КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 серпня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - Дзюбін В.В.,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника Енергетичної митниці Держмитслужби Соколової Любові Володимирівни на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року,

у с т а н о в и в:

Цією постановою судді місцевого суду провадження в справі щодо:

ОСОБА_1 , громадянин України, який обіймає посаду директора ТОВ "Нафтогаз Партнер", зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України, та провадження в справі закрите на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КпАП України та ч. 2 ст. 467 Митного кодексу України.

Як визнав установленим в постанові суддя місцевого суду адміністративне правопорушення вчинене за таких обставин.

Працівниками Енергетичної митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил від 10.05.2019 року, відповідно до якого директор ТОВ "Нафтогаз Партнер" ОСОБА_1 не забезпечив подання додаткової митної декларації на товар: газ природний у кількості 636 766 м куб., переміщений через митний кордон України за декларацією від 28.02.2019 р. №UA903010/2019/003603, чим вчинив порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 472 Митного кодексу України

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про порушення митних правил /а. с. 1-6/, повідомлення Енергетичної митниці ДФС щодо складеного протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 /а. с. 7/, електронний витяг безкоштовного запиту Мінюсту України /а. с. 8-13/, копією електронної митної декларації типу ІМ40 РР №UА903010/2019/003603 /а. с. 14/, копією Рахунку - фактури від 31.03.2019 №CYEBAT PRO 05 2019 /а. с. 15/, копією рамкового контракту №08-NGP від 12.10.2018 року купівлі-продажу природного газу /а. с. 16-49/, товаросупровідними документами, що на підставі яких було здійснено переміщення товару через митний кордон України /а. с. 50-58/, повідомленням від 16.04.2019 року №28-70-60-41/515 про виклик ОСОБА_1 до Енергетичної митниці ДФС для надання пояснень та складання протоколу про ПМП /а. с. 59/, копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення /а. с. 60/, повідомлення від 26.04.2019 року №28-70-60-41/563 про виклик ОСОБА_1 до Енергетичної митниці ФДС /а. с. 61/, службовою запискою управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання щодо визначення вартості товару /а. с. 62/, копією Акту про неподання додаткової митної декларації від 16.04.2019 року /а. с. 63/, копією податкового повідомлення - рішення /а. с. 64/, листом Енергетичної митниці ДФС від 28.05.2019 року №1883/7/28-70-20-12 щодо проведення окремих процесуальних дій /а. с. 65-68/, листом Дніпропетровської митниці ДФС від 04.06.2019 року про надіслання протоколу опитування митного брокера з додатками /а. с. 69-79/, доповідною запискою м/п Центральний про складання протоколу про ПМП /а. с. 80-83/, повісткою від 22.08.2019 року №28-70-20/261 про виклик ОСОБА_1 до Енергетичної митниці ДФС для опитування /а. с. 84/.

Закриваючи провадження в справі, суддя місцевого суду вмотивував рішення тим, що адміністративне правопорушення вчинено 15.04.2019 року, а тому, оскільки шестимісячний термін, в період якого могло бути накладено стягнення відносно ОСОБА_1 за ст. 472 МК України сплинув, то провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі представник Енергетичної митниці Держмитслужби Соколова Любов Володимирівна, не погодившись з винесеною суддею місцевого суду постановою про закриття провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України, вважаючи її незаконною та необгрунтованою, а висновок про закінчення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 467 Митного кодексу України, помилковим і безпідставним, просить: поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 29.05.2020 року, її скасувати та винести апеляційним судом нову постанову, якою накласти на ОСОБА_1 за ст. 472 Митного кодексу України адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100%вартості предмета правопорушення митних правил.

Апеляційні вимоги представник Енергетичної митниці Держмитслужби Соколова Л.В. вмотивовує тим, що на підставі ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України (в редакції Закону України №2612-VIII від 08.11.2018 року) строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом, а тому строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 472 Митного кодексу України - не закінчився.

Представник Енергетичної митниці Держмитслужби та ОСОБА_1 у засідання апеляційної інстанції не прибули, при цьому належним чином повідомлялися про день, час і місце її апеляційного розгляду /а. с. 127-129, 130-131/, проте не повідомили причин своєї неявки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 КпАП України, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

При цьому суд у справах даної категорії не наділений повноваженнями щодо розшуку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та вжив усіх можливих заходів для завчасного повідомлення апелянта та його довірителя про дату, час і місце апеляційного розгляду.

До цього ж, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 зазначеної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").

На переконання суду апеляційної інстанції, представник Енергетичної митниці Держмитслужби та ОСОБА_1 мали достатньо часу для захисту своїх прав і законних інтересів у даній справі.

За таких обстави, керуючись ст. 268 КпАП України, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути цю справу за відсутністю представника Енергетичної митниці Держмитслужби та ОСОБА_1 на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскаржуваної постанови та доводів, викладених у апеляційній скарзі представником Енергетичної митниці Держмитслужби Соколовою Л.В., вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши та оцінивши доводи апелянта, - суд апеляційної інстанції вважає строк на апеляційне оскарження необхідним поновленню як пропущений із поважних причин, а апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає за таких підстав.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, за змістом п. 42 рішення Європейського суду з прав людини "Бендерський проти України" від 15.11.2007 року зазначається, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду адміністративної справи щодо ОСОБА_1 належно виконані.

Так, ст. 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України, адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ч. 2 ст. 467 МК України, справа про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього кодексу розглядається судом, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи правопорушення вчинено 15.04.2019 року, а тому, оскільки шестимісячний термін, в період якого могло бути накладено стягнення відносно ОСОБА_1 за ст. 472 МК України сплинув, то провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

За цих обставин суддя місцевого суду дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття адміністративної справи щодо ОСОБА_1 на підставі ч. 2 ст. 467 Митного кодексу України.

Доводи апелянта про те, що на підставі ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України (в редакції Закону України №2612-VIII від 08.11.2018 року) строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом, а тому строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 472 Митного кодексу України - не закінчився, суд апеляційної інстанції вважає помилковими, оскільки матеріали справи про порушення митних правил від 10.05.2019 року №0041/90301/19 /а. с. 85/ надійшли на розгляд Подільського районного суду м. Києва 23.10.2019 року, тобто поза межами строку накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил.

Таким чином, викладене у своїй сукупності свідчить про закінчення строку накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, відповідальність за яке передбачена ст. 472 Митного кодексу України.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду та винесенняапеляційним судом нової постанови, про що йдеться в апеляційній скарзі представника Енергетичної митниці Держмитслужби Соколової Л.В., - відсутні.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись статтею 472 Митного кодексу України, статтею 294 КпАП України, Київський апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

На підставі ч. 2 ст. 294 КпАП України поновити Енергетичній митниці Держмитслужби строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 .

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Апеляційну скаргу представника Енергетичної митниці Держмитслужби Соколової Любові Володимирівни - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В. В. Д з ю б і н