КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке міститься в апеляційній скарзі на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватив в тому, що 12 квітня 2020 року о 21.05 год. в с. Вороньків по пров. Миру Бориспільського району керував автомобілем марки «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, у зв`язку з чим дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Поважність причини пропуску строку обґрунтовує тим, що з адміністративним протоколом працівники поліції його не ознайомлювали. Після отримання СМС - повідомлення, 10 червня 2020 року він з`явився в судове засідання та надав пояснення аналогічні, які викладені в апеляційній скарзі. Тоді суд ухвалив викликати понятих, та йому було повідомлено, що наступне засідання відбудеться 25 червня 2020 року.

Як зазначив ОСОБА_1 , прибувши до будівлі суду 25 червня 2020 року, він став очікувати виклику, оскільки у зв`язку з пандемією коронавірусу вхід до будівлі суду був лише за викликом. Біля будівлі суду понятих, а саме, своїх сусідів він не бачив та зрозумів, що вони не з`явились. Прочекавши приблизно півтори години, він ( ОСОБА_1 ) поїхав додому.

Як вказав ОСОБА_1 , після того йому повістки не приходили та до суду не викликали, також він не отримував рішення суду.

На початку жовтня 2020 року йому зателефонували з поліції та повідомили, що необхідно з`явитись до відділу поліції для того, щоб здати своє посвідчення водія. Вказана ситуація його здивувала, а він почав з`ясовувати, на підставі чого потрібно здавати посвідчення водія, і йому було повідомлено, що є постанова суду за ст. 130 КУпАП, якою його було позбавлено право керування строком на один рік.

5 жовтня 2020 року він звернувся до суду першої інстанції із заявою про отримання копії постанови суду, і 9 жовтня 2020 року він отримав копію постанови суду.

Перевіривши матеріали справи, а також доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, доходжу висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, з огляду на наступне.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до матеріалів справи, 10 червня 2020 року ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи 25 червня 2020 року на 08.30 год. (ас. 11, 12).

Згідно з положеннями ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, до суду не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав. З огляду на вказані обставини, суд першої інстанції 25 червня 2020 року, враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та постановив рішення на підставі сукупності наявних у справі доказів про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на останнього адміністративного стягнення, передбаченого законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП останній день строку подачі апеляційної скарги на постанову суду - 5 липня 2020 року - неділя - неробочий день, а тому останнім днем подання апеляційної скарги є 6 липня 2020 року - робочий день - понеділок.

Проте, апеляційна скарга ОСОБА_1 вперше подана до суду тільки 18 листопада 2020 року, тобто, майже через 4,5 місяці після постановлення судового рішення (ас. 28-33).

Таким чином, ОСОБА_1 апеляційна скарга подана поза межами строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він, прибувши до будівлі суду 25 червня 2020 року, став очікувати виклику, оскільки у зв`язку з пандемією коронавіруса вхід до будівлі суду був лише за викликом, біля будівлі суду понятих, а саме, своїх сусідів він не бачив та зрозумів, що вони не з`явились, прочекавши приблизно півтори години, він поїхав додому, не ґрунтуються на жодних даних, наявних у справі, і ОСОБА_1 доказів на підтвердження зазначених обставин суду апеляційної інстанції не надано.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він отримав копію постанови суду тільки 9 жовтня 2020 року, є безпідставними, оскільки, з огляду на положення ч. 2 ст. 294 КУпАП, закон пов`язує право особи на апеляційне оскарження постанови суду з моменту її винесення, а не з моменту отримання її копії.

Окрім того, згідно з матеріалами справи копія постанови направлялась ОСОБА_1 за вказаною у матеріалах справи адресою, проте, повернулась до суду за закінченням терміну зберігання (ас. 26).

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року), а тому посилання ОСОБА_1 про те, що йому повістки не приходили та до суду не викликали, а також він не отримував своєчасно рішення, суду є безпідставними.

Окрім того, відповідно до даних ЄДРСР, який є у вільному доступі, постанова суду 3 липня 2020 року надіслана судом до ЄДРСР та оприлюднена 6 липня 2020 року.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 не наведено обставин, які свідчать про поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді від 25 червня 2020 року.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Справу повернути до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва