П О С Т А Н О В А

iменем України

3/330/565/2020

Справа № 330/1384/20

"28" липня 2020 р. Суддя Якимівського районного суду Запорізької області Нестеренко Т.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Кирилівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, особу встановлено за посвідченням водія НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.07.2020 року до Якимівського районного суду Запорізької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії АПР18 № 621926 від 22.06.2020 року, 22.06.2020 року о 14 годині 30 хвилин громадянин ОСОБА_1 , знаходячись на робочому місці за адресою: АДРЕСА_3 , здійснював приймання відвідувачів у закладі харчування без наявності засобів індивідуального захисту обличчя та рук, чим порушив п.3 п.п.2 Постанови КМУ №500 від 17.06.2020 року, чим вчинив правопорушення передбачене ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти обставин викладених у протоколі, пояснив, що засоби індивідуального захисту він має та здійснює приймання відвідувачів у масці. Пояснив, що співробітники поліції підійшли до нього коли він не працював, а здійснював прибирання, тому він не розуміє на підставі чого було складено зазначений протокол. Просив провадження відносно нього закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши ОСОБА_1 суд вважає, що його вина у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП не доведена та провадження слід закрити з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), відповідно до вимог ст.ст. 278, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР АПР18 № 621926 від 22.06.2020 року відносно ОСОБА_1 поліцейським в порушення вимог ст. 255 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом і не являється безперечним доказом вини правопорушника. Згідно пункту 15 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС № 1376 від 06.11.2015 року до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення). Суду не надано жодних доказів, що могли б довести обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.06.2020 року, зокрема таких, які б підтвердили, що ОСОБА_1 здійснював приймання відвідувачів у закладі харчування, на надано жодних доказів відсутності у нього засобів індивідуального захисту, не встановлено свідків, які б могли підтвердити обставини викладені у протоколі. Не надано будь-яких інших письмових доказів. Надані на підтвердження вини ОСОБА_1 фотознімок водійського посвідчення та фото на якому зображений ОСОБА_1 не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази, оскільки не зазначено коли саме та за яких умов було зроблено, що відповідає поясненням наданим ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Так, ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 № 621926 від 22.06.2020 року, зазначено, що ОСОБА_1 своїми діями порушив п.3 п.п.2 Постанови КМУ №500 від 17.06.2020 року. Проте, зазначеною постановою було внесено зміни до деяких актів Кабінету Міністрів України, у тому числі до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів.

Проте, відповідно до п.3 п.п.2 зазначеної Постанови, зі змінами внесеними Постановою КМУ №500 від 17.06.2020 року, на період дії карантину забороняється: перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус,що не узгоджується з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення АПР18 № 621926 від 22.06.2020 року.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній ним в постанові від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а), у справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського ,суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого,2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення: цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 44-3 КУпАП, і беручи до уваги ст.62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, відповідно вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 44-3 КУпАП, що згідно п. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 44-3, 251, 254, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Якимівський районний суд Запорізької області.

Суддя: Т.В. Нестеренко