Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду області Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Стасюка О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2020 щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 420,40 грн. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він о 18 год 40 хв. 03.12.2019 в м.Луцьку, по вул.Володимирівська, 9, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП..

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Стверджує, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що працівники поліції, яким він повідомив, що вживав лікарський засіб "Барбовал" і не перебував у стані сп`яніння, не мали права проводити огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Драгер", а повинні були вручити йому відповідне направлення для проходження такого огляду саме у медичному закладі, де він не заперечував пройти огляд. Працівники поліції не роз`яснили йому прав щодо проходження такого огляду, порушивши вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735. У судовому засіданні його пояснення з цього приводу були проігноровані суддею, не забезпечено його право на захист.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Стасюка О.В., які підтримували апеляційну скаргу та просили закрити провадження у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №306737 від 03.12.2019 (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно з якими ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.4); відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції з місця події, на якому видно, як ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Драгер", а також у медичному закладі, погоджується, щоб працівники поліції складали відповідний протокол про вчинення правопорушення (а.с. 5); довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП у Волинській області ДПП про відсутність повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3).

Частково ствердив певні обставини в судовому засіданні місцевого суду і сам ОСОБА_1 . Зокрема пояснив, що вживав ліки, проте не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що йому не було запропоновано працівниками поліції проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються відеозаписом, який міститься у матеріалах справи (а.с.5).

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівники поліції порушили процедуру, проведення огляду на визначення його стану алкогольного сп`яніння, передбачену нормативно-правовими актами.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Тому, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів), працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І Інструкції - у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок - працівник поліції ОСОБА_4 , вказав, що на планшет надійшло повідомлення, що колишній чоловік керує автомобілем «Шкода Октавія» в стані алкогольного сп`яніння. Після зупинки вказаного транспортного засобу у водія ОСОБА_5 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Проте, водій відмовився пройти огляд як на місці, так і в закладі охорони здоров`я. Було запрошено двох свідків.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу в присутності двох свідків, так і у медичному закладі, працівником поліції правильно було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 .

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Тому відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є самостійною ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

А тому доводи апелянта про те, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, жодним чином не спростовують факту його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим не беруться судом до уваги.

Також не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про безпідставність його зупинки працівниками поліції, оскільки спростовуються відповіддю з Управління патрульної поліції.

Так, згідно відповіді на запит апеляційного суду - Управління патрульної поліції у Волинській області №8109/41/17/03-2020 від 12 серпня 2020 року, 03 грудня 2019 року о 18 годині 19 хвилин на лінію «102» надійшла інформація від диспетчера Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області про те, що водій автомобіля «Шкода Октавія» темно-зеленого кольору з номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння їде в напрямку вулиці Володимирська в м. Луцьку.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 , не був відсторонений від керування транспортним засобом спростовуються тим, що автомобіль ОСОБА_1 забрали родичі, які приїхали на місце. Вказану обставину підтвердив сам ОСОБА_1 та працівник поліції Присяжнюк Б.П..

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , у тому числі порушення його права на захист, не підтверджуються матеріалами справи.

Враховуючи наведене, місцевий суд прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_1 , слід кваліфікувати як відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто містять склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд не знаходить порушень вимог матеріального чи процесуального права, які були б підставою для скасування оскаржуваної постанови судді.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції в повному обсязі дотримався даних вимоги закону та обґрунтовано призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді, з мотивів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2020 щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов