Справа № 308/7880/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М. М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративноі? відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце народження: АДРЕСА_2

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

10.08.2020 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, надійшов протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №010039 від 10.08.2020 за ч.2 ст.172-15 КУпАП з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 .

Згідно з даними протоколу у період з 09.00 29 червня 2020 року до 09.00 30 червня 2020 року начальник відділення інспекторів прикордонної служби «Саловка» майор ОСОБА_2 виконував наказ на охорону ДКУ в прикордонному наряді «Старший зміни прикордонних нарядів» віпс «Саловка» та під час несення служби не вжив заходів щодо пошуку правопорушників, не облікував у службовій документації та не здійснив доповіді по лінії центру управління службою інформації щодо виявлення о 10.00 30.06.2020 у районі 338-339 прикордонних знаків ознак порушення державного кордону (доріжку слідів від декількох осіб на контрольно-слідовій смузі та пролаз у загороджувальному паркані), які були виявлені прикордонним нарядом «Робоча група на кордоні», та дав вказівку прикордонному наряду «Робоча група на кордоні» на заробку пролазу у загороджувальному паркані, таким чином, в діях майора ОСОБА_3 вбачаються ознаки недбалого ставлення військової службової особи до військової служби. Констатовано, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. ст. 11, 16, п.п. 4, 6 п. 306 ч.1 розділу 2 Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби державної прикордонної служби України, затвердженої наказом АДПСУ №1040 від 29.12.2009, вимоги Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України №1261 від 19.10.2015 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 двічі не з`являвся на розгляд справи про адміністративне правопорушення, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання. За його заявою від 16.09.2020 розгляд справи було відкладено на інший термін. У судовому засіданні 28.09.2020 оголошувалась перерва до 15.00 29.09.2020.

ОСОБА_1 надав суду пояснення, в яких повідомив про обставини інкримінованого йому правопорушення. Пояснив, що на час повідомлення йому про нібито виявлене правопорушення не був старшим зміни прикордонного наряду, не мав відповідних обов`язків. Крім того, перевіривши вказане повідомлення, з урахуванням всіх наявних обставин, дійшов висновку про відсутність факту порушення державного кордону, а відтак і не здійснив відповідної доповіді по лінії центру управління службовою інформацією.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оглянувши протокол та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення передбачені ст. 256 КУпАП. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Нормами ч. 2 ст. 172-15 КУпАП України передбачено склад правопорушення у вигляді недбалого ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Верховний Суд у листі від 13.07.2018 р. № 60-1543/0/2-18 повідомив, що особливий період діє в Україні з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав. Отже, Верховний Суд забезпечуючи єдність правозастосовної практики, дотримується правової позиції, згідно з якою особливий період в Україні діє.

Суб`єкт даного адміністративного правопорушення спеціальний - військова службова особа.

При цьому, під військовими службовими особами відповідно до примітки до ст. 172-13 КУпАП розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Відповідно до ч.12 ст.6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

За загальним правилом організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Положеннями ч. 1 - ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, судом відзначається, що посадовою особою, якою було порушено провадження у даній справі та складено протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №010039 від 10.08.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не надано доказів того, що останній є військовою службовою особою, а саме: військовослужбовцем, який обіймає постійно чи тимчасово посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконує такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування, або який спеціально уповноважений на виконання таких обов`язків згідно із законодавством, на підставі чого суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не є військовою службовою особою, а отже не є спеціальним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Окрім того, у протоколі від 10.08.2020 зазначено нормативно-правові акти, перевірка яких не дозволяє встановити вимоги до обов`язків військової службової особи як суб`єкта даного адміністративного правопорушення, порушення яких така могла допустити.

Інші докази, додані до матеріалів справи (пояснення, характеристика) не спростовують пояснення ОСОБА_1 .

Крім того, згідно із положенням ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Слід звернути увагу, що пояснення осіб у даній справі були відібрані 07.07.2020, характеристику виготовлено 09.07.2020, а протокол про адміністративне правопорушення складено 10.08.2020, тобто через місяць після виявлення особи, яка вчинила правопорушення, що суперечить вимогам КУпАП України.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Наведені у протоколі обставини не дають підстав для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.172-15 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 245, 247, 254, 256, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-15 КУпАП закрити за відсутністю події, а в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник