П О С Т А Н О В А

"25" вересня 2020 р. Справа153/1418/20

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерин М.М., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №726342 від 17 вересня 2020 року, 03 серпня 2020 року ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених законодавством щодо належного виховання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого, останній вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.185 КК України, однак не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, в результаті чого допустила адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 184 КУпАП.

Вивчивши справу про адміністративне правопорушення, вважаю, що її розглянути неможливо з наступних підстав.

Згідно зі ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушення заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За змістом ст.184 , зокрема, ч.4 КУпАП відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, настає за їх ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, в тому числі й у разі вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.

Отже, передумовою та правовою підставою такої відповідальності має бути вчинення вказаним неповнолітнім діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, які відповідно до ст.ст.251,252 КУпАП мають бути підтверджені відповідними доказами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Матеріали справи не містять достатніх і беззаперечних доказів вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена КК України, а саме окрім рапорту інспектора з ЮП СП Ямпільського ВП, жодних доказів щодо вчинення ОСОБА_2 злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України не надано.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Наведені вище недоліки, що були допущені при складанні адміністративного протоколу та при оформленні справи про адміністративне правопорушення, перешкоджають повному, об`єктивному та всебічному розгляду справи, прийняттю правильного рішення по справі, а тому керуючись ст.ст. 252, 256, 278, 280 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.184 Кодексу України повернути до Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області для доопрацювання та належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Дзерин