пропонував лікареві відібрати будь-який інший зразок у ОСОБА_1 , як то кров, піт або змиви з рук, на що лікарем було відмовлено без зазначення підстав та складено висновок про відмову від проходження медичного огляду. Після чого працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Загальна тривалість спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції та перебування у медичному закладі становить близько чотирьох годин (з моменту зупинки автомобілю о 15.40 годині до моменту завершення складення протоколу о 19.38 годині).

Суд погоджується з доводами захисника про те, що працівником медичного закладу не вказано жодних зрозумілих та обґрунтованих доводів щодо відсутності можливості відібрання та дослідження будь-яких інших зразків, окрім зразка сечі.

При вирішенні питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, суд керується наступним.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху(позбавлення права управління Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія ( ОСОБА_2 Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

ЄСПЛ, вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Стаття 130 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом розглядається питання про наявність чи відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення виключно у межах дій, бездіяльності та обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, визначаючи наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення в межах цієї справи, суд має вирішити чи доведено належними та допустимими доказами те, що ОСОБА_1 свідомо, без поважних причин відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп?яніння.

Порядок проведення медичного огляду та проходження такого огляду особою визначені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі по тексту Порядок та Інструкція).

Відповідно до Порядку № 1103 та Інструкції № 1452 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності).

Відсутність документів не може бути причиною для відмови у проведенні огляду на стан сп`яніння. У цьому разі в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 3) (далі акт медичного огляду), зазначаються дані щодо зовнішнього вигляду особи, яку оглядають, а також те, що дані про цю особу записані з її слів. У разі надходження документів дані про оглянуту особу долучаються до акта медичного огляду.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Отже, виходячи з вищевказаних норм, для проведення дослідження з метою виявлення перебування особи у стані наркотичного сп?яніння обов?язковим є дослідження біологічних зразків особи, яку перевіряють, а саме слини, сечі, крові, змивів зі шкіри.

При цьому законодавець не встановлює якихось пріоритетів щодо відібрання дослідження певних зразків, або додаткових передумов для відібрання та дослідження інших.

За таких обставин суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що за умови неможливості дослідження зразку сечі та згоди особи на відібрання інших зразків, лікар мав відібрати та дослідити інші зразки біологічного середовища особи, як то зразки слини, крові, змиви з поверхні шкіри, або повідомити причини неможливості дослідження альтернативних зразків.

Оскільки ОСОБА_1 та його захисник у медичному закладі прямо зазначали про можливість відібрання у ОСОБА_1 будь-яких інших зразків, окрім зразка сечі, та ОСОБА_1 погоджувався на надання та дослідження цих зразків, що і зафіксовано відеозаписом, тож суд вважає, що за вказаних обставин в діях ОСОБА_1 склад інкримінованого адміністративного правопорушення відсутній, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк