Справа №: 310/4998/20
3/310/2472/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 серпня 2020 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Богомолова Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2020 року на адресу Бердянського міськрайонного суду надійшов адміністративний матеріал, згідно якого, 12 липня 2020 року приблизно о 16 години 15 хвилин ОСОБА_2 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , влаштувала сварку з братом ОСОБА_3 та вчинила домашнє насильство відносно брата, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_3 .

В судовому засіданні притягнута ОСОБА_2 свою провину не визнала та пояснила, що 12 липня 2020 року їй зателефонувала мати та повідомила, що її син ОСОБА_3 б`є її вдома. Зауважила, що приїхавши до них додому, ОСОБА_3 почав кидатися і на неї, хватав її за волосся, бив у живіт, нецензурно виражався. Стверджує, що насильство зі сторони ОСОБА_3 до їх матері та до неї носить систематичний характер. Матір він намагається всілякими способами виселити з дому, придумав правила проживання в будинку, постійно їй погрожує. Зауважила, що нецензурною лайкою не виражалась, фізичною розправою ОСОБА_3 не погрожувала. Просить не притягувати її до відповідальності.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП з наступних підстав:

Відповідно до ст.280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З адміністративного протоколу від 12.07.2020 року серії АПР18 №625837 вбачається, що 12 липня 2020 року приблизно о 16 години 15 хвилин ОСОБА_2 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , влаштувала сварку з братом ОСОБА_3 та вчинила домашнє насильство відносно брата, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_3

ОСОБА_2 з протоколом не погодилась і зазначила, що вважає себе невинуватою, оскільки нецензурною лайкою вона не виражалась, не погрожувала ОСОБА_3 , а це ОСОБА_3 її побив, внаслідок чого вона зверталась за допомогою в лікарню, так як отримала тілесні ушкодження.

В обґрунтування своїх доводів ОСОБА_2 надала суду карту огляду амбулаторного хворого приймально-діагностичного відділення № 286 від 12.07.2020 року, згідно якої остання отримала забій грудної клітини.

Суд приходить до висновку, що на підставі вказаних пояснень не можна прийти до висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є зацікавленими особами по справі. Інших об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Так, зі змісту протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що ОСОБА_2 під час сварки з ОСОБА_3 висловлювала словесні образи (нецензурно лаялася та погрожувала фізичною розправою). При цьому у протоколі не зазначено на що саме були спрямовані словесні образи висловлені ОСОБА_2 , а також наслідки до яких призвели зазначені висловлювання (чи могла бути чи була заподіяна шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого), що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Пояснення ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи, також не містять будь-яких відомостей щодо наслідків сварки, що сталася 12 липня 2020 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для фізичного чи психічного здоров`я останнього.

Протокол про притягнення до адміністративної відповідальності в даному випадку не може бути джерелом доказування, тому що складений інспектором поліції, який не був очевидцем подій, лише на підставі даних, вказаних потерпілим, які не підтверджені іншими належними та допустимими доказами.

При цьому матеріали справи не містять у собі будь-яких об`єктивних доказів того, що ОСОБА_2 умисно вчинила діяння психологічного характеру (висловлювалася нецензурними словами на адресу потерпілого) внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно статті 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу статті 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, за статтею 173-2 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Таким чином, аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини та докази по справі, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що інкримінується останній.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного суд вважає за необхідне провадження у даній справі закрити із підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду Л.В. Богомолова