П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.09.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали справи за протоколом №17/6/4-3 від 17.08.2020, які надійшли з 4 управління 6 відділу Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого начальником служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
З протоколу №17/6/4-3 від 17.08.2020 року вбачається, що 04.08.2020 року у службовому приміщенні №32/1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке розміщено на третьому поверсі будівлі, за адресою: м. Ужгород, вул. Бородіна, 22, співробітником 4 відділу 6 управління ГУ ВКР ДКР СБУ оглянуто робоче місце працівника ЗС України Ігнатишин О.В. Під час огляду робочого місця ОСОБА_2 , виявлено ПЕОМ типу ноутбук. За інформацією ОСОБА_1 , який був присутній на огляді, вказаний ПЕОМ не зареєстрований в Закарпатському ОВК встановленим порядком та належить йому особисто. Оглядом встановлено, що ноутбук фірми «TOSHIBA», чорного кольору, максимальний об`єм інформації, яка може зберігатись на диску «С» -60,1 Гб, на диску «D» - 88,8 Гб. При огляді інформації, яка зберігається на зазначеному ПЕОМ, встановлено, що на ньому знаходяться наступні електронні файли: акт знищення ДСК; акт знищення моб ДСК новий; акт знищення моб ДСК; номенклатура справ 2018. Ступінь обмеження доступу у вказаних документах визначений «Для службового користування».
Вказані файли являються електронною копією документів, які у відповідності до пункту 21.14 «Переліку відомостей Збройних Сил України, що становлять службову інформацію», затвердженого Наказом начальника ГШ ЗСУ №408 від 22.11.2017р., містять інформацію з обмеженим доступом з грифом обмеження доступу «Для службового користування».
Зі слів майора ОСОБА_1 , вказана інформація є інформацією з обмеженим доступом «Для службового користування», він скопіював її на власний ПЕОМ у липні 2020 року, з особистої необережності. За даними ОСОБА_1 дозволу на копіювання зазначеної інформації з обмеженим доступом йому не надавалось. Будь-якими правовстановлюючими документами на зазначені електронні ресурси він не володіє. ОСОБА_1 має дозвіл на роботу з документами з обмеженням грифу доступу Для службового користування».
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 212-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаювався.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника, вважаю, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.212-6КУпАП, склад якого визначено як незаконне копіювання інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі. Дії ОСОБА_1 особою, яка складала протокол, кваліфіковані правильно.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 17/6/4-3 від 17.08.2020 року; протоколом огляду речей та їх вилучення від 04.08.2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 17.08.2020 року та його усними поясненнями наданими при розгляді справи.
При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, ступінь його вини, та доходить висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.4 ст. 212-6 КУпАП та з врахуванням вище перелічених обставин, вважає за доцільне обрати стягнення у виді штрафу з конфіскацією незаконно виготовлених копій баз даних.
Згідно ч.5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 420,40 грн.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1 ,221,283 , ч.1 п.1 ст.284 КУпАП , п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.4 ст. 212-6 КУпАП , суддя
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок з конфіскацією незаконно виготовлених копій баз даних.
Стягнути з ОСОБА_1 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок) судового збору на користь держави.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В.Фазикош