Єдиний унікальний номер судової справи 487/4830/20
Номер провадження 33/812/390/20 Головуючий у місцевому суді: Сухаревич З.М.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Лисенко П.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Лисенко П.П.

із секретарем судового засідання: - Біляєва В.М.,

за участю:

особи, відносно якої провадження у справі закрито - ОСОБА_1 ,

захисника названої особи Коренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2020 року, ухвалену в справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миролюбівка, Білозерського району, Херсонської області, який є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 295509А від 17 серпня 2020 року, в якому зазначено, що 16 серпня 2020 року о 22 год. 40 хв., на перехресті проспект Богоявленський та вул. Театральна у м. Миколаєві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat ULYSSE, державний номер НОМЕР_1 , не був уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою та під час перестроювання не надав перевагу транспортному засобу ЗАЗ DAEWOO державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку по смузі на яку мав намір перестроїтися водій ОСОБА_1 та допустив зіткнення з вищевказаним транспортним засобом, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 12 листопада 2020 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його шляхом подачі апеляційної скарги, в якій просив скасувати постанову районного суду та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне, апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, виходячи з наступного.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.п.10.1 та 2.3.б ПДР України. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п.п.10.1,10.3 та 2.3.б ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР України єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

Так, пунктом 2.3.б ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.3.ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

На думку суду, висновок суду першої інстанції про відсутність об`єктивної сторони складу правопорушення, оскільки недоведено вчинення ОСОБА_1 дій, що порушують п.п.10.1,10.3 та 2.3.б ПДР України відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 295509А від 17 серпня 2020 року, в якому зазначено, що 16 серпня 2020 року о 22 год. 40 хв., на перехресті проспект Богоявленський та вул. Театральна у м. Миколаєві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat ULYSSE, державний номер НОМЕР_1 , не був уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою та під час перестроювання не надав перевагу транспортному засобу ЗАЗ DAEWOO державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку по смузі на яку мав намір перестроїтися водій ОСОБА_1 та допустив зіткнення з вищевказаним транспортним засобом внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , судом першої інстанції обґрунтовано оцінено встановлені фактичні обставини справи, досліджено та перевірено докази.

Згідно схеми місця ДТП, яка підписана обома водіями, та фотознімків, наданих в судовому засіданні, після ДТП автомобіль Fiat знаходився на перехресті проспекту Богоявленського з вул. Театральна поза пішохідним переходом в напрямку вул. Театральна на зустрічній смузі руху. При цьому переднє колесо на відстані 9,2 м від умовного краю проїзної частини по пр. Богоявленському, заднє праве колесо на відстані 7,8 м від цієї ж опорної точки. Автомобіль DAEWOO розташований позаду: відстань від тієї ж опорної точки до опорного колеса 6,2 м, заднього правого 5,6 м. Загальна ширина двох смуг в одному напрямку 7 м.

Місце зіткнення зі слів ОСОБА_1 - 7 м від правого краю проїзної частини, зі слів ОСОБА_2 - 6,6 м.

Відтак, зафіксовані виміри свідчать про те, що під час зіткнення транспортних засобів, передня частина автомобіля Fiat знаходилась за зустрічний смузі руху, що повністю узгоджується з показами ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 .

Крім того, в судовому засіданні суду 1 інстанції ОСОБА_2 підтвердив, що бачив, що водій Fiat увімкнув покажчик повороту ліворуч.

А відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

За таких обставин, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 не допускав порушення п. п. 2.3 б, 10.1, 10.3 ПДР України.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона саме інкримінованого йому в провину діяння, яке б перебувало в причинному зв`язку з подією ДТП.

Згідно ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За такого, висновки суду першої інстанції, з приводу того, що в діях водія ОСОБА_1 , за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю, є вірними.

Таким чином оскаржувана постанова Заводського районного суду міста Миколаєва від 12 листопада 2020 року є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 12 листопада 2020 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду П.П.Лисенко