ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/335/20 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю апелянта ОСОБА_1 , адвоката Вароди П.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Вароди П.Б. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно з даною постановою, 04 липня 2020 року о 23:35 год. власник гостро ПАБ «Натура» по вул. Шептицького,11, м.Тернопіль, ОСОБА_1 допустив роботу закладу після 22.00 год., чим порушив вимоги постанови КМУ від 20 травня 2020 року №392 зі змінами від 17 червня 2020 року та рішення Тернопільської міської ради Виконавчого комітету №474 від 30 червня 2020 року.

В апеляційній скарзі адвокат Варода П.Б. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду від 20 липня 2020 року скасувати та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Вказує, що у суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, однак накладення на нього стягнення у сумі 17000 грн. негативно вплине на діяльність як належного йому закладу громадського харчування, так і на його матеріальне становище, яке значно погіршилося у зв`язку із запровадженням карантину у країні.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Вароду П.Б, які підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами, не оспорюється в апеляційній скарзі, а тому не є предметом перегляду у суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, в апеляційній скарзі адвокат Варода П.Б. просить звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним попередженням.

Як зазначив у клопотанні адвокат Варода П.Б., ОСОБА_1 є власником закладу громадського харчування ПАБ "Натура". У зв`язку із запровадженням карантину на території України, вказаний заклад довгий час не працював, а після відновлення роботи жодного прибутку не приносить, а лише покриває витрати на заробітну плату працівникам, витрати на придбання продуктів, оплати спожитих послуг. Зазначає, що накладення на ОСОБА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, вперше порушив вимоги карантину, є особою молодого віку, стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., негативно вплине як на його матеріальне становище, так і на роботу його закладу.

Відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, що це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди та не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам.

Звільнення від адміністративної відповідальності на підстав ст.22 КУпАП є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Як встановлено, статтею 44-3 КУпАП передбачено покарання за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - у виді штрафу у розмірі від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я населення, а об`єктивна сторона виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, такі дії завдають шкоди як державним (суспільним) інтересам, так і інтересам громадян.

Таким чином, враховуючи усі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 всупереч вимогам постанови КМУ від 20 травня 2020 року №392 зі змінами від 17 червня 2020 року та рішення Тернопільської міської ради Виконавчого комітету №474 від 30 червня 2020 року допустив роботу закладу після 22.00 год., суспільну небезпеку вказаних дій, вид та розмір стягнення, яке законодавцем передбачено за вказані дії, особу правопорушника - немає підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності в порядку, визначеному ст.22 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та застосування ст. 22 КУпАП, як про це просить апелянт - немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Вароди П.Б. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільськго міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя