Справа №587/1071/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Степаненко О. А.
Номер провадження 33/816/368/20 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. ,за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Осмоловського В.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 10 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 10 липня 2020 року з урахуванням постанови суду від 14 липня 2020 року, ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 17 травня 2020 року о 17-10 год. на а/д Суми Полтава обхід м. Суми км 5, керував транспортним засобом ВАЗ 21081, державний номерний знак НОМЕР_1 на території Сумського району у напрямку м. Суми у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгера 6810», результат якого показав 1,2 проміле, після чого виявив бажання пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, де водій пройшов вказаний огляд та здав біологічне середовище, чим порушив вимоги п.2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На думку ОСОБА_1 , оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування фактичних обставин справи та надання їм належної оцінки, з порушенням права на захист. Так, зазначає, що у зв`язку із набранням чинності 01.07.2020 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII (з наступними змінами) було скасовано акт, який встановлював адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, в редакції, яка діяла на час вчинення ним адміністративного правопорушення та одночасно встановлено кримінальну відповідальність, серед іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння (ст.286-1 КК України), яка не має зворотної дії у часі. При цьому, вважає, що прикінцеві та перехідні положення вказаного закону не встановлюють можливості продовження провадження в адміністративній справі за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП в попередній редакції, а тому, посилаючись на положення ст.58 Конституції, ст.8 КУпАП вказує на існування законних, на його думку, підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність і як наслідок застосування до нього закону, який погіршує становище, що є недопустимим. Спростовуючи висновки суду на доведеність його вини за ч.1 ст.130 КУпАП вказує на те, що транспортним засобом не керував, за кермом був його внук ОСОБА_2 , однак коли він побачив позаду автомобіль працівників поліції розгубився, зупинив авто та вони помінялися місцями, і його покази в суді першої інстанції з цього приводу, на думку ОСОБА_1 , безпідставно було критично оцінені судом, оскільки беззаперечних доказів керування автомобілем саме ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Звертає увагу на те, що протокол відносно нього було складено 17.05.2020, тоді як медичний висновок був отриманий 21.05.2020, що підтвердив допитаний в суді лікар, який проводив такий огляд. При цьому, враховуючи, що він не погодився з результатом проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер та наполягав на проведенні такого огляду в медичному закладі, і фактично пройшов його, вважає, що протокол був складений з грубим порушенням встановленої законом процедури оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та направлення водіїв для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки, за твердженням ОСОБА_1 , в даному випадку підставою для притягнення водія, тобто складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці зупинки може бути виключно встановлення стану сп`яніння та згода водія з результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу. Викладене, на переконання апелянта, вказує на недопустимість в якості доказу складеного відносно нього протоколу. Серед іншого, вказує на те, що йому до цього часу офіційно не вручено складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, копію висновку лікаря, що на думку апелянта, свідчить про порушення його права на захист в розумінні практики ЄСПЛ. До того ж зауважує, що суд в оскаржуваній постанові від 10 липня 2020 року зазначив, що подія мала місце 17 березня 2020 року, не закривши при цьому провадження у зв`язку із закінченням встановленого ст.38 КУпАП строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Осмоловського В.А., які підтримали подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п.2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею суду першої інстанції з урахуванням вказаних вимог закону з`ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, які суддя належним чином проаналізував та надав оцінку у їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 17.05.2020 серії ОБ № 025326 (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.3-4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння в використанням спеціальних технічних засобів від 17.05.2020 та роздруківкою приладу «Драгер» (а.с.5); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 17.05.2020 (а.с.7); копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с. 6); даними, що вбачаються з відеофайлів, які містяться на наданих відділенням поліції диску «DVD-R» (а.с.8); показами, наданими безпосередньо суду медичного працівника ОСОБА_5 , який проводив медичний огляд ОСОБА_1 та інспектора поліції Сумського РВП ГУНП в Сумській області Марченка В.М.

В апеляційному суді ОСОБА_1 не заперечував, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, стверджував, що за кермом був його внук, якому 14 років та що працівниками поліції було грубо порушено встановлений законом порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Перевіряючи дані доводи ОСОБА_1 приходжу до таких висновків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.05.2020, ОСОБА_1 , 17 травня 2020 року о 17-10 год. на а/д Суми Полтава обхід м. Суми км 5, керував транспортним засобом ВАЗ 21081, державний номерний знак НОМЕР_1 на території Сумського району у напрямку м. Суми у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгера 6810», результат якого показав 1,2 проміле, після чого виявив бажання пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, де водій пройшов вказаний огляд та здав біологічне середовище, чим порушив вимоги п.2.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП №1 Сумського РВП в Сумській області Марченко В.М., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, підписаний ним та свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які в наданих ними письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи підтвердили, викладені в протоколі обставини.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містить жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема під час складання протоколу та щодо оскарження таких дій. Також відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягнення його до адміністративної відповідальності.

При цьому, як вбачається з відеозапису, який міститься на диску, на якому відображено та безсторонньо зафіксовано нагрудними відеокамерами (відеореєстраторами) інспекторів патрульної поліції та службового автомобіля деякі обставини події після зупинення автомобіля ВАЗ 21081, державний номерний знак НОМЕР_1 , на місці водія перебував ОСОБА_1 . В ході спілкування з ним працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився та в присутності двох свідків пройшов огляд за допомогою «Драгера», результат якого 1,2 проміле, що беззаперечно вказує на перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. На питання поліцейського чи є необхідність їхати в медичний заклад ОСОБА_1 повідомив, що так. Після чого, поліцейським було роз`яснено права водію та повідомлено, що буде складатися протокол про адміністративне правопорушення та процес відбирання пояснень свідків. Від підписання протоколу ОСОБА_1 відмовився.

Зафіксовані на даному відеозаписі обставини спростовують доводи ОСОБА_1 щодо перебування за кермом авто його онука, оскільки безпосередньо після зупинки автомобіля та виявлення працівниками поліції саме ОСОБА_1 за його кермом, проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів, якому передувало тривале спілкування, в тому числі за участю пасажирів, ОСОБА_1 не заперечував, що перебував за кермом саме він.

До того ж, виконуючи вимогу ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі інспектор СРПП Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 17.05.2020 о 18-10 год. направив ОСОБА_1 на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно висновку якого від 17.05.2020 № 983 ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів ОСОБА_1 з приводу того, що медичний висновок про стан алкогольного сп`яніння був отриманий лише 21.05.2020, тоді як протокол про адміністративне правопорушення відносно нього був складений 17.05.2020, то як вбачається з наданих суду показів лікаря-нарколога ОСОБА_5 , він підтвердив, що 17.05.2020 проводив огляд ОСОБА_1 в медичному закладі на підставі направлення працівника поліції. На момент обстеження, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Під час проведення обстеження двічі застосувався алкотестер «Драгер», показання якого склали о 18-40 год. 0,77 проміле, о 19-00 год. - 0,83 проміле. Для більш точного діагнозу необхідно було відібрати біологічний матеріал, що і було зроблено. Лабораторне дослідження показало, що в сечі ОСОБА_1 міститься алкголь. Складання висновку та проведення лабораторного дослідження потребують більше часу, а тому медичний висновок не міг бути виданий 17.05.2020 ні працівникам поліції, ні ОСОБА_1 , а був виданий 21.05.2020 після отримання результатів лабораторних досліджень.

Надані вказаним свідком покази підтвердив і допитаний судом інспектор поліції Сумського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , який також повідомив, що після отримання результатів лабораторного дослідження висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 був долучений до матеріалів справи, після чого були направлені до суду.

Всупереч доводам ОСОБА_1 , відомостей про те, що порушено ст.266 КУпАП, приписи Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, які б були підставою для скасування судового рішення, не здобуто як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п.6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Відповідно до положень п.13. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку (п.14).

Отже, докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, в результаті проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» в нього в присутності двох свідків було встановлено стан алкогольного сп`яніння 1,2 проміле, після чого пройшов такий огляд в закладі охорони здоров`я, за результатами якого 17.05.2020 встановлено стан алкогольного сп`яніння 0,77 та 0,83 проміле, який згодом було підтверджено і результатами лабораторного дослідження.

Отже, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення, оскільки факт керування транспортним засобом апелянтом у стані алкогольного спяніння при цьому є беззаперечним.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про наявність законних підстав для закриття провадження по справі на підставі п.6 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, то такі не ґрунтуються на нормах закону з огляду на наступне.

Згідно матеріалів адміністративної справи, правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП вчинене ОСОБА_1 17.05.2020.

Відповідно до положень ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. У свою чергу ч.2 ст.8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчиненні до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до п.6 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

У цьому пункті йдеться мова про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність. Однак, у результаті внесення змін до ст.130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не була скасована, а, навпаки, була посилена.

До того ж, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17.06.2020, який набрав чинності 03.07.2020, виключено підпункти, у відповідності з якими стаття 130 КУпАП викладалася в редакції, яка не передбачала адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за вказані раніше дії, а натомість Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, яка встановлює кримінальну відповідальність за ці дії.

З огляду на те, що дія ст.130 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення, поширюється на не припинені на момент втрати відповідним законом чинності правовідносини, а дія Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018, який вводив кримінальну відповідальність і більш тяжке покарання за ці ж дії, поширюється лише на нові правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, та, з урахуванням того, що на час апеляційного розгляду ст.130 КУпАП знову діє в попередній редакції, за якою стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, підстави для закриття провадження у справі, передбачені п.6 ст.247 КУпАП, як про те ставиться питання в його апеляційній скарзі відсутні.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_1 містять ознаки даного правопорушення та про існування законних підстав для накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 10 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.