Провадження № 3/127/4292/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 серпня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною першою статті 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №544845 від 24.05.2020 вбачається, що 23.05.2020 о 23 год. 45 хв. в м. Вінниця по вул. Юзвинська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISSAN TIIDA, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, не чітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнає, та пояснив, що в порушення вимог інструкції поліцейські не пропонували йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, а відразу, не маючи для цього будь-яких підстав, запропонували проїхати в КП «ВОНД «Соціотерапія». Крім того, він не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння, а лише просив провести його на місці зупинки транспортного засобу. Однак, не пояснюючи причин неможливості проведення огляду на місці зупинки транспорного засобу поліцейський склав протокол.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з диспозицією частини першої статті 130 КУпАП відповідальності за даною нормою підлягають особи, які керують транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особи, які керували транспортним засобом та які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП суду необхідно встановити два критерії: керування особою транспортним засобом та знаходження його в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, або ж відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечува, щодо того, що керував транспортним засобом, однак заперечував щодо того, що перебував в стані алкогольного сп`яніння та заперечував стосовно того, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів на місці, натомість просили проїхати з ними до медичного закладу, для проходження медичного огляду.

Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також підстав для проведення такого огляду.

Відповідно до частини першої та другої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

За правилами визначеними пунктами 1-6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858 (далі - Інструкція) за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Отже, з аналізу наведених норм слідує висновок про те, що поліцейський спочатку зобов`язаний сам здійснити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, зокрема за допомогою приладу «Драгер», на місці зупинки транспортного засобу, і лише в разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки він доставляється в закладах охорони здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що йому не було запропоновано пройти огляд на місці його зупинки за допомогою приладу "Драгер", а відразу запропоновано проїхати до КП ВОНД «Соціотерапія», на що він не погодився, а наполягав на проведені огляду на місці зупинки транспортного засобу, натомість працівник поліції склав протокол, в якому зазначено, що нібито він відмовився від проходження огляду.

Жодних доказів, які б спростовували дані пояснення, матеріали справи не містять.

Крім того відеодоказів фіксації вчинення ОСОБА_1 правопорушення суду не надано. Також, в судове засідання для надання пояснень, викликалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також викликався патрульний поліції інспектор ОСОБА_4 , який складав протокол.

Проте, свідки зазначені у протоколі в судове засідання не з`явилися, та відповідно не підтвердили того, що ОСОБА_5 , відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспорного засобу.

Інспектор Ткаченко В.О. в судове засідання також не з`явився, оскільки перебуває у відпустці, що вбачається з листа УПП у Вінницькій області від 26.08.2020.

Однак, перебування патрульного у відпустці не позбавляло можливості УПП у Вінницькій області надати суду відеодокази вчинення правопорушення, чого зроблено не булу, з невідомих суду причин.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до частини п`ятої статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, суд приймає до уваги наявність численних порушень процедури проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду, встановленої статтею 266 КУпАП та Інструкцією, а по суті процесуального законодавства для поліцейського, а саме: огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів проведений не був, не підтверджено належними доказами незгоду водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським.

Таким чином, переконливих доказів, окрім самого протоколу, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту".

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом першим статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №544845 від 24.05.2020, рапорт від 24.05.2020 не є належними та допустимими доказами відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відтак у його діях відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту першого статті 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Віницького апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: