Справа № 347/708/20
Провадження № 33/4808/327/20
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю секретаря с/з. Лавринович У.М., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою представника Кулешір С.О., що діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 11 червня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. ОСОБА_1 визнаний винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього 10 200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто 420 грн. 40 коп. судового збору.

1.2. Згідно оскаржуваної постанови, 02.04.2020р. о 16год.10хв. ОСОБА_1 в смт. Кути по вул. Павлика, 3 Косівського району керував транспортним засобом марки «KIA CERATO», д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тесту 0,28% проміле.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» ПДР України, за, що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

2. Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник Кулешір С.О., що діє в інтересах ОСОБА_1 стверджує, що:

- ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції біля Кутської лікарні, куди відвозив свою тещу;

- на місці зупинки транспортного засобу працівники поліції запідозривши, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу Драгер, при цьому жодних свідків працівники поліції не залучили. Відсутність свідків при проходженні огляду можуть підтвердити пасажири ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та випадкова перехожа ОСОБА_4 . Вказані особи були очевидцями фактичних обставин справи.

- пояснення свідків ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 є не допустимими, та викликають об`єктивні сумніви, оскільки написані на заздалегідь підготовлених бланках, та не підтверджені усними поясненнями в суді першої інстанції. Крім того, анкетні дані ОСОБА_5 в поясненнях, не співпадають з даними, що зазначені в протоколі про адмінправопорушення;

- ОСОБА_1 не погоджувався з результатами тесту, та вимагав, щоб огляд було проведено в медичному закладі, однак йому в цьому було відмовлено, та натомість складено протокол про адмінправопорушення;

- жодного акту огляду ОСОБА_1 не підписував, а інформація зазначена в протоколі, що ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції додому не відповідає дійсності;

- на відеозаписі, що міститься в матеріалах справи не зафіксовано жодних свідків;

- суд безпідставно послався в постанові на письмові пояснення свідків, при цьому відхилив пояснення очевидців події.

З цих підстав, оскаржувану постанову, представник Кулешір С.О., що діє в інтересах ОСОБА_1 просила скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

3. Позиції сторін.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його адвокат доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

4. Апеляційну скаргу належить задовольнити з таких мотивів.

Висновок суду обґрунтований доказами щодо яких є розумний сумнів у їх достовірності.

По-перше. Протокол містить обставини, що неможливо перевірити шляхом допиту вказаних у ньому свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , яких неодноразово викликали в судові засідання.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в апеляційному суді вказали, що говорили судді про відсутність свідків при проходженні огляду і складанні протоколу, але їх не чули.

Показання даних свідків в цій частині суд першої інстанції до уваги не взяв, у постанові не відобразив і невмотивовано відхилив, пославшись тільки на родинні стосунки.

В іншій частині, показання цих же свідків суд першої інстанції взяв до уваги.

Така вибірковість ставить під сумнів безсторонність висновків суду.

Окрім того, відеозапис також не містить даних щодо якихось свідків як не містить і даних про належність дій поліцейських ( роз`яснення прав тощо).

Суд першої інстанції послався на письмові пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що порушує засади безпосередності дослідження доказів. Інформація з таких джерела має вади достовірності її не можна перевірити і тому вони недопустимі.

Сам по собі протокол як акт обвинувачення також не є доказом винуватості, а те, що його дані не можна перевірити ставить під сумнів решту письмових матеріалів, на які послався суд першої інстанції.

По-друге. У матеріалах справи є відеозапис події, який досліджено як у місцевому, так і в апеляційному суді.

ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу проходив тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат тесту 0,28 % проміле.

На відеозаписі він каже, що він казав раніше, що «випив маленьку бутилку пива» і після цього нерозбірливо щось говорить про лікарню. Поліцейський, відповідаючи йому каже, що йому не можна їхати. Після цього поліцейський одразу робить знак виключити камеру і запис обривається.

Суд оцінив це як доказ вини, апелянт уважає навпаки.

Із фрагменту запису не можна зробити коректний висновок про згоду ОСОБА_1 з тестом, скоріше навпаки. Адже мова про лікарню на відеозаписі була, хоч і не можна однозначно сказати чи це пропозиція ОСОБА_1 пройти медогляд в лікарні і незгоду з тестом чи щось інше.

Тому слід погодитись з доводами апеляції, що ОСОБА_1 був незгідний з результатом тесту на газоаналізаторі і хотів пройти огляд в лікарні.

Про таку його позицію ствердили в судовому засіданні вказані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відеозапис обривається по жесту поліцейського якраз на тому місці, де обвинувачений почав казати про лікарню.

Із цього слідує висновок, що письмові матеріали справи, на які послався суд першої інстанції, викликають розумний сумнів у їх достовірності і перевірити це не видається можливим.

До уваги також слід взяти й те, що самі по собі показники газоаналізатора не можуть свідчити про винуватість, якщо їх результат заперечується. Його показники можуть бути недостовірні, перевищення допустимої концентрації алкоголю незначне, може бути в межах похибки або пов`язане з недоліками приладу, і тому вони також під сумнівом, що солідаризується з запереченнями ОСОБА_1 щодо стану свого сп`яніння «випив маленьку бутилку пива». У цьому випадку особа вправі пройти більш поглиблений медичний огляд.

Із наведеного слідує висновок, що докази, покладені в основу рішення, мають вади достовірності і тому є розумний сумнів у висновках суду щодо винуватості ОСОБА_1 , який повинен трактуватися в його користь (ст. 62 Конституції).

За цих обставин доказів складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, матеріали справи не містять, а тому постанову суду слід скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Кулешір С.О., що діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 11 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підстав п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв