№ 207/1041/20
№ 3/207/449/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року суддя Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Тюлюнова В. Г., при секретарі Куцевол Л. В., за участі захисника Монатко Д. С., розглянувши матеріали, які надійшли з Південного відділення поліції Кам`янського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно протоколу до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 513012, 20.04.2020 року о 18:50 по вул. Широка, 5-А в м. Кам`янське Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Opel Vectra д.н.з НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.

У судове засідання неодноразово викликалися свідки, особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказані особи до суду не з`явилися, про поважність причин своєї неявки суду не повідомляли, жодних заяв чи клопотань не подавали. У зв`язку із цим, свідки у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих свідчень. До суду з`явився лише захисник адвокат Монатко Денис Сергійович, який надав свої заперечення по суті та просив провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням строків для притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши думку захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі Надточій проти України», п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Зокрема, в даному випадку можна врахувати, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Саме тому, судом вживалися заходи щодо повідомлення всіх зацікавлених у розгляді справи осіб, з метою повного і об`єктивного розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням є протиправна, винна (умисна) або необережна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення врегульовано ст. 247 КУпАП. Приписи цієї статті встановлюють обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, відповідно до п. 7 частини першої цієї статті до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення).

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Із матеріалів справи випливає, що подія, яка має ознаки правопорушення, сталася 20 квітня 2020 року, тому станом на день судового розгляду (30 липня 2020 року) закінчився тримісячний строк для накладання адміністративного стягнення.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

При системному тлумаченні абзацу першого статті 247 КУпАП можна дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, вина особи, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справі, в якій провадження закривається.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 38, 173, 221, 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130, КУпАП - закрити, у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська впродовж десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5, ст. 7 та ч. 1, ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. Г. Тюлюнова