ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/4582/19 Суддя 1-ї інстанції: Шишкін О.В.
Провадження № 33/818/80/20
Категорія124, 122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, 122-4 КУпАП, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Мещерякова Сергія Анатолійовича, захисника ОСОБА_2 адвоката Моїсеєнко Карини Олександрівни, представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката Волошина Артема Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.11.2019 року у відношенні ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.11.2019 року провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 було закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись з таким рішенням, представник потерпілого по справі ОСОБА_3 адвокат Волошин А.В. подав апеляційну скаргу та просить його скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати винними ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень і закрити провадження по справі.

В апеляційній скарзі вказує, що вина ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Вказує, що автотехнічна експертиза, призначена суддею, було зроблена після спливу часу для притягнення до адміністративної відповідальності. Та згідно висновку експертизи встановлено порушення Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, суд першої інстанції мав прийняти рішення про визнання вини без притягнення їх до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_5 А ОСОБА_6 ., який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення захисника Мещерякова С.А., який заперечував проти її задоволення, пояснення захисника Моїсеєнко К.О. та Елашурі Уаліда, які частково заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу частково.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення апеляційних вимог апеляційний суд виходить з того, що Елшаурі Уалід повідомив, що не заперечує того, що його дії не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, але впевнений, що водій ОСОБА_2 також їх порушив, саме порушення з боку останнього спровокували дії Елшаурі Уалід.

Крім того, згідно наявного в матеріалах справи експертного висновку №12181 від 04.07.2019 року в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля БМВ Елашурі Уалід повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля БМВ визначалася виконанням ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля БМВ визначалася виконанням ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Наведене вище не спростовує тих обставин, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 .

Тим же експертним висновком встановлено, що в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_1 ?67ХК ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, але вирішити питання, чи мав він технічну можливість уникнути зіткненню, експерт відповісти не зміг.

В цій частині апеляційний суд дає критичну оцінку експертному висновку, який не має наперед встановленої сили, оскільки згідно наявного в матеріалах справи відеозапису 526665 31_main_4559_224636 з камер відеоспостереження у проміжок 00:31 00:32 секунд встановлено, що водій ОСОБА_2 , 10.03.2019 року керуючи автомобілем Мерседес, державний номер НОМЕР_2 , по пр. Науки, 9 у місті Харкові перетинаючи перехрестя пр. Науки з вул. Бакліна розпочав рух прямо на зелений сигнал світлофору з крайньої лівої полоси, з якої дозволено рух лише на ліво, що було підтверджено сторонами по справі в судовому засіданні, і що також усвідомлював ОСОБА_1 , який рухався в той час у середній смузі руху трохи позаду ОСОБА_2 , і при проїзді перехрестя останній не вмикаючи відповідний світловий сигнал різко змінив напрямок руху не впевнившись в безпеці цього маневру, а саме прийняв кілька в право, після цього вбачається як водій Елашурі Уаліда також намагаючись уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 різко змінює напрямок руху, одразу втрачає керування, і що призвело в подальшому до дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем БМВ, номерний знак НОМЕР_3 , з подальшим наїздом на автомобіль Тойота, державний номер НОМЕР_4 .

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 12.1 вказаних Правил встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Аналізуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що дії водія ОСОБА_2 в даній дорожній ситуації не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно приписів ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна дія чи бездіяльність. Положеннями ч. 1 ст. 23 цього Кодексу визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення. Тобто встановлення вини особи допускається лише тоді, коли органом, який розглядає справу, буде встановлено, що особа вчинила адміністративне правопорушення і на неї накладається адміністративне стягнення.

Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 284 КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення можливо винести лише одну з таких постанов:

1)Про накладення адміністративного стягнення;

2)Про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1КУпАП;

3)Про закриття справи.

Тобто при прийнятті рішення про закриття справи, у тому числі за підставами, визначеними у ст. 247 КУпАП вина особи не визначається, оскільки на неї не накладається адміністративне стягнення.

Апеляційний суд погоджується з необхідністю закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент її розгляду передбачених ст. 38 КУпАП строків, про те в супереч вимог ст. 280 КУпАП судом першої інстанції при прийняття такого рішення взагалі не були встановлені фактичні обставини, тому, враховуючи наведене вище апеляційний суд вважає за необхідне змінити постанову від 26.11.2019 року, та її мотивувальну частину доповнити реченнями: «Дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України та перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події.»

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Мітяхіна Володимира Андрійовича задовольнити частково.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.11.2019 року у відношенні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 змінити.

Мотивувальну частину вказаної постанови доповнити реченнями: «Дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди», та реченням: «Дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України та перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події.»

В решті вказану постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського районного суду В.П.Цілюрик