Справа № 156/723/20
Номер провадження: 3/156/363/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , не працюючого, -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 10.07.2020 року о 10 год. 30 хв. в с. Грибовиця, Іваничівського району, керував трактором екскаватором д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР та вчинив правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 в попередньому судовому засіданні своєї вини у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не визнав та пояснив, що того дня керував екскаватором, був зупинений працівниками поліції, після перевірки документів йому запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Він не відмовлявся від проходження тесту, добровільно продув у прилад. Алкотестер показав, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що після цього, одразу ж поїхав в Локачинську ЦРЛ для проведення огляду і лікарем зроблено висновок, що він перебуває у тверезому стані. Вважає, що наданий суду висновок є підтвердженням того, що не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

В попередньому судовому засідання ОСОБА_1 подано клопотання про перенесення розгляду справи за місцем його проживання у Жовківський район, Львівської області.

Відповідно ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

На думку суду, оскільки матеріали справи передані на розгляд Іваничівському районному суду, тобто за місцем вчинення адміністративного правопорушення, враховуючи вимоги ст. 38 КУпАП, приходжу до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 .

В судове засідання, яке призначено на 29.09.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується розпискою, що міститься в матеріалах справи. 28.09.2020 року від адвоката Жук Ю.Б. надійшло повідомлення про те, що угода між ним та ОСОБА_1 про надання правової допомоги розірвана. Від ОСОБА_1 надійшло повідомлення про те, що хворіє, просить відкласти розгляд справи, документи наддасть в наступне судове засідання. Доказів поважності причин своєї відсутності суду не надано.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 достеменно знав про складання відносно нього адміністративного протоколу, належним чином повідомлений про час розгляду справи, тому вважаю, що є всі підстави для прийняття справедливого, законного та неупередженого рішення без участі ОСОБА_1 , який не надав суду доказів поважності причин своєї відсутності, з метою його своєчасності, враховуючи, що строк накладення адміністративного стягнення, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП по даній категорії справ становить три місяці і спливає 10.10.2020 року.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3,5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зібрані у справі докази, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, також підтверджується наступними доказами, дослідженими судом:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 230234 від 10.07.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 , підтверджує факт керування автомобілем, відмовляється їхати в медичну установу та визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, протокол складено при свідках ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

- чеком приладу «Drager Alcotest 6810» з якого вбачається, що особою, яку тестують є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тест від 10.07.2020 року о 10:45 год. показав результат 0.66 % ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкого запаху алкоголю з порожнини рота, результат огляду на стан сп`яніння - 0.66 % з яким ОСОБА_1 погодився; огляд проведений у присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що долучені до матеріалів адміністративної справи;

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п.2,3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у інспектора поліції були в наявності. Так, інспектором поліції було встановлено, що у ОСОБА_1 відчувається запах алкоголю з порожнини рота.

Згідно п. п. 6, 7 Розділу І Інструкції, - огляд на стан сп`яніння також проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП .

З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

У даному випадку судом встановлено, що ОСОБА_1 погодився щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці виявлення даного факту, а також з результатом його проходження був згідний, при цьому, про проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров`я останній не просив, що підтверджується його поясненнями у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому будь-які підстави вважати, що патрульний поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 порушив порядок виявлення ознак алкогольного сп`яніння, у даному випадку відсутні.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Пунктом 7 Розділу ІІ Інструкції визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0, 2 проміле алкоголю в крові.

Як було встановлено судом, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме: приладу «Drager Alcotest 6810», результат якого склав - 0.66%, був проведений 10.07.2020 року, в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що поліцейським було складено відповідний акт огляду.

Крім того, судом встановлено, що вищевказані свідки не є працівниками поліції, а також у суду відсутні будь-які підстави ставити під сумнів їх неупередженість під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, суд приходить до переконання, що процедура виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а також фактичне встановлення такого стану, була проведена інспектором поліції у повній відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, суду надано висновок КНП «Локачинська ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.07.2020 року, початок заповнення 12 год. 30 хв., дата і точний час огляду 10.07.2020 року о 12 год. 12 хв. Відповідно до якого 10.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся у лікарню, о 12. год. 12 хв. розпочато його огляд лікарем ОСОБА_5 та за результатами огляду зроблено висновок, що останній тверезий.

На запит суду про надання документів, які підтверджують проходження огляду ОСОБА_1 у вище вказаному медичному закладі, КНП «Локачинська ЦРЛ» повідомила, що згідно записів у журналі реєстру медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.07.2020 року ОСОБА_1 у їхньому медичному закладі експертиза не проводилась. Лікарем-наркологом ОСОБА_5 надано пояснення про вчинення правопорушення, а саме підміну медичної документації.

Враховуючи наведене вище суд приходить до висновку, що наданий висновок КНП «Локачинської ЦРЛ» не є допустими та належним доказом, який би підтверджував відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки інформація про звернення ОСОБА_1 та проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується відповіддю даного медичного закладу, відсутня. Відповідно до п. 22 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог інструкції, вважаються недійсними.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини.

Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння, особу та майновий стан порушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33-35, 221, 251, 252, 268, 283, 284, 130 ч. 1 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. (призначення платежу: 21081300; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); р/о UA0003001) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів : ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету : 22030106.) судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у встановлений строк стягнути суму штрафу у порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно ЗУ «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд.

Суддя М. О. Федечко