"09" вересня 2020 р. Справа № 363/2280/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 вересня 2020 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Котлярова І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Вишгородського відділу поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30.04.2020р. серія АПР 18 № 200613, гр. ОСОБА_1 , 30.04.2020р. близько 13:00 год. в АДРЕСА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, згідно ст. 150 СК України, по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме останній вчинив неправомірні дії щодо малолітнього ОСОБА_3 , 2015 року народження, тим самим здійснила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно із ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вирішує питання, чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Тобто, якщо акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї малолітньї дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.31 по справі «Ракевич проти Росії» та п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

В даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення не визначено які саме неправомірні діяння ОСОБА_1 вказують на її ухилення від батьківських обов`язків, таким чином проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази, суд приходить до висновку, що в протоколі не визначений склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 184 КупАП.

Крім того, дана справа про адміністративне правопорушення раніше вже неодноразово поверталась до Вишгородського ВП ГУНП в Київській області для належного оформлення з підстав невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема щодо відсутності в матеріалах справи відомостей щодо прийнятого рішення за заявою ОСОБА_4 від 30.03.2020 року.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1377 від 06.11.2015 року, за наявності заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

На виконання постанови суду щодо усунення недоліків у вказаній справі, старшим інспектором ЮПСП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області Тертичним І. було долучено рапорт, в якому вказано, що в ході виконання даного матеріалу ним було прийнято рішення притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, проте до матеріалів справи не долучено відповідного рішення, оформленого окремим документом, а саме висновком уповноваженої особи відповідного підрозділу поліції щодо результатів розгляду вказаної заяви.

Дослідивши наявні матеріали справи, вважаю необхідним вказану справу повернути до Вишгородського відділу поліції ГУ НП в Київській області для належного оформлення.

Керуючись ст. ст. 184, 256, 262, 268, 277, 277-2, 278 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, повернути до Вишгородського відділу поліції ГУ НП в Київській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Котлярова