ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2020 Справа №607/11930/20

м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фізичної особи підприємця,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.07.2020р. серії АПР18 №715835, 04 липня 2020 року о 22 годині 57 хвилин, директор закладу громадського харчування «Лисий», ОСОБА_1 , що за адресою: м.Тернопіль вул.Січових Стрільців, 3а, допустила роботу закладу після 22 год., чим порушила вимоги ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», від 06.04.2000р. №1645, зі наступними змінами від 23.05.2020р., п.п.1.1, 1.2 п.1 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №474 від 30.06.2020р., у зв`язку із чим притягується до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи у встановленому законом порядку особисто своєчасно сповіщеною про місце і час розгляду справи, за адресою зазначеною у протоколі, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП та строки розгляду справи, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Розглянувши матеріали справи, доходжу таких висновків.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, які саме професійні обов`язки покладались на винну особу, відповідно до яких конкретно нормативних актів (інструкцій, правил, вказівок тощо), та які з цих обов`язків на не виконані.

У відповідності до з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції (п.55 рішення у справі "Гурепко проти України"; п.21 рішення у справі "Надточій проти України").

Із змісту ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з вимог Конвенції, практики Європейського суду та положень КУпАП, формулювання неконкретного обвинувачення в адміністративній справі розглядається, як порушення вимог Конвенції. Нечітке, незрозуміле обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення є порушенням права особи на захист.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №474 від 30.06.2020р., у зв`язку із чим вона притягується до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

Як слідує із матеріалів справи, зокрема електронного рапорту від 04.07.2020 року №22988, 04 липня 2020 року о 22:57 год. надійшло повідомлення про те, що власник закладу «Лисий» - ОСОБА_2 , допустив роботу закладу після 22 год., проте в протоколі про адміністративне правопорушення не спростовано таких доводів і згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №715835 до адміністративної відповідальності притягується ОСОБА_1 , що не узгоджується з іншими матеріалами справи.

Крім цього, долученими матеріалами взагалі не зазначено і не підтверджено, яке правове відношення ОСОБА_1 має до закладу громадського харчування «Лисий», які на неї покладенні в даному закладі обов`язки, а відтак не встановлено, чи вона може бути суб`єктом правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, приходжу до висновку про відсутність належних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.07.2020р. серії АПР18 №715835 закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя Дзюбановський Ю.І.