Справа № 758/5829/20 Суддя в суді першої інст. - Павленко О.О.
Провадження № 33/8243323/2020 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участі:

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Ступака С.О.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 10.07.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIIIвід 07.07.2016) та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, 02.05.2020 року о 10 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Івана Виговського, 12 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Renault" д.н.з. НОМЕР_1 , мав ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016).

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 10 липня2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016), та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIIIвід 07.07.2016) закрити на підставі п.6 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлював адміністративну відповідальність.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року зазначає, що копію постанови ним було отримано 15 липня 2020 року, про що зроблено відповідний запис.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України підлягає закриттю на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням 01 липня 2020 року акта, який встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння(ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року з одночасною криміналізацією цих дій у ст. 286-1 КК України. Відтак Закон № 2617-VIIІ в цій частині зворотної дії не має. Проте, оскільки з 03 липня 2020 року ці дії були декриміналізовані Законом № 720-IX з одночасним повторним запровадженням адміністративної відповідальності за їх вчинення у новій редакції ст. 130 КУпАП, Закон № 720-IX в цій частині в силу пом`якшення відповідальності має зворотну дію, але виключно на період дії ст. 286-1 КК України (з 01 до 03 липня 2020 року), і не поширюється на правовідносини, які регулювалися ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року, оскільки порівняно із цією нормою, яка була скасована з 01 липня 2020 року, не пом`якшує відповідальності водіїв, не скасовує таку відповідальність та не покращує їх становище. Відтак по відношенню до дій водія не можливо застосувати ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року, оскільки вона скасована Законом № 2617-VIIІ, який зворотної дії не має, а також і ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 720-IX, який також не має зворотної дії на правовідносини, що існували до 01 липня 2020 року. За фактом, внаслідок обраної законодавцем юридичної техніки відбулося переривання дії акта, який встановлював і продовжив встановлювати певну адміністративну відповідальність, шляхом його скасування 01 липня 2020 року та відновлення 03 липня 2020 року.

Зазначає, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння було мотивована тим, що зі слів працівників поліції, такий огляд провести неможливо, через запроваджений карантин пов`язаний з пандемією COVID19.

Також вказує, що накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його сім`ю засобів існування, оскільки за допомогою автомобіля він заробляє кошти.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній під час ухвалення оскаржуваного рішення та його копію отримав 15.07.2020 року.

За таких обставин та з метою забезпечення права на захист, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 10.07.2020 року.

Згідно зі ст. 245 КУпАП , завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП , орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи дотримані вказані вимоги закону.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в постанові судді, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №251180 від 02.05.2020 р., згідно якого 02.05.2020р. о 10 год. 00хв. ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, вул. Івана Виговського, 12 керувавтранспортним засобом "Renault" д.н.з. НОМЕР_1 , з ознакаминаркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с. 1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 02.05.2020 р., згідно яких ОСОБА_1 в їх присутності відмовився у встановленому Законом порядку, пройти огляд для визначення стану сп`яніння (а.с.2); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився пройти огляд для визначення стану сп`яніння у встоновленому Законом порядку в медичному закладі (а.с.4).

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 судом вірно кваліфіковані за ч.1ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння була мотивована тим, що зі слів працівників поліції, такий огляд провести неможливо, через запроваджений карантин пов`язаний з пандемією COVID19, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Не погоджується апеляційний суд і з доводами ОСОБА_1 щодо закриття справи на підставі в п. 6 ст. 247 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у ч.2 ст.4 КК, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч.2 ст.58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 1.07.2020р. вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії виключені зі ст.130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ч.1ст.247 КУпАП, відсутня, оскільки згідно вказаної норми провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність, а у результаті внесення змін до ст.130 КУпАП юридична відповідальність виключена зі ст.130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Враховуючи наведене підстав для скасування постанови суду та закриття справи на підставі п.6 ст. 247КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, постанову Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко