ПОСТАНОВА

Іменем України

27.08.2020 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Нікандрова С.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кара Р.Т., розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії ОБ №064255 від 02 червня 2020 року), який надійшов з Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області з Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №064255 від 02.06.2020 року, 02 червня 2020 року о 04 годині 10 хвилині в с.Підгірне, вул. Степова, керував мопедом «Альфа» без реєстраційного номеру, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку водій відмовився в присутності двох свідків, а також керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії А. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5, п.2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130, ч.2 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який є неповнолітнім, будучи опитаним в присутності законного представника ОСОБА_2 , своєї вини у вчиненні вищезазначеного правопорушення не визнав, пояснив, що 01 червня 2020 року ввечері він на мопеді приїхав в м. Василівка, де гуляв в компанії з іншими хлопцями на бульварі Центральний, випив пляшку пива. В цей час хтось з їх компанії, побачивши поліцейських, викрикнув на їх адресу нецензурною лайкою. Вранці 02 червня 2020 року він разом з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 поверталися з м. Василівка в бік с. Підгірне, мопед не заводився, тому йшли пішки і котили мопед, він сидів на мопеді з не ввімкненим двигуном, а ОСОБА_3 і ОСОБА_4 штовхали мопед ззаду. Близько 4 год.30 хв. на шляху додому, не доходячи до с. Підгірне їх зупинили поліцейські, яких він раніше бачив в м. Василівка, і які попросили документи, сказали, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, погрожували відвезти в посадку і згвалтувати. Потім поліцейські викликали інший патрульний автомобіль, до приїзду якого намагалися примусово посадити його в службовий автомобіль, спричинивши йому тілесні ушкодження. Поліцейські не пропонували пройти огляд на місці за допомогою алкотестеру, а одразу наполягали на проведенні медичного огляду в лікарні. Побоюючись погроз поліцейських, він відмовився їхати до лікарні. Коли приїхав інший патрульний автомобіль поліції, ті поліцейські, які їх

зупинили, склали протокол, в якому він під тиском поліцейських і під диктовку в пустому бланку написав свої пояснення, які не відповідають дійсності. Копію протоколу йому не вручили. Свідків, зазначених в протоколі під час оформлення протоколу не було. Поліцейські зупиняли автомобілі, водії яких відмовлялися бути свідками. Потім працівники поліції вмили його водою і відвезли на заправку WOG в м. Василівка, де він привів себе в порядок. Після цього повернулися на дорогу, де його зупинили, і на вимогу поліцейських записали відео на камеру, у якому він сказав, що не має претензій до поліцейських, після чого його відпустили. Після повернення додому звернувся до лікарні, а також з відповідною заявою на дії поліцейських до ДБР у м.Мелітополі.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Кара Р.Т. просила закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно ст.278 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, обов`язковою підставою для застосування приписів статті 130 КУпАП, з метою притягнення до відповідальності винних осіб, є наявність факту керування чи експлуатації цими особами транспортного засобу, та стан алкогольного сп`яніння або ухилення таких осіб від огляду на стан сп`яніння.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання особою функцій

водія шляхом вчинення технічних дій від запуску двигуна для приведення транспортного засобу в рух, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу, до повної зупинки транспортного засобу та вимкнення двигуна.

Згідно п.2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно п.2.1. Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В судовому засіданні за клопотанням захисника допрошені свідки:

В судовому засіданні, судом були досліджені письмові докази, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №064255 від 02.06.2020 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП; рапорт поліцейського СРПП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Прядко О.М. без дати; письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 без дати, письмові пояснення свідка ОСОБА_7 від 02.06.2020 року, довідка інспектора СРПП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Бориносова С. з даних підсистеми «Адмінпрактика» ІПНП МВС щодо відсутності повторності вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП та відсутністю інформації про видане на ім`я ОСОБА_1 посвідчення водія; довідка з бази АРМОР.

Свідок ОСОБА_7 , який пояснив, що ввечері 01 червня 2020 року приїхав із с. Підгірне до м. Василівка на святкування дня народження знайомого. Вживав спиртні напої. Близько 4 години наступного дня він разом з ОСОБА_8 і ОСОБА_4 пішли додому по автомобільній дорозі в напрямку с. Підгірне. Котили мопед, оскільки він поламався і не заводився. Біля насіннєвої станції стояв поліцейський автомобіль і поліцейські їх зупинили. В цей час коли їх зупинили, ОСОБА_9 сидів на мопеді, а вони з ОСОБА_4 штовхали його ззаду. Поліцейські почали погрожувати зґвалтувати дубинкою та вимагали, щоб ОСОБА_9 сів в поліцейський автомобіль для проведення медичного огляду в лікарні. ОСОБА_9 не погоджувався. Потім поліцейські почали виламували пальці і намагалися посадити ОСОБА_10 до службового автомобіля, при цьому спричинили йому тілесні ушкодження. Бачив на обличчі ОСОБА_10 кров. У поліцейських не вийшло посадити ОСОБА_11 в автомобіль. Потім приїхав інший автомобіль поліції. ОСОБА_9 підписав пустий бланк протоколу і під диктовку поліцейських написав пояснення. Від нього також відібрали письмові пояснення, які записував поліцейський власноруч, не дав прочитати. Також пояснив, що його письмові пояснення не відповідають тим, які він надавав поліцейським. Свідків під час складення поліцейськими документів не було.

Свідок ОСОБА_5 , який пояснив, що особисто із ОСОБА_1 не знайомий, вперше бачив його 02 червня 2020 року. В цей день він разом з ОСОБА_12 поїхали на автомобілі до с. Підгірне, а коли поверталися в м. Василівка, приблизно о 5 годині, точний час не пам`ятає, в районі Елеватора їх зупинили поліцейські і запросили бути свідками. В їх присутності хлопець був в стані алкогольного сп`яніння, був неадекватний і сперечався з поліцейськими. Хлопець був один, інших сторонніх осіб не було. Своїми підписами в протоколі вони підтвердили, що хлопець був у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_6 , який пояснив, що 02 червня 2020 року близько 5 години на належному йому автомобілі Ауді він разом з ОСОБА_5 їхали з м. Василівка в

напрямку с. Підгірне. В районі комбікормового заводу, на повороті його зупинили поліцейські. На місці було два поліцейські автомобілі: Шкода і Аутлендер и 3-4 поліцейських. В його присутності молодий хлопець відмовився від медичного огляду в лікарні.

Суд приходить до висновку, що досліджені матеріали справи не містять беззаперечних доказів на спростування показань ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_1 він не керував мопедом, а лише сидів на мопеді з виключеним двигуном, в той час коли позаду транспортний засіб штовхали свідки, а обставини, зазначені у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, про керування останнім транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду іншими дослідженими доказами.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського.

Судом оглянуті три диски з відеозаписами з відеореєстатора і нагрудної камери поліцейського, які надані на запит суду, дослідженням яких встановлено, що вони містять уривчасті відеозаписи. З частини відеозаписів, які зафіксовані відеокамерою з відеорегістратора патрульного автомобіля, зафіксовано бесіду поліцейських з ОСОБА_13 і свідком ОСОБА_7 , при цьому зміст розмов встановити не можливо. На одному з відеозаписів в світлі фар видно, що особа сидить на мопеді, при цьому мопед не рухається, що не суперечить поясненням правопорушника і свідка ОСОБА_7 . На одному з відеозаписів ОСОБА_1 пояснює, що керував мопедом і не має права керування транспортними засобами, а також не має претензій до поліцейських. Повний перебіг подій від часу зупинки транспортного засобу до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення не зафіксований, при тому, що на місці пригоди на поясненнями свідків перебувало два екіпажі патрульної поліції. На жодному з наданих відеозаписів відсутні свідки правопорушення, зазначені в протоколі, у зв`язку з чим у суду виникають обґрунтовані сумніви в їх присутності під час складення адміністративного протоколу.

Поліцейськими, які складали протокол, всупереч Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за №28/32999, не здійснювалася безперервна відеозйомка з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейським під час зупинки транспортного засобу і до їх завершення складання протоколу про адміністративне правопорушення, а нагрудні камери включалися тоді, коли це було потрібно працівникам поліції.

Отже, відсутність повного безперервного відеозапису не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 №1408/27853.

Статтею 266 КУпАП, встановлений порядок огляду на стан сп`яніння осіб, які керують транспортними засобами.

Так, частиною другою вказаної статті встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з

використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Дана норма кореспондується з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, яка зареєстрована в Мінюсті 11.11.2015 року за №1413/27858 (надалі Інструкція).

Відповідно до цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду - лікарем найближчого закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року. Так, згідно вказаного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським зазначаються в акті огляду, форма якого затверджена МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейськими для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

З системного аналізу вказаних норм випливає, що ці норми імперативного характеру і не дають права вибору поліцейському обирати, яким чином проводити огляд водія на стан сп`яніння, чи на місці зупинки транспортного засобу, чи в медичному закладі, а чітко визначають порядок проведення такого огляду спочатку на місці зупинки транспортного засобу, а в разі відмови водія проходити такий огляд або не згоди з результатами огляду, поліцейський зобов`язаний оформити направлення в медичний заклад для проходження медичного огляду і запропонувати або доставити водія до медичного закладу для проходження медичного огляду, і пройти такий огляд в медичному закладі, а не навпаки.

Поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення є суб`єктом владних повноважень і відповідно до ст.19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлено порядок, тобто спосіб, у який зобов`язані діяти працівники поліції при виявленні у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з урахуванням пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що працівниками поліції огляд на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом не був забезпечений, що не відповідає вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 року №1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858.

Відповідно до п.22 розділу 3 Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї інструкції, вважаються недійсними.

Частиною 5 ст.266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розглядаючи такі справи і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на вказані випадки, необхідно звернути увагу, що виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його

автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку можна врахувати, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Також в деяких інших справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України» (№2) та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16).

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.2 ст.126 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даних правопорушень в судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративні правопорушення та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.2 ст.126 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.2 ст.126 КУпАП слід провадженням закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 126. п.1 ст.247, ст.ст. 251, 179, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ч.2 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова