Справа № 344/7124/20
Провадження № 33/4808/437/20
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Бойчука М.Й.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Бойчука Мирослава Йосиповича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (у редакції від 07 липня 2016 року), та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді суду першої інстанції встановлено, що, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 231370 від 31 травня 2020 року, 30 травня 2020 року о 23 год. 30 хв. у м. Івано-Франківську на вул. Надрічна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився із застосування приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Цим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Бойчук М.Й. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді місцевого суду.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що при винесенні постанови судом порушено права учасників процесу на справедливий, неупереджений розгляд справи з метою захисту прав, свобод та інтересів особи. Зазначає, що 07 липня 2020 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір про надання професійної правничої допомоги по цій справі. Цього ж дня він звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи 08 липня 2020 року для можливості ознайомитись з матеріалами справи. Чергове засідання по справі призначено на 18 серпня 2020 року. ОСОБА_1 про час та місце слухання справи належним чином повідомлений не був, про що свідчить довідка Укрпошти про повернення надісланої йому судової повістки за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що на час літнього періоду ОСОБА_1 фактично проживає в с. Стриганці Тисменицького р-ну, а відповідно до ч. 2 ст. 276 КУпАП справи за ч. 1 ст. 130 цього Кодексу можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників, тому ним було подано клопотання про направлення матеріалів справи до Тисменицького районного суду. Вважає безпідставним твердження судді про неодноразове відкладення розгляду справи за клопотанням ОСОБА_1 та захисника, оскільки в матеріалах справи є єдине клопотання про перенесення слухання справи від 07 липня 2020 року. Також, на його думку, є хибним твердження про те, що ст. 276 КУпАП не передбачає можливості скерування справи за ст. 130 КУпАП за місцем проживання порушника. Наголошує, що перешкоджання, обмеження повноважень особам, які беруть участь у справі, всебічному і повному з`ясуванні обставин справи є підставою для скасування постанови судді суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду не з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

В судове засідання апеляційного суду з`явився захисник Бойчук М.Й., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, клопотань не заявляв. Підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив скасувати постанову судді. Вважає, що наявних порушень по справі достатньо для її скасування.

Заслухавши доводи захисника Бойчука М.Й., перевіривши матеріали справи, мотиви апеляційної скарги, вважаю, що необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

За змістом ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В апеляційній скарзі захисник Бойчук М.Й. посилається на порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , однак під час апеляційного розгляду такі доводи не знайшли свого підтвердження.

Суддя суду першої інстанції прийняв рішення по справі 18 серпня 2020 року у відсутність ОСОБА_1 , проте за участю його захисника Бойчука М.Й.

Відомостей про те, що захисник Бойчук М.Й. 18 серпня 2020 року заперечував проти розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 , не здобуто.

Справа перебувала на розгляді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з 09 червня 2020 року.

Суддя суду першої інстанції з метою повного забезпечення процесуальних прав ОСОБА_1 двічі відклав розгляд справи, а саме за його клопотанням про перенесення розгляду справи 26 червня 2020 року для укладення договору з адвокатом (а.с. 12) та за клопотанням захисника про перенесення розгляду справи 08 липня 2020 року для ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 14).

13 серпня 2020 року захисник Бойчук М.Й. звернувся з клопотанням про передачу справи за місцем проживання ОСОБА_1 до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, посилаючись на зміст ч. 2 ст. 276 КУпАП та на те, що місцем фактичного проживання останнього є с. Стриганці Тисменицького району, на підтвердження чого долучив довідку.

Вважаю, що суддя місцевого суду правильно розцінив таке клопотання як спробу уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи та строків притягнення до адміністративної відповідальності, та відмовив в його задоволенні.

ОСОБА_1 знав про розгляд справи щодо нього в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області, про що свідчить його підпис у протоколі (а.с. 1), підпис у повідомленні про вручення поштового відправлення - повістки про виклик до суду 26 червня 2020 року (а.с. 11), його заява про перенесення розгляду справи (а.с. 12).

Суд повідомляв його про судові засідання 26 червня 2020 року, 08 липня 2020 року та 18 серпня 2020 року за адресою місця проживання, яка була вказана у протоколі, правильність якої він підтвердив своїм підписом, - АДРЕСА_1 .

Надіслану на цю адресу повістку про виклик до суду 26 червня 2020 року ним отримано. В своїй заяві про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 вказує теж саме її.

Заяв про зміну місця проживання ОСОБА_1 до суду першої інстанції не подавав.

Захисник Бойчук М.Й. в апеляційній скарзі вказує, що ОСОБА_1 фактично проживає в с. Стриганці Тисменицького р-ну на час літнього періоду, який охоплює і час, коли він отримав повістку та подав заяву про відкладення (кінець червня).

Крім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість дізнатись про визначений час розгляду справи.

Також враховую, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відомості, які вбачаються з матеріалів справи, не дають підстав для висновку, що ОСОБА_1 вживав будь-яких заходів, які б вказували на те, що він бажає заявити клопотання, подати докази, надати пояснення для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Такі права можна реалізувати не тільки в судовому засіданні, а у інший спосіб, наприклад письмово.

Тому, вважаю, що судом забезпечено в повній мірі дотримання прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення вчинено в м. Івано-Франківську.

Дійсно, як зазначено в постанові судді, стаття 276 КУпАП в редакції, що діяла на час розгляду справи, не передбачає альтернативної підсудності для вказаної категорії справ.

В той час, за змістом ч. 2 ст. 276 КУпАП (в редакції, що діяла момент вчинення правопорушення) справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Оскільки за загальним правилом справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, яке в даному випадку в м. Івано-Франківську, та на час початку провадження в справі про адміністративне правопорушення відоме місце проживання ОСОБА_1 саме в м. Івано-Франківську, а у разі скерування даної справи до іншого суду не буде можливості розглянути справу у визначений строк притягнення до адміністративної відповідальності, доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про передачу даної справи до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею суду першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з`ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 31 травня 2020 року серії БД № 231370 (а.с. 1); роздруківкою із результатами огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 30 травня 2020 року (а.с. 4); актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 31 травня 2020 року (а.с. 5); даними, що вбачаються з відеофайлів, які містяться на наданому відділенням поліції компакт-диску «DVD-R» (а.с. 6).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31 травня 2020 року серії БД № 231370 (а.с. 1) 30 травня 2020 року о 23 год. 30 хв. у м. Івано-Франківську на вул. Надрічна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків у встановленому законом порядку. Цим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - заступником командира роти № 1 БУПП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Дзюрбіль В.Я., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 .

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, дані про те, що ОСОБА_1 подавав пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2) засвідчує результати тесту ОСОБА_1 , проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 7510 - 1,19 проміле, мітить його підпис.

Результат тесту ОСОБА_1 , проведеного працівниками поліції, а саме - 1,19 проміле майже в шість разів перевищує гранично допустиму норму (0,2% проміле) та беззаперечно вказує на перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, виключаючи можливу технічну похибку.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 , в якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , результат - позитивний, 1,19 проміле, та був згідний з результатами такого огляду, що засвідчив власноручним підписом.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в письмових поясненнях від 30 травня 2020 року (а.с. 4) зазначили, що 30 травня 2020 року о 23 год. 40 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Надрічній, буд. № 3, вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . В їх присутності вказаний водій погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту показав 1,19 проміле.

Переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових поясненнях свідків, не встановлено.

Згідно з актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 31 травня 2020 року (а.с. 5), поліцейським в присутності свідків здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу марки «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2 , шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик.

З відеозаписів, що на компакт-диску «DVD-R» (а.с. 6), які досліджені під час апеляційного розгляду, вбачаються безсторонньо зафіксовані нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) інспектора патрульної поліції обставини події, зокрема: процес зупинки автомобіля, встановлення особи водія, оголошення причин зупинки, роз`яснення прав, оголошення виявлених ознак алкогольного сп`яніння, як поліцейський пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» в присутності свідків, процес проходження такого огляду, як поліцейський оголошує результати - 1,19 проміле та запитує особу, яка проходила огляд, про згоду з результатами, як водій погоджується з результатами огляду, процес складення протоколу та інших документів, оголошення їх змісту, вручення.

ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом, у розумінні ст. 130 КУпАП.

Як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей про те, що порушено ст. 266 КУпАП, приписи Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, він погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу за наявності двох свідків, пройшов такий огляд, за результатами якого встановлено стан алкогольного сп`яніння, з результатами погодився, відповідно, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що ними поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, доходжу висновку, що у судді суду першої інстанції були законні підстави для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З огляду на наведене, апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення, а постанову судді залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Бойчука Мирослава Йосиповича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло