ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/2849/19Головуючий у 1-й інстанції Ромазан Л.С.
Провадження № 33/817/30/20 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого каменотесом,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2019 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі та у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 просить строк на апеляційне оскарження вказаної постанови поновити, постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У своєму клопотанні про поновлення строку ОСОБА_1 зазначає, що в судовому засіданні суду першої інстанції він присутнім не був, а копію оскаржуваної постанови отримав поштою лише 5 грудня 2019 року, після чого 9 грудня того ж року подав перший раз апеляційну скаргу. Однак, постановою Тернопільського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року його скарга була повернута з тих підстав, що він не заявляв клопотання щодо поновлення пропущеного ним строку апеляційного оскарження.

Вказує, що він перебував на лікуванні у медичному закладі з 3 по 6 грудня 2019 року, а оскільки 7 та 8 грудня 2019 року був вихідним днем скаргу він подав 9 грудня.

Що стосується суті оскаржуваної постанови, то апелянт зазначає, що її зміст не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки місцевий суд всупереч статей 245,251,2525,280 КУпАП не дослідив повно та всебічно наявні в матеріалах справи докази, у звязку з чим прийняв необґрунтоване та незаконне рішення.

Зокрема зазначає, що працівники поліції діяли всупереч ст.35 ЗУ Про Національну поліцію, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував і його ніхто не зупиняв, а лише знаходився у припаркованому автомобілі, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити, а апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_1 присутнім не був, копію постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 листопада 2019 року він отримав 04 грудня 2019 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка, яку ОСОБА_1 власноруч підписав.

Враховуючи, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 09 грудня 2019 року, що підтверджується штемпелем на конверті поштового відправлення Укрпошти, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду був пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не зявився.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи апеляційним судом, призначені на 28 січня 2020 року на 12 год. 00 хв., оскільки при попередньому розгляді 23 січня 2020 року останній прибув в судове засідання, однак заявив клопотання про перенесення розгляду справи на зазначену дату та час, у звязку із необхідністю внести зміни до апеляційної скарги, яке апеляційним судом було задоволене.

Будь-яких клопотань чи повідомлень про повторне перенесення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, у звязку з чим вважаю за необхідне розглянути дану справу у відсутності правопорушника.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим. Відносний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані це дані, які, маючи звязок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказування фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.

Проте цих вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримано, внаслідок чого він, при наявності в матеріалах справи суперечливих доказів, прийшов до помилкового висновку про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 жовтня 2019 р. о 13 год. 25 хв. інспектором поліції Олійником Ю.П. у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №242275, згідно з якого ОСОБА_1 19 жовтня 2019 р. о 12 год. 43 хв. в м.Теребовлі по вул.С.Наливайка керував транспортним засобом марки "ВАЗ" н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6810, за результатом якого у крові ОСОБА_1 виявлено 0,32 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 "а" ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

До даного протоколу були долучені в якості доказу пояснення зазначених свідків, згідно з якими вони були запрошені працівниками поліції бути свідками того, як ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом "ВАЗ" н.з. НОМЕР_1 , буде проходити огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора Драгер, на що він погодився та пройшов огляд на місці зупинки, за результатом якого у ОСОБА_1 виявлено 0,32% проміле.

Разом з тим, як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, коли працівники поліції підійшли до припаркованого автомобіля "ВАЗ" н.з. НОМЕР_1 , вказаних вище свідків на місці не було, а зявилися пізніше на вимогу працівників поліції, і вони були безпосередніми свідками лише того, як ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного спяніння, що абсолютно не підтверджує факту керування ним автомобілем.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що автомобілем він не керував, а транспортний засіб був лише припаркований і відповідно перевіряти його на стан алкогольного спяніння працівники поліції законних підстав не мали, є обґрунтованими та місцевим судом не спростовані, а інших доказів, які б свідчили про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у матеріалах справи немає.

Протокол же про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження його змісту іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі за ч. 1ст.130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції не дотримався вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, у звязку з чим постанова Теребовлянського районного суду Тернопільської обл. від 25 листопада 2019 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської обл. від 25 листопада 2019 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис