14.09.2020
Справа № 720/1468/20
Провадження № 3/720/587/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши в залі суду міста Новоселиця справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності у зв`язку із тим, що 30 серпня 2020 року близько 15 години 15 хвилин він перебуваючи по вул. Карамзіна, 1 в м. Новоселиця Чернівецької області, неодноразово відмовлявся виконувати законні вимоги працівника поліції ОСОБА_2 , виражаючись нецензурною лайкою в бік останнього та шарпаючи за формений одяг, чим вчинив злісну непокору його законним вимогам.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що в той день працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, з приводу нецензурної лайки із громадянкою ОСОБА_3 , однак по відношенню до працівників поліції він не лаявся та за формений одяг їх не шарпав, також припустив, що даний протокол складений відносно нього за ст. 185 КУпАП підписав помилково разом із іншим протоколом.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що відповідальність настає у випадку злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, а згідно ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Порушення ОСОБА_1 передбачене ст. 185 КУпАП обґрунтовано протоколами про адміністративне затримання та правопорушення, а також рапортом працівника поліції.

Однак, вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП не можна вважати достатніми та допустимими виходячи з наступного.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складено без участі свідків, які б могли підтвердити факт адміністративного правопорушення, що на думку суду також не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення.

Інших доказів, які б могли підтвердити факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 у матеріалах справи не має.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Враховуючи на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують факт вчинення правопорушення з боку ОСОБА_1 , а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, із урахуванням його пояснень даних в суді про те, що він ніяких протиправних дій щодо працівників поліції не вчиняв, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП не доведена, у зв`язку із чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173, 247 п.1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.