Житомирський апеляційний суд
Справа №283/721/20 Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Малинським районним судом Житомирської області за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Міхненка С. С., апеляційну скаргу захисника Міхненка С. С. на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , громадянина

України, непрацюючого,-

в с т а н о в и в:

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок в дохід держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 30.03.2020 р. о 12:10 год по вулиці Шевченка, 53 в м. Малині керував транспортним засобом « Mersedes-Bens« з державними номерними знаками НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії. При перевірці документів були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, в результаті чого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на місці зупинки за допомогою приладу « Драгер « в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КупАП. Показники « Драгера « показали 0,97 % - результат позитивний, що підтверджується чеком ( а.с. 2 ).

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, згідно із якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення захисник Міхненком С. С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а справу закрити за відскутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченорго ч.1 ст.130 КУпАП. Посилається на те, що постанова суду є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права з порушенням права особи на справедливий захист.

Захисник вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено будь-якої ознаки алкогольного сп`яніння, як того вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а стан алкогольного сп`яніння патрульним поліцейським визначався лише за допомогою приладу « Драгер ».

Апелянт також стверджує, що ОСОБА_1 наполягав на проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, чим висловив свою незгоду з результатом « Драгер», але працівники поліції йому в цьому відмовили. Також вказує, що справа в суді першої інстанції розглянута без виклику свідків, що призвело до необ`єктивного рішення суду.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Міхненко С. С. підтримали у повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення свідків, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції в повній мірі врахував вимоги ст.245, 252, 280 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому відповідно до положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобам підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника міліції. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

При цьому згідно ч.5 даної норми огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені вище положення коресподуються з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

При розгляді вказаної справи судом було в повному обсязі дотримано наведені вище положення КУпАП та нормативних актів, а оскаржувана постанова є законною, вмотивованою та обгрунтвоаною, відповідає вимогами ст.283 КУпАП, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 453012 від 30.03.2020 р., тестуванням на алкоголь до протоколу з результатом 0,97 % проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення та акт підписаний ОСОБА_1 та жодних зауважень з його боку не містить.

Крім того з протоколу вбачається, що на час його складання ОСОБА_2 викладені в ньому обставини підтвердив, власноручно зазначивши про те, що ввечері 29.04.2020 року випив пива. При цьому про те, що не погоджується з результатом алкотестера та що наполягає на огляді в медичному закладі, ним ні під час проведення такого огляду, ні в суді першої інстанції правопорушеник не зазначав. Доказів на підтвердження зворотнього ним в апеляційному суд не надано.

Вина ОСОБА_1 підтверджується також долученими до адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5-6), згідно яких працівниками поліції ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу було запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на що останній погодився, результати якого показали на табло 0,97 % проміле алкоголю, що підтверджено чеком. З вказаними результатами ОСОБА_1 погодився. Зазначені дані також містяться і в акті огляду, підписаному даними свідками.

При цьому, з метою перевірки письмових пояснень свідків апеляційний суд здійснив їх виклик та безпосередньо допитав в судовому засіданні. Свідки пояснили, що підтримують свої пояснення, наявні в матеріалах справи в повному обсязі, однак у зв`язку зі спливом значного часу точно не пам`ятають, чи йшла мова про проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Також свідки зазначили, що на момент проходження огляду на місці жодних заперечень до результату 0,97 % проміле від ОСОБА_1 не надходило.

Не містить ніяких зауважень ОСОБА_1 щодо проведеного огляду також і акт огляду на стан сп`яніння, долучений до протоколу, підписаний як ОСОБА_1 , так і свідками.

Таким чином твердження ОСОБА_1 про те, , що він не погоджувався з результатом огляду на місці та наполягав на проведені огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, не підтверджено матеріалами справи та поясненнями свідків..

Посилання захисника на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було зазначено про ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , не можуть свідчити про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки обставини вчинення правопорушення полягають саме в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, доведеного відповідним оглядом, а тому вказівка в протоколі на ознаки такого сп`яніння є, на думку суду, не обов`язковим елементом даного складу правопорушення. Не зазначення в протоколі ознак алкогольного сп`яніння та відсутність направлення поліції на огляд в медичному закладі не може само по собі свідчити про порушення порядку його проведення, в тому числі і з огляду на те, відсутні дані про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з оглядом на місці зупиники та наполягав на медичному огляді.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, дослідивши зазначені докази, наявні в матеріалах справи, та оцінивши їх в сукупності, повно та об`єктивно встановив усі обставиниправопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього відповідного стягнення, передбаченого санкцією даної норми і стягнення судового збору.

Підстав для скасування постанови суду, в тому числі і з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, та для закриття провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд не вбачає. Постанова суду є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Міхненка С. С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малинського районного суду Житомирської області від 16.04.2020 р. за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: