Справа № 545/1618/20
Провадження № 3/545/507/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" вересня 2020 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Стрюк Л.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Полтавського районного відділення Полтавського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу в АДРЕСА_1 , працює на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи «Надержинщинська виправна колонія №65», інші відомості суду не відомі,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, працівниками поліції 22.06.2020 року встановлений факт невиконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: ОСОБА_1 систематично зловживає алкогольними напоями та не доглядає за дітьми, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, попередньо надавши заяву, у якій вину у вчиненому правопорушенні не визнала та зазначила, що вона належним чином виконує батьківські обов`язки, діти завжди охайні, добре виховані. Просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом. Зокрема, суд зобов`язаний з`ясувати й те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності, при цьому суд повинен дотримуватися принципів верховенства права і законності, визначених ст.ст.8, 57, 58, 129 Конституції України, ст.7 КУпАП та ст.3 Закону.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. Обов`язок ж доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача у даній справі відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України (в редакції до 15.12.2017), покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Згідно з вимогами ст.. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення відомості щодо свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , письмові пояснення яких додані до протоколу, не зазначені.

На неодноразовий виклик до суду свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з`явилися.

Суд вважає, що письмові пояснення свідків не є належними доказами, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, обставини, що підтверджуються показаннями свідка, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

Аналогічні правові висновки викладений у постановах Верховного Суду від 08 липня 2020 року по справі № 177/525/17(2-а/177/23/17), від 29 квітня 2020 року по справі №161/5372/17.

Як вбачається з характеристики з місця роботи Державної установи «Надержинщинська виправна колонія №65», ОСОБА_1 характеризується позитивно, дисциплінована, працелюбна, критику в свою адресу сприймає правильно, терміново вживає заходи щодо усунення відмічених недоліків, за характером спокійна, врівноважена, ввічлива, користується повагою серед співробітників.

Крім цього, згідно із довідкою-характеристикою Новоселівської сільської ради Полтавського району від 01.09.2020 року на ОСОБА_1 , за період проживання на території сільської ради відомостей про зловживання алкогольними напоями та скарг з приводу неналежного виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків до сільської ради не надходило.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, тому провадження в справі щодонього слід закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Л.І.Стрюк