Справа № 482/1419/20
Номер провадження 3/482/779/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Баранкевич В.О., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд до Новоодеського районного суду Миколаївської області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116050 від 02.08.2020 року, 02.08.2020 року о 13 год. 30 хв., в м. Нова Одеса, Миколаївської області, по вул.. Рєпіна, водій ОСОБА_1 керував т/з автомобілем «ВАЗ 21144» держномер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 , в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому правопорушенні не визнав, зазначивши, що він 02.08.2020 року о 13 год. 30 хв. дійсно сидів у автомобілі «ВАЗ 21144» держномер НОМЕР_1 , оскільки того дня вони з друзями на природі святкували день ВДВ. Вказав, що сів у вищевказаний автомобіль для того, щоб зробити громше музику, наголосивши при цьому, що коли до нього підійшли працівники поліції, він не керував вищевказаним т/з і не мав наміру ним керувати, оскільки дійсно був напідпитку. Додав, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спецтехзасобу алкотестеру, але працівники поліції не дали йому можливості цього зробити.

ОСОБА_1 зазначив, що у нього не вилучали посвідчення водія та його не відстороняли від керування транспортним засобом, що суперечить вимогам КУпАП, яким передбачено тимчасове вилучення посвідчення водія за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбаченеКУпАП, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом та відсторонення від керування.

Відповідно, просив суд, закрити провадження у вказаній справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вказані у протоколі обставини свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУАП, відповідальність за порушення, наведені в її диспозиції, зокрема, наступає за вчинення суб`єктом правопорушення умисних активних дій, пов`язаних із відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку, предметом доказування вказаного складу правопорушення є не тільки відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також обставини керування особою транспортним засобом.

У п. 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.2 Розділом 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за текстом Інструкція), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається із суті правопорушення, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116050 від 02.08.2020 року, ОСОБА_1 02.08.2020 року о 13 год. 30 хв., в м. Нова Одеса, Миколаївської області, по вул.. Рєпіна, керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Але, з відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказу вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, який було переглянуто в судовому засіданні, встановлено, що автомобіль, в якому знаходився ОСОБА_1 , не рухався, а лише стояв на дорозі.

У п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005№14 зі змінами, зазначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Знаходження за кермом транспортного засобу, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані) особи з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Крім того, як свідчать досліджені судом матеріали справи, в них відсутні прямі докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» де зазначено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, суду не надано доказів того, що поліцейські зупиняли водія ОСОБА_1 за керуванням транспортного засобу, а тому вони не могли пропонувати йому пройти будь-які огляди на визначення стану сп`яніння.

У судому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вказував поліцейським на те, що він не керував автомобілем, а лише перебував на місці водія, однак інспектор СРПП не прийняв його пояснення до уваги та склав протокол.

Вищевказані пояснення ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження згідно дослідженого відеозапису.

Крім того, відповідно до вказаного відеозапису, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спецтехзасобу, який працівник поліції тримав у руці, який свідчив про готовність до використання, однак, потримавши алкотестер у руках, поліцейський пішов від порушника у інший бік, так і не надавши можливості ОСОБА_1 ним скористатися.

Крім того, відповідно до положень статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами ... і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ..., підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, ... та оглядові на стан ... сп`яніння.

Дослідженими матеріалами справи встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, у зв`язку з цим, виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка, виявивши в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, не відсторонила останнього від керування, всупереч складеному відносно нього протоколу.

Також, т/з не був поміщений на штрафмайданчик, а також не було передане керування іншій особі, яка б доставила його за місцем проживання водія та забезпечити безпеку руху, що є порушенням вимог ст. 265-2 та 266 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приведене вище свідчить, що поліцейськими вказані норми закону виконані не були, оскільки вони зібрали матеріал, який заснований лише на неналежних даних, і які не підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, без долучення доказів керування ним транспортним засобом.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, про те, що матеріали адміністративної справи були складені з порушенням вимог законодавства, такі матеріали не доводять вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні за ч.1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять та суду не надані

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з роз`ясненнями п.24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області В.О. Баранкевич