Справа № 157/736/20 Провадження №33/802/563/20 Головуючий у 1 інстанції:Гамула Б. С.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А.. за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Деркача В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів громадян, що відповідно становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. В дохід держави із ОСОБА_1 стягнуто 420 грн. 40 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09 травня 2020 року об 18 год. 40 хв. на вул.Ковельській в с.Підцир`я Камінь-Каширського району, керував автомобілем марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає вищевказану постанову судді незаконною, оскільки вона постановлена без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення суду. Вважає, що суд першої інстанції належним чином не оцінив докази на які послався у своєму рішенні. Зокрема, зазначає про те, що свідок ОСОБА_2 , який вказаний у протоколі відмовився його підписувати, а іншого свідка - ОСОБА_3 не було на місці складення протоколу. Однак, суд цього свідка взагалі не викликав в судове засідання для з`ясування обставин справи. Крім того, вказує, що при складенні протоколу йому взагалі не роз`яснювалось жодних прав, передбачених ст.63 КУ та 268 КУпАП, а копія протоколу не вручалась. Зазначає також і про те, що працівники поліції після зупинки транспортного засобу взагалі не вказували про те, що він маю ознаки алкогольного сп`яніння. Це все зафіксовано на відео з боді-камери працівника поліції, який міститься в матеріалах справи, проте суд і на це уваги не звернув. Вважає, що працівниками порушено порядок проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, який передбачений чинним законодавством. Посилаючись на вказані обставини, просить оскаржувану постанову судді скасувати, а провадження у справі - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Деркача В.К., який скаргу підтримав із наведених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

За положеннями статтей 245, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Всупереч цьому, судом першої інстанції не вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є передчасним і не відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, як це передбачено п.2 ч.8 ст.294 КУпАП з наступних підстав.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозицією цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у тому, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №219507 від 09.05.2020 року, акт огляду і тимчасового затримання транспортного засобу від 09.05.2020 року та відеозапис з боді-камери поліцейського, в яких зафіксовані події, які мали місце 09.05.2020 року за участі ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 не визнаючи своєї вини у вчиненні правопорушення, яке йому ставиться у провину, в суді першої інстанції пояснював, що дійсно 09.05.2020 року керуючи автомобілем був зупинений працівниками поліції, оскільки не був пристебнутий ременем безпеки. В ході розмови з поліцейськими, останні запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, однак він відмовився. Коли його доставили у відділ поліції, то він виявив бажання пройти огляд в медичній установі, однак йому було відмовлено з посиланням те, що вже складено протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Деркач В.К. окрім вищезазначеного, в суді апеляційної інстанції пояснив, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так, ОСОБА_1 алкогольних напоїв 09.05.2020 року не вживав і ознак алкогольного сп`яніння не мав, однак, працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу запропонували йому пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу і при цьому не вказували про будь-які підстави для цього, тобто ознак сп`яніння. Крім того, вказував і про те, що один із свідків, а саме - ОСОБА_3 , який вказаний у протоколі взагалі, не був присутній на місці зупинки транспортного засобу, а інший свідок ОСОБА_2 - відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення. Додав також і те, що при складенні протоколу працівниками поліції, ОСОБА_1 взагалі не було роз`яснено його прав, передбачених законодавством України, а також не було надано можливість скористатись правовою допомогою адвоката, хоча він вимагав присутності останнього.

Такі пояснення та доводи ОСОБА_1 , а також його захисника Деркача В.К. знайшли свою підтвердження в ході апеляційного розгляду, і частково підтверджуються відеозаписом з боді-камери поліцейського, який був відтворений в ході розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення - ч.1 ст.130 КпАПУ, з огляду на те, що суд першої інстанції взявши до уваги одні докази, взагалі не спростував доводів сторони захисту щодо правомірності дій працівників поліції в частині порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення.

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Положеннями ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція №1452/735).

Статтею 266 КУпАП окрім іншого передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Водночас, п.п.2, 3 Розділу 1 Інструкції №1452/735 визначають, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому, ознаками алкогольного сп`яніння є: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3) порушення мови; 4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п.6 Розділу 1 Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (п.7 Розділу 1 Інструкції №1452/735).

Пунктами 1, 5, 6 та 11 Розділу 2 Інструкції №1452/735 передбачено, що за наявності ознак, передбачених п.3 Розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. При цьому, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення визначає Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджена наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року, який 01.12.2015 року зареєстрований в Мінюсті під №1496/27941 (далі - Інструкція №1376).

У п.п.11, 12, 13 Розділу 2 цієї Інструкції №1376 зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 КУ, ст.268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст.277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому.

Крім того, порядок дій працівників поліції при складанні адміністративних матеріалів визначений також в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрована в Мінюсті 10.11.2015 року під №1408/27853 (далі - Інструкція №1395).

Розділ 10 Інструкції №1395 передбачає особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП. Так, у п.п. 4, п, 6, 7 цього Розділу визначено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності). У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. При цьому, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Водночас, Пленум Верховного Суду України в п.27 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортним засобом, зокрема у стані наркотичного сп`яніння. Стан такого сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією, яка передбачає порядок проведення огляду. Якщо ж водій ухилився від огляду, зокрема на стан наркотичного сп`яніння, то відповідні його дії та ознаки необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Таким чином, аналіз чинних положень вищевказаних КУпАП, Інструкцій та роз`яснень ПВСУ вказує про те, що поліцейським може бути запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння можливий лише за наявності у нього ознак такого сп`яніння. Огляд повинен проводитьсь в присутності двох свідків, які фактично засвідчують події, що проводяться працівниками поліції та особою, яка проходить огляд. При відмові водія від походження огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Водночас, при відмові водія від проходження огляду, поліцейський повинен роз`яснити йому наслідки такої відмови, а також права, передбачені чинним законодавством.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння та самому складенні протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було дотримано положень вищевказаних нормативно-правових актів, хоча вони повинні були діяти у відповідності до положень ст.19 Конституції України, тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, з відеозапису з боді-камери працівника поліції вбачається, що останні зупинили ОСОБА_1 за порушення ПДР України - керування автомобілем без пристебнутого ременя безпеки, про що першими було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Після цього, працівники поліції не вказуючи на будь-які ознаки алкогольного сп`яніння запропонували ОСОБА_1 пройти огляд. ОСОБА_1 в свою чергу поцікавився у них про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, і останні таких йому не роз`яснили, а лише вказали, що така відмова для нього жодних наслідків не тягне. Після цього, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

При вказаній процедурі був лише один свідок ОСОБА_2 (пасажир автомобіля, яким керував ОСОБА_1 ), який після складення протоколу відмовився від його підпису. Іншого свідка ОСОБА_3 , який зазначений у протоколі, як вбачається з цього відеозапису на місці події не було. При цьому, як вбачається з оскаржуваного судового рішення свідок ОСОБА_2 в суді першої інстанції підтвердив той факт, що жодного іншого свідка окрім нього не було, а протокол відмовився підписувати, оскільки ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а протокол складався з порушенням процедури.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи, не можуть бути належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки, як достеменно встановлено судом, на місці події, яка мала місце 09.05.2020 року за участі останнього, його не було, і при цьому він на виклик суду в судове засідання, він не являється.

Вбачається з відеозапису і той факт, що працівниками поліції взагалі не було роз`яснено його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що є порушенням ч.4 ст.256 КУпАП та Інструкції №1376.

Крім того, у сам відеозапис, який міститься в матеріалах справи, був зроблений з двома перервами у 8 хв., що є порушенням п.5 Розділу 2 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції 03.02.2016 року №100, де зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Беручи до уваги вищевикладене, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом в розумінні ст.251 КУпАП щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зважаючи на встановлені вище обставини вважаю, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Проте, суд першої інстанції на вказані положення КУпАП, Інструкцій, роз`яснення ПВСУ та викладені обставини уваги не звернув, і відповідно прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що постанова судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08.07.2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення за санкцією цієї статті, не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки в його діях склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі, і таких не було здобуто в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, то провадження в справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 липня 2020 року в даній справі скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк