Справа № 478/77/20 Провадження № 3/478/43/2020
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2020 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., за участю секретаря судових засідань Григоренко Н.О., прокурора Москалика О.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Казанка, Казанківського району, Миколаївської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,
07 грудня 2017 року, ОСОБА_1 , згідно наказу Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» №176о/с-17 був призначений молодшим інспектором-кінологом відділу охорони державної установи «Казанківська виправна колонія» (№ 93)», де працював на посаді «рядовий внутрішньої служби» з 08.12.2017 року.
Наказом Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» від 30.03.2018 року № 58о/с-18 , ОСОБА_1 було звільнено за власним бажанням на підставі п. 7 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Таким чином, ОСОБА_1 , відповідно до ст.. 1 та п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом, на якого поширюються вимоги вказаного закону щодо подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до вимог ч.1 та 2 ст. 45 вказаного Закону на ОСОБА_1 , було покладено зобов`язання, зокрема: щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством; а у випадку припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, - подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Будучи повідомленим про строки подання декларації, ОСОБА_1 без поважних на те причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік з порушенням термінів, а саме 15 січня 2019 року.
Крім того, будучи звільненим за власним бажанням з 30.03.2018 року з Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)», ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію перед звільненням, яку подав з порушенням термінів, а саме 15 січня 2019 року.
На підставі викладеного відносно ОСОБА_1 було складено протоколи від 03.01.2020 року № 5 та від 03.01.2020 року № 6 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме, за: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік та несвоєчасне подання подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, пояснив, що не був обізнаний про необхідність подавати декларації та вимогами Закону в цій частині, просив врахувати, що він та його дружина офіційно не працюють, займаються домогосподарством, утримують малолітнього сина 12 років.
Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити стягнення відповідно до передбаченої санкції статті.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про запобігання корупції» відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з п.п. «д» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України є суб`єктами на яких поширюється дія даного Закону.
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік та в разі припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціямиподавати декларацію.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 07 грудня 2017 року, був призначений молодшим інспектором-кінологом відділу охорони державної установи «Казанківська виправна колонія» (№ 93)», де працював на посаді «рядовий внутрішньої служби» з 08.12.2017 року та був звільнений за власним бажанням 30.03.2018 року.
Отже, на ОСОБА_1 , як на особу, яка виконувала діяльність пов`язану з виконанням функцій держави поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», і він як особа, зазначена в пункті 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» був зобов`язаний вжити заходів щодо своєчасного подання декларації, за 2017 рік та перед звільненням.
Як вбачається, з витягу з Єдиного держаного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та скріншоту з офіційного сайту Єдиного держаного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2017 рік ОСОБА_1 та декларацію перед звільненням, подав 15 січня 2019 року.
Згідно з листами Державного підприємства «Українські спеціальні системи (ДП УСС)» від 27.04.2018 року № 07-530 та від 08.10.2018 року № 07-1475, 3 01 січня 2018 року доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування був відсутній лише раз, а саме: 15.03.2018 року з 12 год. 00 хв. до 12 год. 40 хв., після чого роботу Реєстру було відмовлено. Також з вказаних листів вбачається, що 02 січня 2018 року близько 09 год. 00 хв. було виявлено помилки при спробі авторизації у Реєстрі. Функціонування Реєстру було забезпечено з 09 год. 50 хв. 02 січня 2018 року. Інших технічних несправностей чи перебоїв не зафіксовано.
Таким чином, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості подати декларацію до 01 квітня 2018 року за попередній рік та подати декларацію перед звільненням (30.03.2018 року) через технічні несправності Реєстру. Інших поважних причин, через які ОСОБА_1 міг не своєчасно забезпечити подання вказаних декларацій суддею не встановлено. Факт не обізнаності із вимогами Закону, суддя вважає неналежною та не поважною обставиною щодо невиконання ОСОБА_1 вимог з фінансового контролю.
Наданий до суду скріншот з Єдиного державного реєстру декларацій містить відомості, що фактично, ОСОБА_1 подав обидві декларації (за 2017 рік та перед звільненням) лише 15.01.2019 року. Поважних причин або належних обґрунтувань такої затримки з подання декларацій, судді не наведено. Доказів поважності причин несвоєчасного подання декларацій у визначений законом строк матеріали справи не містять.
Таким чином, пояснення ОСОБА_1 в сукупності з дослідженими суддею доказами вказують на те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Суддя, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності, не працює, має на утриманні малолітню дитину, розкаюється та цілком жалкує щодо вчиненого правопорушення, враховуючи ступінь його вини, який вказує на відсутність певного умислу на вчинення правопорушення, вбачає доцільним накласти на нього стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі санкції, передбаченою ч. 1 ст.172-6 КуПАП.
Крім того, суддя враховує, що ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі наведеного вище, суддя, керуючись Законом України «Про запобігання корупції» та ст.ст. 9, 33, ч.2 ст.36, 40-1, 252, 276-280, 283-285 КУпАП,
П о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 грн. 40 коп.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя