Справа №461/1003/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., особи, відносно якої складено протокол Самолук В.З., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

03.02.2020 року близько 08 години 15 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи на пр. Свободи, 13 у м. Львові, поводив себе неадекватно, на законні вимоги працівників поліції припинити правопорушення не реагував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт правопорушення визнав, у вчиненому розкаявся, та пояснив, що є інвалідом другої групи, просив суворо не карати.

Частиною 1 ст.185 КУпАП передбачена відповідальність за злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях громадянина ОСОБА_1 є склад інкримінованого адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №505878 від 03.02.2020 року, рапортами працівників поліції, протоколом про адміністративне затримання, поясненнями ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КУпАП доведена повністю.

Згідно ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно протоколу матеріальних збитків не спричинено. Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

Відповідно до ст. 34 КУпАП, обставинами, що пом`якшують провину ОСОБА_1 є те, що останній визнав та усвідомив наслідки вчиненого, являється особою з інвалідністю другої групи.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, те, що останнійвизнав та усвідомив наслідки вчиненого, являється особою з інвалідністю другої групи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрити, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним діяння.

Керуючись ст. ст.22,185, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно останнього закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.