ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2020 Справа №607/9707/20

м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.,

при секретарі судового засідання: Гончаренко Л.С.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

за участю: ОСОБА_1 , захисника адвоката Бакальця І.Г.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09 червня 2020 року о 22 год. 20 хв. в м. Тернополі по вул. Довженка,22, керував автомобілем марки «Фольксваген Гольф» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820 №ARHJ-0295 (повірка дійсна до 30.10.2020р.) та огляду в КУТОР Тернопільському ОНД водій категорично відмовився в присутності двох свідків. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09.06.2020р. серії ДПР18 №312253 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та притягується до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник просить закрити провадження в адміністративній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з посиланням на ті обставини, що протокол про адміністративне правопорушення, долучений відеозапис події є неналежними і недопустимими доказами, оскільки у протоколі поліцейським не вказано назви технічного пристрою, на який здійснювалася зйомка, у протоколі про адміністративне правопорушення вказаний медичний заклад, де повинен був бути проведений огляд водія в разі згоди на це, якого не існує, так як назва такого медичного закладу зовсім інша, відеозйомка є не безперервною, а поліцейський на свій розсуд включає і виключає проведення відеофіксації, в поясненнях свідків проведеного огляду зазначені невірні та не повні їхні адреси, не вказано, на підставі якого документу поліцейський ідентифікував осіб і записав їхні анкетні дані, до матеріалів справи не долучено направлення водія на проведення медичного огляду. Тому захисник вважає, що поліцейським зібрані докази із порушенням вимог КУпАП, докази є недопустимими і ними не можливо підтвердити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, наслідком чого є закриття провадження у справі.

ОСОБА_1 в судовому засіданні від надання пояснень відмовився та повністю підтримав заперечення свого захисника.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Незважаючи на невизнання захисником та ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд, дослідивши докази, які долучені до матеріалів справи в їх сукупності та кожного окремо, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 09.06.2020р. серії ДПР18 №312253 із викладеними обставинами вчинення правопорушення; поясненнями свідків проведення огляду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 09.06.2020р., згідно яких вони були присутні на місці проведення огляду водія ОСОБА_1 на визначення стану його алкогольного сп`яніння, який відмовився на місці пройти огляд та проїхати до медичного закладу; постановою про накладення адміністративного стягнення від 10.06.2020р. серії ЕАМ №2661873 щодо факту керування водієм автомобілем; оглянутим в судовому засіданні відеозаписом із камер реєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер реєстраторів поліцейських ВО 00067/00108, із яких вбачається керування водієм автомобілем, його зупинку, стан водія, в якого присутні явні ознаки алкогольного сп`яніння, визнання водієм факту вживання ним алкогольних напоїв та перебування в нетверезому стані, присутність двох свідків, які повідомили свої анкетні дані та відображенні у поясненнях, пропозицію поліцейського пройти огляд на місці зупинки та в медичному закладі, відмова водія пройти такий огляд, правомірність дій поліцейських під час проведення процедури огляду водія та складання протоколу.

Аналізуючи норми законодавства, суд приходить до висновку, що станом на дату розгляду справи, положення статті КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (ч. 1 ст. 130 КУпАП) є чинною, враховуючи положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 20.12.2019р., який набув чинності 01.07.2020р. та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІX від 17.06.2020р., який набрав чинності 03.07.2020р.

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння і його слід притягнути до адміністративної відповідальності, шляхом накладення адміністративного стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, за яких було вчинено дане правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення.

Заперечення захисника, які наданні в судовому засіданні та підтримані ОСОБА_1 судом відхиляються, оскільки зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення минулої (старої) назви медичного закладу, а не зміненої, не є підставою для визнання такого протоколу недопустимим доказом, оскільки поліцейський пропонував пройти огляд саме в медичному закладі, а не в іншій установі, від чого водій відмовився. Згідно вимог ст. 256 КУпАП поліцейський не зобов`язаний зазначати у протоколі про адміністративне правопорушення назву технічного приладу, на який здійснюється відеозапис події. Відеозапис здійснювався безперервно і лише зупинявся та відразу відновлювався, на ньому зафіксовано подію послідовно і без вирізок, що було встановлено в судовому засіданні під час його огляду та даний відеозапис є належним і допустимим доказом. Адреси свідків події занесенні поліцейським до бланків пояснень згідно наданої свідками такої інформації, про що свідчить оглянутий відеозапис. Крім цього, згідно із фабули протоколу та досліджених матеріалів, ОСОБА_1 не направлявся поліцейським до медичного закладу для проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, не доставлявся в медичний заклад, огляд в медичному закладі не проводився, а тому направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, форма якого наведена в Додатку 1 до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» в даному випадку поліцейським не виписується.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09.06.2020р. серії ДПР18 №312253 та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі (600) шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Дзюбановський Ю.І.