Справа № 450/3212/19 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О.
Провадження № 33/811/78/20 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю прокурора Олініченка Володимира Ігоровича, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представника Кухара Марата Володимировича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 листопада 2019 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1726 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , будучи суддею Перемишлянського районного суду Львівської області, відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3, частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закон), є суб`єктом відповідальності за правопорушення, що пов`язане з корупцією, в порушення вимог пунктів 3, 7 ч. 1 ст. 46 Закону, при заповненні та поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, зазначив недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних, на загальну суму 237 633,33 грн., тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення №41-01/330/19 від 1 серпня 2019 року викладено наступні обставини правопорушення.

ОСОБА_1 27 березня 2018 року подав електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

На підставі рішень Національного агентства від 11 лютого 2019 року №446 «Про проведення повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (з наступним продовженням строку та внесенням змін від 12 квітня 2019 року №1026 та від 15 березня 2019 року №800), Національне агентство провело повну перевірку декларації за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 .

За результатами проведеної перевірки Національне агентство прийняло 27 червня 2019 року рішення №1817 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , суддею Перемишлянського районного суду Львівської області», згідно якого при з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей встановлена недостовірність відомостей на загальну суму 237 633,33 грн., а саме:

1.У розділі 6 «Цінне рухоме майно транспортні засоби» при зазначенні відомості про легковий автомобіль Suzuki Grand Vitara 2005 року випуску, що належить йому на праві власності, ОСОБА_1 вказав вартість на дату набуття у власність 49 990,00 грн. Відповідно до інформації з Національної автоматизованої інформаційної системи Департаменту Державної інформаційної інспекції МВС України та Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області, вартість транспортного засобу становить 49 994,00 грн. Таким чином ОСОБА_1 у декларації зазначив недостовірні відомості про вартість транспортного засобу, яка відрізняється від достовірних, на суму 4,00 грн., чим порушив вимоги п.3 ч.1 ст.46 Закону.

2.У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» не зазначив відомості про :

2.1.отриманий дохід у вигляді заборгованості, за якою минув строк позовної давності, від ТОВ «Тримоб» у сумі 75,58 грн. Таким чином, недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 75,58 грн.;

2.2. отриманий членом сім`ї суб`єкта декларування (дружиною) протягом 2017 року дохід від продажу нерухомого майна у розмірі 225 018,00 грн. Таким чином, недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 225 018,00 грн.;

2.3. отриманий членом сім`ї суб`єкта декларування (дружиною) протягом 2017 року дохід у вигляді страхових виплат, отриманих від ПАТ «Страхова компанія «Уніка», у розмірі 12 535,75 грн. Таким чином, недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 12 535,75 грн.

Таким чином ОСОБА_1 у декларації зазначив недостовірні відомості про отримані ним та членом його сім`ї (дружиною) доходи, які відрізняються від достовірних на загальну суму 237 629,33 грн., чим порушив вимоги пунктів 3,7 ч.1 ст.46 Закону.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10 лютого 2017 року №56, зареєстрованим в МЮ України 13 лютого 2017 року за №201/30069, недостовірністю задекларованих відомостей є невідповідність дійсності відомостей, зазначених у декларації суб`єкта декларування, що встановлюється на підставі відомостей, отриманих Національним агентством у встановленому Законом порядку шляхом здійснення контролю та повної перевірки декларації.

Відповідно до пункту 8 Розділу ІІ «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ накладанням на нього власного ЕЦП.

Перед підписанням документа суб`єкт декларування підтверджує ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі.

Як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 був обізнаний щодо наслідків за подання недостовірних відомостей у декларації, проте зазначив вищевказані недостовірні відомості.

При вирішенні питання про наявність підстав для притягнення суб`єкта декларування до адміністративної відповідальності за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації, Національне агентство керується сумою прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до чинного законодавства на момент подання до Національного агентства декларації.

Суб`єкт декларування 27 березня 2018 року подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, декларацію за 2017рік. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018рік», сума прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день подання декларації становила 1762,00 гривень.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 при заповненні та поданні декларації за 2017 рік зазначив недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на загальну суму 237 633,33 грн., що перевищує суму від 100 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на дату подання декларації, що свідчить про наявність ознак адміністративного правопорушенням, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною четвертою статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що постанова судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 листопада 2019 року ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що системний аналіз диспозиції ч. 4 ст. 1726 КУпАП (подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави) передбачає вчинення такого правопорушення лише з прямим умислом, тобто на момент вчинення правопорушення правопорушник мав усвідомлювати протиправний характер своїх дій. Тобто суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Враховуючи те, що в диспозиції статті даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Наведене кореспондується із позицією Вищого Спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, вих. №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року зазначив, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбачена ст. 1726 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Посилається на те, що невідображення в декларації за 2017 рік суми, отриманої членом сім`ї декларанта, - дружиною ОСОБА_2 від реалізації нерухомого майна, то в поясненнях, наданих на адресу НАЗК, така сума прибутку зазначалась у декларації, однак з невідомих йому причин не була відображена в декларації. В той же час, у поданій декларації ним відображено суму отриманого прибутку (що в еквіваленті до національної валюти становить 5 тисяч доларів США) від реалізації квартири АДРЕСА_1 , оскільки даний правочин було вчинено 26 грудня 2017 року, а кошти, отримані від реалізації цієї нерухомості, в еквіваленті в доларах США було депоновано на рахунок ПАТ «Державний ощадний банк України» 27 грудня 2017 року, що ним було задекларовано. Окрім того, відповідно до п. 4 Рішення НАЗК від 27 червня 2019 року, правові підстави для встановлення ознак незаконного збагачення відсутні, чим фактично підтверджується наявність депонованих коштів від реалізації нерухомого майна.

Стосовно невідображення в декларації за 2017 рік суми, отриманої членом сім`ї декларанта, - дружиною ОСОБА_2 від ПАТ «Страхова компанія «Уніка» в сумі 12 535 грн 75 коп., у вигляді страхового відшкодування, вказує, що про наявність такого йому не було відомо. Жодного доказу про його обізнаність з приводу отримання такого прибутку членом сім`ї, особами, уповноваженими на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не надано. Такі не досліджувались в судовому засіданні та не зазначені в оскаржуваній постанові.

Щодо невідображення в декларації за 2017 рік повної вартості автомобіля Suzuki Grand Vitara, зазначає, що під час реєстрації такого автомобіля, документи на визначення його вартості на момент придбання були передані в сервісний центр та були підставою для проведення реєстраційних дій та отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу територіальним сервісним центром м. Калуша. У поданій ним декларації за 2017 рік було зазначено вартість автомобіля 49 990 грн, тобто з різницею 4 гривні.

Крім того, суддею місцевого суду не надано оцінки доказів, поданих ОСОБА_1 на адресу НАЗК 4 та 5 квітня 2018 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Кухара М.В. на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 4 ст. 1726 КУпАП передбачена відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктом правопорушень за цією статтею є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Крім того, згідно з п.2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 6 жовтня 2010 року (справа №1-27/2010).

Суд першої інстанції при розгляді справи не врахував наведених положень закону та дійшов до невірного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1726 КУпАП.

Під час розгляду справи суддею апеляційної інстанції встановлено, що згідно з постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 , будучи суддею Перемишлянського районного суду Львівської області, відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3, частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом відповідальності за правопорушення, що пов`язане з корупцією, в порушення вимог пунктів 3,7 ч. 1 ст. 46 Закону, при заповненні та поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, зазначив недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних, на загальну суму 237 633,33 грн., тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 1726 КУпАП.

При цьому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Вважаю, що при винесенні постанови суддя районного суду, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не обгрунтував, а відтак, не довів форму вини, мету і мотив вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення. Докази, які суддя районного суду поклав в основу обвинувальної постанови щодо ОСОБА_1 не підтверджують наявність умислу в діях останнього на подання завідомо неправдивих відомостей у щорічній декларації за 2017 рік.

Встановлено, що під час розгляду справи, заперечуючи свою вину, ОСОБА_1 вказував на те, що ні в протоколі №41-01/330/19 від 1 серпня 2019 року, ні в матеріалах справи не має достатніх та достовірних доказів про наявність умислу в його діях на подання завідомо недостовірних відомостей у щорічній декларації за 2017 рік та про те, що у нього була мета порушити вимоги фінансового контролю.

Так, ОСОБА_1 інкримінується, що він не відобразив дані щодо доходів, отриманих його дружиною ОСОБА_2 , а саме: 225 018,00 грн. у вигляді доходу від відчуження нерухомого майна та 12 535,00 грн. від ПАТ «Страхова компанія «Уніка» у вигляді страхових виплат.

Разом з тим, суддею першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови надано неналежну оцінку тому, що 4 квітня 2018 року ОСОБА_1 самостійно виявив недостовірні відомості у поданій ним декларації за 2017 рік щодо доходу, отриманого його дружиною від відчуження нерухомого майна, після чого він звертався до Національного агентства за відповідними роз`ясненнями.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, наданих йому службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині 1 статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Як вже зазначалось вище, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1726 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Таким чином, звернення ОСОБА_1 до Національного агентства за відповідними роз`ясненнями після виявлення факту, що у поданій ним декларації за 2017 рік відсутні дані стосовно доходу, отриманого його дружиною від відчуження нерухомого майна, розцінюється суддею апеляційної інстанції як підтвердження того, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Стосовно незазначення у декларації за 2017 рік даних про отримання дружиною декларанта ОСОБА_2 від ПАТ «Страхова компанія «Уніка» у вигляді страхових виплат на суму 12 535,00 грн, то у матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 було відомо про даний факт. При цьому перевірити дані обставини на етапі розгляду справи в суді апеляційної інстанції не являється можливим.

Щодо невідображення в декларації за 2017 рік повної вартості автомобіля Suzuki Grand Vitara, суддею апеляційної інстанції встановлено, що у поданій ОСОБА_1 декларації за 2017 рік було зазначено вартість автомобіля 49 990 грн, а не 49 994 гривні, як про це надано інформацію Національною автоматизованою інформаційною системою Департаменту Державної інформаційної інспекції МВС України та Регіональним сервісним центром МВС в Івано-Франківській області, тобто з різницею 4 гривні.

Вказана різниця в сумах є незначною, а тому така не може підтверджувати наявність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1726 КУпАП.

Стосовно необхідності декларування доходу у вигляді заборгованості, за якою минув строк позовної давності від ТОВ «Тримоб» в розмірі 75,78 грн., всупереч ст.251 КУпАП, Національним агентством не зібрано доказів підтвердження, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про наявність в нього зазначеної заборгованості, що вірно було констатовано суддею суду першої інстанції.

Суд першої інстанції при розгляді справи на дані обставини не звернув уваги та не дав відповідної оцінки в сукупності з іншими матеріалами справи.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з матеріалів провадження при вирішенні питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, усупереч вимогам закону залишилось недоведеним форма вини, мета і мотив його вчинення. Жоден з доказів, які суд першої інстанції поклав в основу свого рішення щодо останнього не підтверджує поза розумним сумнівом наявності умислу останньої подати завідомо недостовірні відомості у декларації.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення базуються лише на припущеннях, а встановлені в ході апеляційного розгляду обставини є підставою для розумного сумніву в доведеності вини ОСОБА_1 , оскільки надані докази не підтверджують наявності його умислу у вчиненні даного адміністративного правопорушення, що свідчить про відсутність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1726 КУпАП.

Таким чином, викладені в постанові судді місцевого суду обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 4 ст. 1726 КУпАП, не ґрунтується на зібраних та досліджених доказах у справі. Зокрема, в постанові судді першої інстанції взагалі не розкрита та необгрунтована будь-якими належними та допустимими доказами суб`єктивна сторона цього правопорушення, з чого б достеменно вбачалось те, що ОСОБА_1 мав умисел на подання завідомо недостовірних відомостей у своїй декларації за 2017 рік та спеціальну мету - ухилитись від вимог фінансового контролю.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню. При цьому провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 1726 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.