Провадження № 3-зв/537/9/2020
Справа № 537/3110/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2020 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневич В.І., розглянувши заяву судді Крюківського районного суду м. Кременчука Мурашової Н.В. про самовідвід по справі № 537/3110/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст. 172-6 КУпАП, -

встановив:

До Крюківського районного суду м. Кременчука надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, які автоматизованою системою документообігу суду передано на розгляд судді Мурашовій Н.В.

Суддя Мурашова Н.В. заявила самовідвід, вказуючи, що гр.. ОСОБА_1 є присяжним Крюківського районного суду м. Кременчука, що може викликати сумнів у стороннього спостерігача у неупередженості судді.

Дослідивши матеріали, що обґрунтовують заяву про самовідвід судді Мурашової Н.В., суд вважає, що вона підлягає задоволенню.

Згідно вимог статті 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративне правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутню стаття, яка б передбачала самовідвід судді.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення - п.55 Рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» (заява №61406/00) від 06.09.2005 року, п.39 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (заява №16347/02) від 09.06.2011 року.

Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року практика Європейського суду з прав людини є джерелом права.

Діючий кримінально-процесуальний кодекс України містить статті про відвід (самовідвід) судді і тому саме цими нормами КПК України виходячи з аналогії права і слід керуватися при вирішенні заяви про самовідвід судді Мурашової Н.В..

Згідно п.4 ч.1 ст. 75 КПК України до обставин, що виключають учать судді в кримінальному провадженні відносяться інші обставини, які викликають сумнів в його неупередженості.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено: «кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом,…».

Вимога «безсторонність» згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-кого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 76, 80-82 КПК України ст. 246 КУпАП , суддя

постановив:

Заяву про самовідвід судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мурашової Наталі Валентинівни - задовольнити.

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, передати до канцелярії Крюківського районного суду м. Кременчука для перерозподілу з метою визначення іншого судді.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Хіневич В.І.