ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рєпін К.К., при секретарі судового засідання Трепетіній І.В., за участю особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ідентифікаційний код не встановлено, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Згідно протоколу, 10.07.2020 року о 03:17 год., в м. Херсоні по вул. Сенявіна, 152, к. 2, водій ОСОБА_1 , керував т/з Volkswagen д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому порядку, водій відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив проти притягнення його до адміністративної відповідальності посилаючись на те, що 10.07.2020 року близько 03:17 год., транспортним засобом Volkswagen д/н НОМЕР_1 керував не він, а його знайома ОСОБА_2 , а він знаходився на пасажирському сидінні, вони зупинилися на вул. Сенявіна, 152, к. 2, на парковці, під`їхали працівники поліції, ОСОБА_2 вийшла з машини, працівники поліції підійшли до машини та звинуватили його у тому, що він керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Він пояснював працівникам поліції, що транспортним засобом він не керував, а керувала ОСОБА_2 . Зазначив, що матеріали справи не містять доказів, що він керував транспортним засобом. Свідки, які підписали протокол про адміністративне правопорушення не бачили, що він керував автомобілем, оскільки їх привіз інший автомобіль патрульної поліції вже в процесі його спілкування з працівниками поліції. Свідок ОСОБА_2 , також вказувала працівникам поліції у присутності свідків, які підписали протокол про адміністративне правопорушення, що саме вона керувала транспортним засобом, проте працівники поліції на вказані пояснення уваги не звернули та вказали про те, що у них є відеозапис того, що саме він керував автомобілем.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у яких зазначено, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за домогою алкотестера "Драгер" та у закладі охорони здоров`я відмовився.

- направлення водія ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- відеофайли з нагрудного відеореєстратора поліцейського у яких зафіксовано обставини складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що 10.07.2020 року близько 03:17 год., транспортним засобом Volkswagen д/н НОМЕР_1 керувала вона, а її знайомий ОСОБА_1 знаходився в автомобілі на пасажирському сидінні, вона зупинилась на вул. Сенявіна, 152, АДРЕСА_2 на парковці та вийшла з машини, у автомобілі залишився ОСОБА_1 , який пересів на водійське сидіння, оскільки машина належить йому. Під`їхали працівники поліції, які звинуватили ОСОБА_1 у тому, що він керує автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. Разом з тим, ОСОБА_1 та вона вказували працівникам поліції у присутності свідків, які підписали протокол про адміністративне правопорушення, що саме вона керувала транспортним засобом, проте працівники поліції на вказані пояснення уваги не звернули та вказали про те, що у них є відеозапис того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем. Свідки, які підписали протокол про адміністративне правопорушення не бачили, що ОСОБА_1 керував автомобілем, оскільки їх привіз інший автомобіль патрульної поліції вже в процесі спілкування ОСОБА_1 та її з працівниками поліції.

З відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, що доданий до матеріалів справи не видно, що ОСОБА_1 керував автомобілем і як зафіксовано на цьому відеозаписі ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 пояснюють поліцейським, у присутності свідків, які підписали протокол про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, на що працівник поліції відповів, що у них є відеозапис того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем.

Разом з тим, як вже зазначалося вище, відеозапису, який би доводив, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, суду не надано.

Крім того, як видно із зазначеного вище відеозапису, пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , свідки, які підписали протокол про адміністративне правопорушення письмові пояснення яких наявні у матеріалах справи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не бачили, хто керував транспортним засобом Volkswagen д/н НОМЕР_1 , оскільки з`явилися на місце події вже після того, як транспортний засіб був зупинений працівниками поліції.

Отже, дослідженням матеріалів справи встановлено, що вони не містять беззаперечних доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 у день, час та місці вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення керував транспортним засобом.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

СуддяРєпін К.К.