Код суду 233 № 233/2428/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Орчелота А.В., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, разом із доданими до нього матеріалами, який надійшов від Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно з ст.63 Конституції України та ст.268КУпАП,

-за ч.1 ст.130КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 022428 від 14.05.2020 року, який надійшов з Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, відповідно до якого водій ОСОБА_1 - 14 травня 2020 року о 15 годині 56 хвилин в м. Костянтинівка, Донецької області по вул. Європейська, біля буд. №13, керував автомобілем «ГАЗ-330202», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, зіниці не реагують на світло, поведінка водія не відповідає ситуації), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, у медичному закладі (технічна можливість проведення на місці зупинки відсутня), категорично відмовився в присутності двох свідків, від керування усунений, чим порушив своїми діями вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт вчинення ним адміністративного правопорушення та пояснив суду, що 14 травня 2020 року о 15 годині 56 хвилин він дійсно керував автомобілем «ГАЗ-330202», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Б. Хмельницького в м. Костянтинівка, Донецької області та с початку безпідставно був зупинений працівниками поліції на вул. Європейській, які після його зупинки запросили документи на транспортний засіб та право керування ним. Після чого працівники поліції його відпустили та через декілька хвилин знов наздогнали та запропонували пройти медичне обстеження у м. Краматорськ, оскільки, як пояснили вони, в м. Костянтинівка медичний заклад не працював. Зазначив, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці не вімовлявся та працівниками патрульної поліції такий вид огляду йому і не пропонувався. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі м. Костянтинівка він також не відмовлявся, а пройти огляд у м. Краматорськ відмовився за браком часу та у зв`язку із сімейними обставинами, а тому вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. В зв`язку з чим просив закрити відносно нього справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що йому зателефонував ОСОБА_3 та повідомив про те, що його зупинили працівник и поліції, після чого ОСОБА_2 одразу під`їхав до ОСОБА_4 . Останній перебував у нормальному стані. Зазначив, що ОСОБА_1 пропонували пройти медичне обстеження у м. Краматорськ, на що останній відмовився, оскільки у нього вдома перебувала малолітня дитина. Пройти медичний огляд на місці або медичному закладі охорони здоров`я м. Костянтинівка працівники поліції ОСОБА_1 не пропонували. Після чого ОСОБА_2 одразу відвіз ОСОБА_1 до Краматорської лікарні, де останній пройшов обстеження, яке показало негативний результат та відсутність наркотичного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надав суду аналогічні пояснення поясненням свідка ОСОБА_2 ..

Викликані за клопотанням ОСОБА_1 та повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи в суді: поліцейський СРПП костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Алексеенко А.В., Шахміров А.Ф. та Ширалієв Г.В., свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до суду не з`явилися, тому суд позбавлений можливості, безпосередньо в судовому засіданні, відібрати від зазначених осіб особисті пояснення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , дослідивши наявні у матеріалах справи докази, а саме: дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №022428 від 14.05.2020 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 14.05.2020 року, відео з фіксацією факту управління транспортного засобу, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння з наступних підстав.

Відповідно до ст.19Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено в п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно зі ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол;відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП ( в редакції, що діяла до 01.07.2020 року) адміністративна відповідальність настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до офіційного видання Правил дорожнього руху України з коментарями та ілюстраціями (далі за текстом ПДР України), які діяли на час обставин, що мали місце 14 травня 2020 року о 15 годині 56 хвилин в м. Костянтинівка, Донецької області по вул. Європейська, біля буд. №13, за пунктом 2.5ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст.266КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, підлягають оглядові на стан наркотичного сп`яніння. Огляд водія (судноводія) на стан наркотичного сп`яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Крім того, за ч.5 ст.266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 N1103 затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі за текстом Порядок направлення та огляду).

Тобто, як обов`язок пройти огляд так і відповідальність за відмову в проходженні останнього настають виключно в разі дотримання порядку такого огляду, оскільки законодавець чітко встановив вимоги до порядку проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в закладах охорони здоров`я, що зобов`язує співробітників поліції дотримуватись вказаного порядку, адже, як зазначалось раніше за ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За п.2 Розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція №1452/735 від 09.11.2015 року) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі-поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.1.7 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тож, за зазначеним встановлено такі види огляду на стан сп`яніння:

залежно від виду сп`яніння, з метою встановлення якого такий огляд проводиться:

алкогольне сп`яніння; наркотичне чи інше сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

залежно від місця огляду: на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків;

в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення за наявності виключного переліку обставин, а саме у разі: незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці з використанням спеціальних технічних засобів.

Як встановлено: за поясненнями ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , за вивченими матеріалами справи, даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення відеозаписом, письмовими поясненнями свідків - протокол про адміністративне правопорушення серії серії ОБ № 022428 від 14.05.2020 року складений про відмову водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Разом з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості стосовного того, що ОСОБА_1 пропонувалось на місці зупинки транспортного засобу провести огляд інспектором поліції або уповноваженою особою відповідного органу МВС України із застосуванням технічних засобів, про що б він відмовився, внаслідок чого йому б було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, що лише в такому випадку інспектор поліції мав право скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначалось, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.5 та ч.6 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, за вимогами ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами. Тобто в разі встановлення поліцейським підозри, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, у поліцейського виникає імперативний обов`язок відсторонити вказаного водія від керування, чого, як свідчать пояснення причетних до обставин осіб та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не відбулось, у зв`язку із чим можливо ставити під сумнів саму «підозру у сп`янінні».

Тож нормативно-правове підґрунтя діяльності патрульної поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння становить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735МВС.

Саме ця Інструкція визначає процедуру (алгоритм) проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», у зв`язку із чим не може суперечити останнім нормативно-правовим актам, а її вимоги є обов`язковими саме для поліцейських.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог діючого законодавства докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародним договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої унаслідок істотного порушення прав та свобод людини є недопустимими.

ОСОБА_1 допитаний в судовому засіданні, заперечує керування ним транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння 14 травня 2020 року о 15 годині 56 хвилин в м. Костянтинівка, Донецької області по вул. Європейська, біля буд. №13 та вказує, на наявні порушення працівниками поліції процедури складання матеріалу справи про адміністративне правопорушення та на примусове проходження медичного огляду, факт чого знайшов своє підтвердження за результатами розгляду справи у судовому засіданні та свідчить про порушення встановленого законом порядку направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, а належні і допустимі докази перебування ОСОБА_1 під керуванням транспортного засобу в стані наркотичного сп`яніння взагалі відсутні. Пояснення дані ОСОБА_1 підтверджуються особистими поясненнями свідків, допитаних безпосередньо в судовому засіданні, приведених до присяги та попереджених про кримінальну відповідальність та не спростовані в суді жодними матеріалами справи, навіть відеозаписом з нагрудної камери. Інших даних про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, в матеріалах справи не міститься.

Інкриміноване правопорушення ОСОБА_1 ґрунтується лише на показах свідків, ідентичні за своїм змістом, які відібрані працівниками поліції та які суд оцінює критично з точки зору їх достатності, як доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки мають суттєві протиріччя і не узгоджуються з тими фактичними даними, які встановлені в судовому засіданні. При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia), згідно якого «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Викликані судом за клопотанням особи, що притягається до адміністративної відповідальності: поліцейський та свідки зазначені в протоколі до суду не з`явилися, особою уповноваженою на складання протоколу їх явка забезпечена не була, тому суд позбавлений можливості, безпосередньо в судовому засіданні, відібрати від зазначених осіб особисті пояснення, привівши їх до присяги та попередивши про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову давання показань. Письмові пояснення свідків відібрані безпосередньо працівниками поліції не можуть бути беззаперечним доказом вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (Постанова ВС №560/751/17 від 27 червня 2019 року).

Звертаючи увагу на відеозапис фіксації оформлення матеріалу, доданий до протоколу, судом встановлено процедура примусової вимоги до ОСОБА_1 , проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні надано довідку КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 540 від 14 травня 2020 року , відповідно до якої, ОСОБА_1 , у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, 14 травня 2020 року о 19 годині 05 хвилин пройшов медичний огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння та за висновком лікаря нарколога ОСОБА_9 у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Тож, як зазначалось раніше, зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обов`язок довести вказані в протоколі обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частина 1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись положеннями ч.3 ст.62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , у зв`язку з її недоведеністю у встановленому діючому законом порядку, не може ґрунтуватись на припущеннях та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП (в редакції до 01.07.2020 року), а тому відповідно до п.1 ст.247КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

За відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП (в редакції до 01.07.2020року), провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ст.247КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в Донецький апеляційний суд через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.В.Орчелота