ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/103/20 Справа № 213/4258/19 Суддя у 1-й інстанції - Леонідова О. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ясика Івана Олеговича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 напостанову Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.10.2019 року о 14 год. 12 хв. в м. Кривий Ріг, по вул. О. Станкова, буд. 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211010 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що погано реагують на світло, тремтіння пальців рук, підвищена жвавість рухів та мови. Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Ясик І.О., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та справу закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог чинного законодавства, в письмових поясненнях свідків не міститься посилань на ознаки сп`яніння, будь-яких проявів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння не було.

Вказує, що протокол містить виправлення; суд не направив справу для належного оформлення, не зважаючи на невідповідність протоколу та матеріалів справи вимогам чинного законодавства; не зважаючи на недоліки матеріалів справи, суд взяв на себе функцію обвинувачення, уточнивши фабулу правопорушення; порушено право на виклик свідків.

В судове засідання захисник ОСОБА_2 І ОСОБА_3 та особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №352052 від 21.10.2019 року (а.с. 2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 3); письмовими поясненнями свідків (а.с. 4-5); рапортом працівника поліції (а.с. 6); відеозаписом (а.с. 8).

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Покази свідків та працівника патрульної поліції повністю узгоджуються між собою та сумнівів в апеляційному суді не викликають.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Відповідно до абз. 2 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23 грудня 2005 року №14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог чинного законодавства є необґрунтованими, оскільки вказаний процесуальний документ відповідає як положенням ст.ст. 254-258 КУпАП, які регламентують процедуру його складання і зміст (фактичне наповнення), так і «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (наказ МВС № 1395 від 07.11.2015), якою затверджений бланк про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, і саме на такому бланку і складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в письмових поясненнях свідків не міститься посилань на ознаки сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Доводи апелянта про те, що судом було порушено право на виклик свідків не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції вживались заходи щодо виклику свідків, однак останні до суду не з`явились.

Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши зібрані у справі докази та давши їм належну оцінку, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 2.5 ПДР України та його дії містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ясика Івана Олеговича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2019 рокувідносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова