ПОСТАНОВА

КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

3 березня 2020 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Прищепи В.В. розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , з його апеляційною скаргою на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 3 жовтня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Як вбачається з постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення 17 серпня 2019 року о 20 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «КІА Ceed», д/н НОМЕР_1 , по вул. Вершигори, 1, у м. Києві, в стані алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, червоне обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу Драгер ARHK 0495 з результатом 0,72 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України.

Не погодившись із постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 3 жовтня 2019 року, вважаючи її необґрунтованою, та такою, що суперечить фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена без з`ясування дійсних обставин справи, є надуманою, твердження стосовно доведеності перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не обґрунтовані, обставини, які зазначені у постанові встановленими - судом не встановлювалися, а тому така постанова на думку апелянта підлягає скасуванню.

Крім того, на думку апелянта, працівниками поліції була порушена процедура проведення огляду на вимірювальному приладі Drager, оскільки вони не узгоджуються з правилами експлуатації приладу Газоаналізатор Drager Alcotest6820, використання якого є незаконним.

__________________________________

Справа № 33/824/4170/2019

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Федосєєв С.В .

Отже, апелянт вважає що суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять достатніх та достовірних доказів які підтверджують його вину. Тому притягнення ОСОБА_1 до відповідальності на підставі сумнівних доказів, які отримані з порушенням вимог закону є незаконним.

На цих підставах апелянт ОСОБА_1 просить постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 3 жовтня 2019 рокускасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Прищепи В.В., проаналізувавши надані письмові пояснення свідків ОСОБА_3 . ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, при винесенні постанови від 3 жовтня 2019 року, суддя Дніпровського районного суду міста Києва всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не вжив усіх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та фактично притягнув ОСОБА_1 до відповідальності, не дослідивши не тільки його пояснення, які він не мав можливості надати, через відсутність у судовому засіданні, а й тих доказів, що містяться в матеріалах справи, не давши їм належну й об`єктивну оцінку.

Притягуючи ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя керувався тими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, роздруківкою «Драгер», поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при цьому не прийняв до уваги наступне.

В апеляційному засіданні своїми поясненнями ОСОБА_1 спростовує факт керування транспортним засобом, та зазначає, що автомобілем КІА д.н.з. НОМЕР_2 керувала його дружина ОСОБА_5 . В той день вона залишила автомобіль біля торгового центру та пішла за покупками а він залишився в автомобілі чекати на неї, в той час, до нього під`їхала патрульна поліція. Спочатку звинуватила у тому, що автомобіль припаркований у забороненому місці, а потім заявили що у них є підозра вживання ним алкоголю та запропонували пройти тест на Драгері. При цьому, ОСОБА_1 , будучи впевненим, що він не вживав алкогольних напоїв, погодився пройти тест, задля того щоб працівники поліції «відчепилися». Проте з невідомих йому причин тест показав позитивний результат, після чого, він почав заперечувати факт керування автомобілем та телефонувати дружині щоб вона швидше поверталася з магазину.

На підтвердження пояснень ОСОБА_1 захисником ОСОБА_6 подано до суду докази, а саме, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 . ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Так, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (зазначені в матеріалах справи як свідки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно водія ОСОБА_1 ) підтверджують факт присутності на місці оформлення матеріалів правопорушення. Також вони підтверджують те, що не бачили, хто керував легковим автомобілем червоного кольору, не бачили стояв цей автомобіль, чи його зупиняли працівники поліції. Вони не можуть підтвердити факт керування автомобілем (будь-якою) особою, яку працівники поліції в їх присутності перевіряли на стан алкогольного сп`яніння, та підтверджують те, що особа, яку перевіряли на стан алкогольного сп`яніння в їх присутності ( ОСОБА_1 ) не погоджувався з висновками приладу для вимірювання наявності алкоголю, з фактом вживання алкоголю, та фактом керування транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_5 підтверджує, що автомобілем КІА д.н.з. НОМЕР_1 користується саме вона, 17.08.2019 року саме вона залишила автомобіль біля торгового центру та пішла за покупками. В автомобілі залишався ОСОБА_1 але він не міг керувати автомобілем, так як ключі від автомобіля були у неї.

Крім того, наявне відео з нагрудної камери, що міститься в матеріалах справи, також не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

До суду апеляційної інстанції викликалися працівники поліції для встановлення обставин справи, та спростування вищевказаних пояснень, однак на виклик суду ніхто не з`явився, у зв`язку із чим, суд апеляційної інстанції надає перевагу поясненням свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Таким чином, фактично, вина ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є недоведеною та належним чином не підтверджена.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не в повній мірі врахував усі обставини справи, не дослідив усі подані докази, не вислухав пояснення ОСОБА_1 , що призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 3 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 3 жовтня 2019 року - задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 3 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп.

з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік - скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.О. Журавель