Єдиний унікальний номер №943/1237/20
Провадження №3/943/621/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від начальника ВАП УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, не працює, житель АДРЕСА_1

по ст.126 ч.3 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2020 року приблизно о 09.45 год. на 532 км + 950 м автодороги М-06 Київ-Чоп Буського району Львівської області,ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Опель віваро», н/з НОМЕР_1 , будучи особою, якій встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, згідно постанови Буського районного віддіду державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 24.02.2020 року № ВП 54141589.

В суді ОСОБА_1 вину свою у означеному правопорушенні заперечив повністю. Показав що не був проінформований про таке обмеження ні працівниками поліції, ні працівниками виконавчої служби, заборгованості по аліментах немає, виконавцем винесено постанову про скасування такого тимчасового обмеження, про що подав письмову заяву.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого. 3 ст. 126 КУпАП з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного проступку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, ОСОБА_1 мав усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання, а досліджені матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було відомо про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, таких підтверджень органами поліції також надано не було.

Крім того, до матеріалів справи додану постанову головного державного виконавця Буського районного віддіду державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 23.06.2020 року, згідно якої скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що працівниками ВАП УПП у Львівській області не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 276-280, 283, 284 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Б. М. Журибіда