Справа № 156/250/20 Провадження №33/802/277/20 Головуючий у 1 інстанції:Нєвєров І. М.
Категорія:ст. 173 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , її захисників Шостака В.В., Андрейчука С.В., потерпілого ОСОБА_2 , його представників - ОСОБА_12, ОСОБА_13, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 11.03.2020 щодо ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито за ст.173 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставилось у провину те, що вона, 06.02.2020 близько 18 год. на автодорозі між селами Бужанка-Шахтарське Іваничівського району Волинської області вчинила хуліганські дії, а саме: пошкодила автомобіль ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнути її до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП. Вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що належним чином не досліджено усіх матеріалів справи, які свідчать про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме, дрібного хуліганства. Своїми діями ОСОБА_1 порушила його спокій, спокій їхньої спільної дитини та його теперішньої дружини, а також пошкодила автомобіль.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представників, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та прийняти нову, пояснення ОСОБА_1 та її захисників, які заперечували апеляційну скаргу та просили залишити постанову судді без змін, пояснення свідків, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, цих вимог закону не виконав та передчасно дійшов висновку про те, що провадження у справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, тобто дрібного хуліганства.

Відповідно до висновків місцевого суду метою ОСОБА_1 було не порушення громадського порядку, а передусім відстоювання позиції захисту своєї дитини. Матеріали не містять доказів того, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на умисне порушення громадського порядку, натомість очевидно те, що її дії були зумовлені конфліктною ситуацією, яка виникла через неприязні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу їх спільної дитини. При цьому свідки події, спокій яких був порушений, в матеріалах не вказані.

З такими висновками суду не можна погодитись, так як вони повністю спростовують дослідженими апеляційним судом доказами, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нової постанови.

Своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, ОСОБА_1 в судовому засіданні місцевого та апеляційного судів не визнала. Пояснила, що 06.02.2020 її колишній співмешканець ОСОБА_2 без її дозволу забрав їх спільну дитину та на протязі дня не повідомляв про місцезнаходження дитини, тому вона змушена була вживати заходи для повернення своєї дитини. На автодорозі в с.Шахтарське зупинила автомобіль, яким керував ОСОБА_2 та в якому перебувала їхня дитина. При з`ясуванні обставин між нею та ОСОБА_2 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_2 прищемив у вікні бокових дверцят автомобіля пальці її рук, внаслідок чого пошкодилося скло в автомобілі. Також він вдарив її рукою декілька раз в груди, в результаті чого вона, падаючи на землю, пошкодила в автомобілі дзеркало заднього виду.

Додатково в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що вона нецензурних слів у той день не вживала, умислу порушувати громадський порядок та пошкоджувати автомобіль у неї не було, тому нема підстав для притягнення її до відповідальності. Звернула увагу, що між нею та ОСОБА_2 і на теперішній час тривають інші судові справи, продовжуються конфлікти щодо порядку виховання дитини.

Разом з тим, пояснення ОСОБА_1 про невчинення нею дрібного хуліганства, не узгоджуються з матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні апеляційного суду доказами, якими повністю спростовуються її доводи.

Зокрема: згідно протоколу про адміністративне правопорушення, у якому ОСОБА_1 частково визнала свою вину у скоєнні дрібного хуліганства (а.с.1); рапортом помічника чергового Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області стверджується, що 06.02.2020 у 20 год.27 хв. було встановлено, що при прибутті на місце події було встановлено, що ОСОБА_1 ображала ОСОБА_2 нецензурною лайкою, била руками та ногами його автомобіль, внаслідок чого пошкодила транспортний засіб (а.с.2); письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.4); фототаблицями (а.с.5);

Згідно з поясненнями в судовому засіданні апеляційного суду потерпілого ОСОБА_2 , він раніше проживав з ОСОБА_1 . Під час цивільного шлюбу у них в 2017 році народилась спільна дитина - син ОСОБА_3 . До літа 2019 року в них нормально складалось сімейне життя, проте після цього почались сварки і непорозуміння, внаслідок чого він перестав проживати з ОСОБА_1 . Він переїхав в інше місце проживання, залишивши власну квартиру для свого сина та колишньої цивільної дружини. Крім того, він постійно забезпечував їх грошовими коштами, продуктами харчування, ліками, одягом для дитини тощо. Незважаючи на це, він не міг взяти свого сина у ОСОБА_1 , щоб побути з ним поруч. Подав заяву у службу дітей, щоб визнати порядок участі у вихованні дитини. Він завчасно попередив ОСОБА_1 про те, що візьме з собою 06.02.2020 сина з собою. У той день він зранку приїхав до місця проживання свого сина та взяв його з собою, попередивши про це також дочку ОСОБА_1 та поїхав по службових справах за товаром. Повертався він назад автомобілем, у якому крім нього, також знаходились дві його дитини ( ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ), працівник ОСОБА_6 та співмешканка ОСОБА_7 . Зупинився інший автомобіль, з якого вийшла ОСОБА_1 , та підбігла до його автомобіля та вдарила його ногою. Нецензурно висловлюючись, також вдарила скло автомобіля, розбивши його. В ході з`ясування обставин також вдарила ОСОБА_8 . Коли він сказав, що привезе дитину після розвантаження товару, ОСОБА_1 у присутності пасажирів його автомобіля почала ображати його нецензурними словами та продовжила бити його автомобіль. Коли ОСОБА_1 почула, що викликають поліцію, то сіла в автомобіль, яким приїхала, і зникла з місця події. По даному факту внесено відомості у ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 КК України.

Об`єктивність пояснень потерпілого стверджується і поясненнями в судовому засіданні апеляційного суду свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що коли вони з ОСОБА_2 , двома його дітьми та співмешканкою ОСОБА_9 повертались 06.02.2020 з Львівської області, то він був свідком того, як ОСОБА_1 вискочила з автомобіля і підбігла до автомобіля, у якому вони їхали. ОСОБА_1 почала бити машину по дзеркалах та склу, висловлювати нецензурну лайку, кричати, погрожувати, що спалить йому автомобіль, завдала тілесні ушкодження ОСОБА_9 . Через таку поведінку діти в автомобілі плакали, він їх заспокоював. ОСОБА_2 намагався її заспокоїти. Коли викликали поліцію, ОСОБА_1 поїхала з місця події. Після цього, вони завезли дитину додому. Додатково зазначив, що підстав оговорювати ОСОБА_1 у нього немає, оскільки він її взагалі не знав до цих подій.

У судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_10 повідомила, що ОСОБА_6 та діти дійсно перебували з ними в автомобілі під час вищевказаних подій.

Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП - дрібне хуліганство полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливе чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Таким чином, досліджені в апеляційному судді докази в їх сукупності свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме, дрібного хуліганства, оскільки протиправні дії ОСОБА_1 стосувалися не тільки ОСОБА_2 , а й інших осіб, які були присутні на місці події 06.02.2020, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та двох малолітніх дітей. Також в ході вказаних подій було пошкоджено транспортний засіб.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Між тим, апеляційний суд позбавлений законної можливості накладати адміністративне стягнення поза межами, встановленого Законом, строку.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що правопорушення було вчинено та виявлено 06.02.2020 і станом на час розгляду справи апеляційним судом закінчились строки накладення адміністративного стягнення, провадження у справі щодо ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 11.03.2020 щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, закривши провадження щодо неї у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов