3/441/653/2020 441/1189/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2020 р. суддя Городоцького районного суду Львівської області Перетятько О.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та проживаючу по АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштовану

за ознаками ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не займається її вихованням, не забезпечила її продуктами харчування, зокрема, 26.06.2020 р. та 09.07.2020 р. залишала її без догляду, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

До суду ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце проведення такого повідомлялась належним чином (а.с. 20).

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктом правопорушень є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17).

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 710676 від 14.07.2020 р., довідкою про результати проведення перевірки (ЖЕО № 3066 від 26.06.2020 р.), письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 26.06.2020 р., ОСОБА_1 від 10.07.2020 р., актом обстеження житлово-побутових умов від 09.07.2020 р., (а.с. 4, 6-11).

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано, тому вищевикладені докази вважаю належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.

За наведеного та зібраних матеріалів в діях ОСОБА_1 вбачаю ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і підстави до накладення стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення, враховую обставини та характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 184 КУпАП, яка доведена повністю, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, що є достатнім та необхідним для запобігання вчинення нею нових правопорушень.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 справляється судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.40-1, п.1 ч.1 ст.284, 287 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя, -

у х в а л и л а :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у виді адміністративного арешту.

Суддя Перетятько О.В.