Дата документу 31.07.2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Юрлагіна Т.В., розглянувши адміністративні матеріалі, які надійшли з Відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 у збройних силах України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово виконуючого обов`язки командира роти РХБ розвідки батальйону РХБ захисту військової частини НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1
за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
14 липня 2020 року лейтенант ОСОБА_1 не прибув на військову службу без поважних на те причин у с. Семенівка, Запорізької області, чим недбало поставився до виконання службових обов`язків.
Лейтенант ОСОБА_1 14.07.20320 року повинен був заступити в добовий наряд в якості чергового КПП військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 . 13.07.2020 року військовослужбовець перебував вдома за місцем мешкання, під час чого приблизно після обіду до лейтенанта ОСОБА_1 зателефонував заступник командира батальйону РХБ захисту лейтенант ОСОБА_2 та повідомив, що 14.07.2020 року останньому в добовий наряд заступати не потрібно, а потрібно 15.07.2020 року. Про те лейтенанту ОСОБА_1 потрібно прибути 14.07.220 року на військову службу, але в зв`язку із запланованою поїздкою на море останній вирішив прибути до військової частини 15.07.200 року, а саме в день застування в добовий наряд.
На сьогоднішній день по всій території України діє особливий період.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової).
Відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року N 303 Про часткову мобілізацію" (Указ N 303/2014), затвердженого встановленим порядком, оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період.
Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.
Водночас зазначеним Законом передбачено такий захід, як демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.
Згідно зі статтею 11 зазначеного Закону рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України.
Указом Президента України "Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року N 15" від 26 вересня 2016 року N 411/2016 (Указ N 411/2016) прийнято рішення провести у вересні - жовтні 2016 року звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року N 15 Про часткову мобілізацію" (Указ N 15/2015), крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу.
При цьому рішення щодо проведення демобілізації Президентом України не приймалося.
Роз`яснення про дію особливого періоду міститься в листі Міністерства Оборони України від 01.10.2015 р. №322/2/8417. Зазначений особливий період розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднений Указ Президента України від 17.03.2014 р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію» і триває до тепер. Скасування особливого періоду буде здійснено Указом Президента «Про демобілізацію» після стабілізації ситуації на Сході України.
Водночас питання щодо наявності особливого періоду в державі поза часом проведення мобілізації було предметом судового розгляду. Вищий адміністративний суд України у постанові від 16 лютого 2015 року (справа N 800/582/14) (Постанова N 800/582/14), виходячи із системного аналізу норм Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.
Ураховуючи вимоги вищезазначених законодавчих актів України, а також з огляду на зміст заходів мобілізації та демобілізації, визначених Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", закінчення заходів мобілізації не припинило особливий період.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.172-15 КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомих причин, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Здійснення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення № ДНЗ/2/МЛ №118 від 15.07.2020;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №40 від 28.02.2020;
- довідкою доповіддю ТВО командира військової частини НОМЕР_2 про невихід на службу військовослужбовця Збройних Сил України від 14.07.2020;
- довідкою доповіддю ТВО командира військової частини НОМЕР_2 про вихід на службу.
Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.
З урахуванням обставин вчиненого правопорушення, особи правопорушника, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті КУпАП.
Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП України, з правопорушника також підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 420,4 гривень.
Керуючись ст.ст. 33, 36, 41, 172-11, 172-15, 283, 284, 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок (Отримувач: Мелітопольське УК/Мелітополь/21081100, Код , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку: UA0008013, КБК: 21081100).
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня повідомлення про винесення зазначеної постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т.В.Юрлагіна