Справа № 214/4112/20
3/214/2059/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., секретар судового засідання Єременко К.С., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Солов`я Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2020 року о 21.17 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки CHERY QQ, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі вул. Житомирська біля буд.59 в м. Кривому Розі в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено за згодою водія у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alсotest 6820 Drager ARHK 0113. Правопорушення зафіксовано на нагрудний відеореєстратор АЕ00043 та реєстратор Xiaomi.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що 09 червня 2020 року о 18.38 год. він не керував автомобілем марки CHERY QQ, р/н НОМЕР_2 . Транспортний засіб був припаркований, а він лише сидів в його салоні. Того дня після роботи він завіз додому бригадира, припаркував автомобіль без наміру далі їхати. В ході розмови з бригадиром у них виникло бажання вжити спритних напоїв. У салоні автомобіля вони вжили спиртне, після чого бригадир пішов додому, а він вирішив зателефонувати сусідові, аби той переставив транспортний засіб. Коли він вже збирався зачинити автомобіль і йти додому, під`їхали працівники поліції та пред`явили вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в ПНД. Огляд він пройшов, після чого інспектори вилучили у нього посвідчення водія та на своєму службовому автомобілі привезли назад до його автомобіля. Після того біля його машини зібралось чоловік 5, які з невідомих для нього причин почали поводили себе агресивно по відношенню до нього, висловлювати погрози. Злякавшись, що його поб`ють, він сів до свого автомобіля та поїхав, коли невдовзі його знову зупинили поліцейські та ці ж чоловіки. Невідомі йому чоловіки розбили його телефон, порізали шини на автомобілі, нанесли йому тілесні ушкодження. Причина такої поведінки йому не зрозуміла. Допускає, що коли він сидів в машину, неподалік грались діти та час від часу підходили до машини. Не маючи ніякого злого умислу, він заговорив з дітьми та задав їм математичну задачу. Ймовірно діти злякались та пожалілись чоловікам, які почали так себе поводити по відношенню до нього. Визнав, що коли його вдруге зупинили поліцейські о 21.17 год. 09 червня 2020 року, він перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак за кермо сів не зі своєї вини, а в результаті чинення на нього фізичного та психічного тиску невідомих осіб. З приводу факту його побиття на місце подій він не викликав поліцейських, оскільки був в наляканому стані.

Присутній в судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Соловей Д.Г. просив провадження по справі закрити на підставі п.6 ст.247 КУпАП у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлював адміністративну відповідальність, про що подав відповідне клопотання. Свою позицію мотивував тим, що 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень». Згідно з цим Законом, ст.130 КУпАП викладено в новій редакції, та до КК України включено нову норму ст.286-1, яка визначає кримінальну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, вчинені з 01 липня 2020 року віднесено до категорії кримінальних проступків, в той час як відповідна норма ст.130 КУпАП, яка визнала за них адміністративну відповідальність втратила чинність. Відтак, адміністративна відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення 09 червня 2020 року, скасована в результаті змін в законодавстві, адже внаслідок обраної законодавцем юридичної техніки відбулося переривання дії акта, який встановлював і продовжив встановлювати певну адміністративну відповідальність, шляхом його скасування 01 липня 2020 року та відновлення 03 липня 2020 року. Щодо обставин справи, зазначених в протоколі, захисник зазначив, що того дня ОСОБА_1 дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, що не оспорює, однак транспортним засобом не керував, а тому складання у відношенні нього протоколу про адміністративне правопорушення вважає безпідставним.

У подальшому захисник правом на участь в судовому засіданні не скористався, подавши заяву про розгляд справи без його участі. Попередньо висловлену позицію по справі підтримав.

Суд неодноразово викликав в судові засідання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак останні до суду не з`явились, будучи повідомленими належним чином, причини неявки суду не відомі. Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі свідків у судовому засіданні, у зв`язку з їх неявками розгляд справи неодноразово відкладався, причини їх неявки до суду визнано неповажними, тому з метою дотримання розумного строку розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності свідків.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, оглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення перебування особи, яка керує транспортним засобом, у стані сп`яніння, що встановлено за результатами проходження огляду у встановленому законом порядку на вимогу поліцейського, за умови очевидної наявності ознак сп`яніння. Так, визначаючи склад вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обов`язково необхідно встановлювати наявність дійсних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п.п.3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №112422 від 09 червня 2020 року слідує, що 09 червня 2020 року о 21.17 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки CHERY QQ, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі вул. Житомирська біля буд.59 в м. Кривому Розі в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено за результатами проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alсotest 6820 Drager ARHK 0113.

Факт керування транспортним засобом до моменту пред`явлення вимоги пройти огляд підтверджується рапортом інспектора ПП, фрагментом відеозапису під назвою «video_2020-06-10_07-53-50» та фрагментом запису №2020***577 (час запису 21.17 год.), на якому зафіксовано рух транспортного засобу марки CHERY QQ, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі вул. Житомирська в м. Кривому Розі, пред`явлення інспектором поліції вимоги про зупинку та фактично зупинки автомобіля біля узбіччя на вимогу поліцейського із увімкненням водієм аварійної ситуації після перекриття йому дороги іншим екіпажем поліцейських та свідками.

На фрагменті відеозапису №2020***577 зафіксовано, що водій ОСОБА_1 зупинив автомобіль, вийшов з нього на вимогу поліцейського, який повідомив, що ОСОБА_1 вже було відсторонено від керування у зв`язку зі складанням іншого протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП цього ж дня. На запитання інспектора, чому він продовжив рух після його відсторонення від керування транспортним засобом, водій незв`язною мовою відповів, що їде додому. О 21.21 год. інспектор запропонував водієві пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору з огляду на наявність явних ознак алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не заперечував проти проходження огляду на місці зупинки, однак зазначив, що вже має висновок про проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в ПНД.

Згідно з результатами Alсotest 6820 Drager ARHK 0113, огляд ОСОБА_1 проведено о 21.24 год., результат тесту проба позитивна, 1,96 проміллє. З результатами тесту ОСОБА_1 ознайомився під підпис без будь-яких зауважень чи заперечень.

За результатами проходження водієм огляду на місці зупинки транспортного засобу інспектором складено акт огляду, в якому зазначено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. В акті зазначено відомості про свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в присутності яких водій пройшов огляд, відібрано у них письмові пояснення.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 не оспорював факт перебування в стані алкогольного сп`яніння того дня, як і факт керування автомобілем марки CHERY QQ, р/н НОМЕР_2 , о 21.17 год. 09 червня 2020 року, однак за кермо сів не зі своєї вини, а в результаті чинення на нього фізичного та психічного тиску невідомих осіб після його повернення з ПНД після проходження огляду на стан сп`яніння.

Такі доводи суд оцінює критично, оскільки вони не оправдовують дій ОСОБА_1 , який усвідомлюючи, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою та поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні вимог п.2.9 «а» ПДР України, та не спростовують правомірності дій інспекторів ПП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП на Інструкції.

Інші доводи та послання ОСОБА_1 суд залишає поза увагою, оскільки вони не є істотними.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів захисника про необхідність закриття провадження по справі на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлював адміністративну відповідальність, суд вважає їх помилковими з огляду на наступне.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року (далі - Закон), тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Після набрання чинності Законом, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, було виключено з ч.ч.1, 3 ст.130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Подібні за змістом положення містяться у ч.2 ст.4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч.2 ст.58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативно-правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.

Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акту продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема, ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на не реалізовані або не припинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникнуть після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі ст.130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

У свою чергу, ст.8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у ч.2 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Виходячи із зазначених положень особи, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі ст.130 КУпАП, не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за ст.286-1 КК України, адже Законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками.

Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, також відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Суд звертає увагу захисника, що в цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до ст.130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі ст.130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Статтею 253 КУпАП встановлено, що, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) дійде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування. Однак, передача матеріалів справи про керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тощо, з тих міркувань, що зазначене діяння, передбачене ст.286-1 КК України, не може бути здійснена з огляду на те, що у ст.253 КУпАП йдеться про випадки, коли було вчинено кримінальне правопорушення, однак з тих чи інших об`єктивних або суб`єктивних підстав замість відкриття кримінального провадження було розпочато провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, які було вчинено до 01 липня 2020 року, здійснюється відповідно до цієї статті у редакції, чинній на вчинення таких діянь.

Обираючи вид і міру стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, від явок до суду не ухилявся, однак вину не визнав, та з огляду на його зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33-36, 40-1, 130 ч.1, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284, 289 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя О.І. Євтушенко