ПОСТАНОВА
26.08.2020 року смт. Мангуш
Суддя Першотравневого районного суду Донецької області Молонова Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДФС у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
12.08.2020 до Першотравневого районного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 0498 від 08.08.2020, з якого вбачається, що 08.08.2020 о 12-00 годині ОСОБА_1 на транспортному засобі марки Рено Трафік 2004 року випуску, н/з НОМЕР_1 , перевозив пасажирів (7 чоловік) з м. Бердянськ Запорізької області до м. Краматорськ Донецької області. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав. Пояснив, що 08.08.2020 він дійсно їхав з м. Бердянська, де він знаходився на відпочинку зі своїми родичами додому в м. Краматорськ на автомобілі свого двоюрідного брата. Його зупинили на блок посту в смт. Мангуш для перевірки паспортів, до нього підійшов працівник податкової служби і попросив документи на автомобіль, спросив, чи займається він пасажирськими перевозками, на що він відповів, що пасажирськими перевозками він не займається, а в автомобілі знаходяться його родичі, пояснив, що вони їдуть з відпочинку. Проте працівник податкової служби без поважних на то причин склав на нього протокол та вилучив у нього автомобіль, а потім передав на зберігання. Вважає, що дії працівника податкової служби є незаконними, він не мав права складати цей протокол, тому просив справу відносно нього закрити, оскільки ніякого правопорушення він не вчиняв.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина 1 ст.164 КУпАП передбачає порушення порядку проведення господарської діяльності - провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 0498 від 08.08.2020 відносно ОСОБА_1 , особою уповноваженою на складання протоколу, не вірно викладена суть правопорушення, а саме не зазначено, який саме порядок проведення господарської діяльності порушив останній і порушував чи він його взагалі, як того вимагає ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Отже, суть правопорушення, яка викладена в протоколі, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю слід розуміти, діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, то мають цільову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.
Згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності - де самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг, а систематичний характер таких дій, що і становить суть господарської діяльності.
Однак, справа про адміністративне правопорушення не містить доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_1 самостійної, ініціативної, зокрема, систематичної, на власний ризик господарської діяльності.
Надані суду та досліджені під час судового розгляду письмові докази не свідчать про те, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, а саме систематично надавав чи взагалі надавав послуги з перевезення пасажирів, тобто надавав послуги вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Один лише протокол не може бути вирішальним доказом при визначенні питання винуватості особи. Представлені фотознімки автомобіля з пасажирами, які в ньому знаходились, не можуть самі по собі свідчити про безпосереднє надання послуг з перевезення пасажирів та отримання за це грошових коштів.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, за відсутності доказів здійснення ОСОБА_1 провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів за винагороду, його діяльність не є господарською, а тому у його діях відсутній склад правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП.
Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, провадження по справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 164, 247, 251, 256, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Молонова