Справа № 930/1697/20
Провадження № 33/801/694/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач: Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 173-2, частиною 2 статті 173-2 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Немирівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та враховуючи ст. 36 КУпАП піддано його адміністративному стягненню у вигляді п`ятнадцяти діб арешту. Стягнуто з ОСОБА_1 до Державного бюджету судовий збір в сумі 420 грн 40 коп. Строк відбуття арешту рахується з моменту фактичного приведення постанови до виконання.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 09.04.2020 року близько 20-40 год. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання в п`яному вигляді, повторно протягом року, висловлювався в адресу співмешканки ОСОБА_2 нецензурними словами, ображав брутальною лайкою, погрожував фізичною розправою. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 23.07.2020 року близько 06-00 год. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання вчинив насильство в сім`ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, однак реальних дій не вчиняв. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Не погодившись з постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зокрема вказав, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Зокрема вказав, що повісток суду він не отримував та йому було невідомо, що Немирівським районним судом розглядалась справа про адміністративне правопорушення відносно нього. З приводу обставин викладених судом в описовій частині постанови зазначає, що вони не відповідають дійсності, оскільки він 09.04.2020 та 23.07.2020 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, між ним та його бувшою дружиною ОСОБА_2 у вищевказані періоди конфліктні ситуації не виникали. Дійсно 09.04.2020 та 23.07.2020 ОСОБА_2 викликала працівників поліції, однак не з метою припинення його протиправних дій, а навпаки з метою припинення образ з боку його сина ОСОБА_3 , 1997 року народження, по відношенню до нього. Вказані обставини можуть бути підтверджені його бувшою дружиною ОСОБА_2 яку він просить викликати в судове засідання, та сином ОСОБА_3 . Зі змістом протоколів складених працівниками поліції він не знайомився та їх зміст йому невідомий.

Тому вважає, що відбулось порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, а саме, він був позбавлений можливості отримати кваліфіковану правничу допомогу, надати пояснення по суті протоколу про адміністративне правопорушення, заявляти клопотання про виклик та допит в судовому засіданні йог бувшої дружини ОСОБА_4 та його сина ОСОБА_3 , які були очевидцями подій 09.04.2020 та 23.07.2020.

Судом, в порушення вимог ст. 280, 283 КУпАП, не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Посилання суду в оскаржуваній постанові на ту обставину, що в судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність, у зв`язку з карантинними заходами, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки будь якої заяви він не писав та до суду не подавав.

Крім того, судом в порушення вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення нібито вчинене ним 09.04.2020, тобто після спливу трьохмісячного строку притягнення до адміністративної відповідальності, визначеного в ст. 38 КУпАП.

Оскільки він не приймав участі під час розгляду справи і винесення судом постанови, а також враховуючи, що про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо лише 11.08.2020, що підтверджується копією його заяви про отримання постанови суду та ознайомлення з матеріалами адміністративного протоколу (а. с. 33), вважає, що ним не пропущений строк на апеляційне оскарження, тому просить такий строк поновити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Нечепуренко Г. І. підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просять її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, потерпілу ОСОБА_2 , дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляції, суд дійшов висновку, що апеляція підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 суду повідомив, що конфлікти у нього виникають з синами, які не працюють, його не слухають. Дружина займає позицію синів, а тому викликає поліцію для припинення сварок. Про розгляд справи без його участі в судовому засіданні заяв не писав. На запитання суду пояснив, що підписи в заявах не його, написані заяви не його рукою. Повістки в суд він не отримував.

Захисник Нечепуренко Г. І. надав суду позитивні характеристики на ОСОБА_1 з місця проживання і з місця його роботи.

Потерпіла ОСОБА_2 , допитана як свідок у справі, суду пояснила, що між її чоловіком і синами іноді виникають сварки. Чоловік і старший син запальні та імпульсивні. Оскільки вона захищає сина, чоловік її може теж образити в сварках. Щоб припинити сварки та не допустити більш негативні наслідки сварки, ОСОБА_2 викликала поліцію.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Окрім того, згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постановою судді Немирівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та враховуючи ст. 36 КУпАП піддано його адміністративному стягненню в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Проте з таким висновком суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 09.04.2020 року близько 20-40 год. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем проживання в п`яному вигляді, повторно протягом року, висловлювався в адресу співмешканки ОСОБА_2 нецензурними словами, ображав брутальною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Постанова у справі винесена 29.07.2020, разом з тим, на момент розгляду справи в суді закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене, судом, в порушення положень ст. 247 КУпАП, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення щодо подій, які згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 301110 від 09.04.2020 мали місце 09.04.2020, близько 20 год. 40 хв., по місцю його проживання в АДРЕСА_2 , а при призначенні покарання безпідставно застосовані положення ст. 36 КУпАП.

Згідно ст. 22 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до загальних вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Даючи оцінку доводам захисника Нечепуренка Г. І. щодо неналежного виклику ОСОБА_1 до суду першої інстанції в установленому законом порядку, а також не встановлення судом першої інстанції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю їх в цій частині слушними.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшли до суду першої інстанції 28.07.2020 та розглянуті по суті з винесенням постанови 29.07.2020.

Разом з тим, відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Крім того, всупереч вимогам ст.ст.245, 251, 252, 280 КупАП суд не встановив особу, що притягується до адміністративної відповідальності.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, вважаю, що в діях ОСОБА_5 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-2 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховую особу правопорушника, позитивну характеристику з місця проживання та роботи, що до цього він притягувався до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., а тому вважаю за необхідне призначити йому стягнення у виді штрафу розміром 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП в разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, в матеріалах справи відсутні данні про вручення йому копії постанови від 29.07.2020.

Зазначені обставин вважаю поважними та такими, що дають право на поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення судді суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 173-2, частиною 2 статті 173-2 КУпАП, в частині визнання його винним та притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 статті 173-2 КУпАП щодо подій, які згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 301110 від 09.04.2020 мали місце 09.04.2020, близько 20 год. 40 хв., по місцю його проживання в АДРЕСА_2 , скасувати, провадження у справі закрити.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 до Державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України) отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко