328/1867/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 вересня 2020 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Погрібна Ольга Миколаївна, за участю особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Токмацького відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, інваліда 2 групи, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

09.06.2020 близько 13.00 години ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання: АДРЕСА_2 , вчинив сварку з дружиною ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що, дійсно, висловлювався на адресу дружини нецензурною лайкою, оскільки є інвалідом 2 групи, на даний час самостійно не пересувається. 09 червня 2020 року він погано себе почував та просив викликати «швидку допомогу», однак дружина йому відмовила, після чого він став сваритися на її адресу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 424155 від 09.06.2020, рапортом помічника чергового Токмацького ВП Танкушина В.В., протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.06.2020, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; копією постанови Токмацького районного суду Запорізької області від 15.07.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Суддя, перевіривши адміністративний матеріал, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до того, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства.

Згідно зі ст.245, 252 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Докази, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання про застосування положень ст. 22 КУпАП суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та Управління узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено.

Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Встановлення зауваження, як засобу впливу, дає підстави говорити про невідворотність реагування на кожне правопорушення, хоча це не є заходом державного примусу та адміністративним стягненням.

По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння виходячи із засад гуманності, хоча саме по собі це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності, залишається правопорушенням.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

З огляду на вищезазначене а також враховуючи те, що при вчиненні вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не спричинив істотної шкоди правам і свободам громадян, сам ОСОБА_1 є інвалідом другої групи за загальним захворюванням на даний час практично не пересувається самостійно, суддя приходить до висновку про можливість звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку з малозначністю правопорушення.

Відповідно до ст.22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 173-2 ч.2, 283, 284, 285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП України за малозначністю і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через районний суд.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження і повинна бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Cуддя: