Справа № 756/4307/20 Суддя в суді першої інст. - Майбоженко А.М.
Провадження № 33/824/3279/2019 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С

за участі:

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -Костроміної В.А., представника потерпілого - адвоката Герасимова П.О.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП, піддавши його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 422453 від 21.03.2020 року, близько 11 год. 20 хв. рухаючись по проспекту Героїв Сталінграда, 48 в м. Києві, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом "Mersedes-Benz" д.н.з. НОМЕР_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння і не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом "Renault" д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.9А, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України.

Постановою Оболонського районного суду Київської області від 02 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 02 червня, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.

В обгрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає,що постанову Оболонського районного суду від 02 червня 2020 року отримав 15 червня 2020 року, звернувшись до канцелярії суду з відповідною заявою.

На думку апелянта, постанова судді винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права,без повного з`ясування всіх фактичних обставин справи,без належної оцінки наявних в матеріалах справи доказів, що потягло за собою необгрунтоване та надто суворе застосування стягнення за вчинення адміністративного правопорушення.

Вказує що судом першої інстанції порушено його право на захист, оскільки судове засідання було проведено без участі ОСОБА_1 , а він не був належним чином повідомлений про дату судового засідання, оскільки на його думку, SMS- повідомлення не є належним повідомленням особи про час та дату судового засідання.

Апелянт звертає увагу, що судом залишено без задоволення його клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із карантином, при цьому розцінено дане клопотання як намір уникнути відповідальності, хоча перше судове засідання було призначене лише через 2 місяці після реєстрації справи в суді.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає,що висновки суду першої інстанції про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП зроблені лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, без повного всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Так, ОСОБА_1 вказує, що в порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП він не отримав копії протоколів про адміністративне правопорушення та був позбавлений можливості їх оскаржити.

Зазначає, що у протоколах № 422453 та № 422454 немає підписів свідків, про те що він відмовився від підписання протоколів. У протоколі № 422454 немає ні підпису свідків, ні зазначення самих свідків. З пояснень ОСОБА_3 немає відмітки, що з його слів записано вірно та прочитано або написано власноруч, а з пояснень ОСОБА_1 не вбачається, що він відмовився від надання пояснень в присутності свідків.

Вказує, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 та не досліджено відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано незгоду ОСОБА_1 з результатами алкотестера та його згоду поїхати до лікаря для проходження огляду на стан сп`яніння.

Також апелянт звертає увагу на те, що прилад "Драгер ARHK0514" за допомогою якого було зроблено тест на стан сп`яніння, не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та не є сертифікованим приладом, а тому показники аклотестеру "Drager", згідно якого вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 2.57%, не могли бути визнані судом допустимим доказом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 в підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення представника потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного висновку.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя; права на апеляційне оскарження; реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на викладені в апеляційній скарзі обставини, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Вказаних вимог закону, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення - є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, зокрема:

- протоколами про адміністративніравопорушеннясерії ДПР18 № 422453 та серії ДПР18 № 422454 від 21.03.2020 року;

- показниками алкотестеру "Drager", згідно якого вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 2, 57 промілле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до якого ОСОБА_1 погодився з результатами огляду за допомогою приладу "Drager";

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Drager", результат якого показав 2, 57 промілле;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.03.2020 року;

- інформацією, яка міститься на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції та рапортом працівника поліції від 21.03.2020 року;

- письмовими поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, який зазначив, що рухався в лівому ряду, в той час з правого ряду на круг різко виїхав автомобіль "Mersedes" та вдарив задню частину його автомобіля, при цьому вказав, що водій автомобіля "Mersedes" був у стані алкогольного сп`яніння;

- іншими матеріалами справи.

Вказані докази, на думку суду, є достатніми, належними, допустимими та беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.п. 2.9А, 13.1, 13.3 ПДР України.

Нових доказів, які б могли вплинути на законність прийнятого судового рішення, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та його представником під час апеляційного розгляду справи не наведено.

Всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 суддя І-ї інстанції надав належну та об`єктивну оцінку всім доказам у справі, а також всебічно, повно та об`єктивно врахував обставини ДТП, дійшовши вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та у порушенні п.п. 2.9А, 13.1, 13.3 ПДР України.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складанні протоколів про адміністративні правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для зміни чи скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин, постанова судді є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко