Провадження № 33/801/633/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2020 року о 00 год. 22 хв. в м. Вінниці по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 2 «г» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Deelant», незареєстрованим, VIN НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 10 200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто з нього 420, 40 грн судового збору.

Не погодившись з цією постановою, 24 липня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що транспортним засобом він не керував, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено конкретних дій особи щодо ухилення від огляду та суті скоєного правопорушення, свідки не бачили факт керування ним транспортним засобом, його особу вони не встановлювали, а у їх поясненнях не конкретизовано ознаки сп`яніння, які начебто у нього виявленні. Крім того, рапорт поліцейського не є належним та достатнім доказом його вини, транспортний засіб поліцейськими не вилучався, водій від кернування ним не відсторонювався, отже матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 .

Водночас, ОСОБА_1 просив апеляційний суд розглянути клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, мотивоване тим, що до дій водія не можливо застосувати ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року, оскільки вона скасована Законом № 2617-VIII, який зворотної дії не має, а також і ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 720-IX, який також не має зворотної дії на правовідносини, що існували до 01 липня 2020 року.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Педина О. А., підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав, зазначених у цій скарзі.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд відхиляє доводи клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП з огляду на таке.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП 28 травня 2020 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, а за приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, отже його доводи про неможливість застосування до його дій положень ч. 1 ст.130 КУпАП є безпідставними.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 544644 від 28 травня 2020 року ОСОБА_1 28 травня 2020 року о 00 год. 22 хв. в м. Вінниці по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 2 «г» керував транспортним засобом марки «Deelant», незареєстрованим, VIN НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2).

У поясненнях, наданих 28 травня 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зазначено, що вони дійсно були свідками того, як інспектор поліції 28 травня 2020 року о 00 год. 45 хв. запропонував водію ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду водій відмовився в їх присутності.

У рапорті поліцейського взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції С. Кієнко (а. с. 3) зазначено, що 28 травня 2020 року о 00 год. 22 хв. в м. Вінниці по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 2 «г» було виявлено транспортний засіб мопед без номерного знака, а його водій ОСОБА_1 був без шолома. Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стосовно дій водія складено адміністративний протокол серії ДПР 18 № 544644 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

За змістом ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

За таких обставин, оскільки за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 28 травня 2020 року транспортним засобом марки «Deelant», незареєстрованим, VIN НОМЕР_1 , не керував, апеляційний суд відхиляє, оскільки скаржником не надано суду жодного належного і допустимого доказу на їх підтвердження.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що долучені до матеріалів справи пояснення свідків не можуть вважатись достовірними доказами, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, оскільки положеннями ст. 266 КУпАП передбачено обов`язок присутності двох свідків під час проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським або у випадку відмови від проходження такого, та не передбачено обов`язку поліцейських відбирання пояснень у свідків, які можуть підтвердити сам факт керування особою транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР 18 № 544644 від 28 травня 2020 року не зазначено конкретних дій особи щодо ухилення від огляду та суті скоєного правопорушення є необґрунтованими та спростовуються змістом цього протоколу.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 544644 від 28 травня 2020 року, підписаного ОСОБА_1 , останній був ознайомлений з його змістом, та отримав його копію, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо змісту протоколу або дій працівників поліції чи клопотань ОСОБА_1 не заявляв.

Вказані обставини не спростовані ОСОБА_1 належними та допустимими доказами, отже доводи його апеляційної скарги про відсутність вини є необґрунтованими.

Наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук