Справа № 242/3504/20
Провадження № 3/242/1541/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Владимирська І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 235084 від 11.08.2020 року, ОСОБА_1 23.07.2020 року о 10 год. 51 хв., в Донецькій області, м. Селидове, вул. Берегова, 44, керував автомобілем PEGUET-505, н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя, млява мова), який був доставлений до Селидівської ЦМЛ для встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку. Згідно акту № 16 медичного обстеження, водій перебував в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав та зазначив, що з протоколом про притягнення його адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не згоден.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним провадження по справі закрити, виходячи з наступного.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що подія мала місце 23.07.2020 року, проте протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено через 10 днів, тобто 11.08.2020 року (навіть через 7 днів після отримання медичного висновку), тому протокол не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В порушення ст. 251 КУпАП, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а саме в протоколі та в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, пояснення самого ОСОБА_1 , будь-які письмові докази.

Як зазначено в протоколі адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 відмовився від пояснень, підпису, однак його відмова належним чином не зафіксована.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння № 16 від 04.08.2020 року,суд не визнає належним та допустимим доказом, оскільки в ньому встановлено факт вживання наркотичної речовини (опіатів), проте ознак сп`яніння не виявлено.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі "Кобець проти України" ("Kobets v. Ukraine") no. 16437/04 ECHR 14.02.2008 у § 43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшарпроти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293 ч. 1 п. 3, ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову суду до суду апеляційної інстанції може бути подано через Селидівський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Владимирська