ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2020 Справа №607/14201/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

розглянувши в залі суду в місті Тернополі матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Тернопільського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає по АДРЕСА_1 , не працює,

за частиною першою ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 717785 від 17 серпня 2020 року, ОСОБА_1 неналежно займається вихованням свого малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося в тому, що останній пошкодив велосипед марки «AVENTY» малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народженняв АДРЕСА_2 липня 2010 року близько 20 год.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її захисник Черкалюк Л.Д. звернулася із клопотанням про розгляд справи без участі представника. Також просить закрити провадження по справі у зв`язку із тим, що жодним доказом не підтверджено пошкодження велосипеда ОСОБА_2 , заява з цього приводу ОСОБА_4 є вигадкою. Також, невиконання своїх батьківських бовязків має виражатися саме у незабезпеченні необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Розглянувши справу, доходжу таких висновків.

Частина перша статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, законом України "Про охорону дитинства" визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Обов`язки батьків висвітлені в ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якого батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Відповідно до «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 N 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч ст. 256 КУпАП не викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, які дії свідчать про ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків саме щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Зазначення в протоколі обставин про те, що неповнолітній ОСОБА_2 пошкодив велосипед ОСОБА_3 не свідчить про ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов`язків саме щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а є підставою для цивільно-правової батьків (ст. 1166, 1178 ЦК України).

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що у них відсутні належні докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 діяння, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, а тому справу про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.9, п.1 ст.247, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ознаками частини першої статті 184 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Позняк