Справа № 161/9200/20
Провадження № 3/161/2747/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маневичі Волинської обл., громадянин України, освіта вища, одружений, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягався, не судимий, працює водієм-далекобійником в ПП «Транс Експрес», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

17.05.2020 року ОСОБА_1 перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання вчинив відносно своєї дружини та доньки домашнє насильство психологічного характеру, а саме: вчинив сварку, виражався нецензурною лайкою, погрожував, штовхав та намагався нанести тілесні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав частково та пояснив суду, що між ним та дружиною 17.05.2020 року дійсно мав місце конфлікт, в ході якого він виражався нецензурною лайкою. Така ситуація виникла у зв`язку з тим, що він дізнався про відносини його дружини з іншим чоловіком, а тому між ними виникла сварка. При цьому, будь-яких неправомірних дій по відношенню до своєї доньки він не вчиняв.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, також підтверджується наступними дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 453726 від 17.05.2020 року (а.с. 1);

-рапортом ЧЧ Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 17.05.2020 року (а.с. 3);

-заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 03.07.2020 року (а.с. 4-5);

-рапортом ДОП ВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ст. лейтенанта поліції Л. Климчук від 02.06.2020 року (а.с. 6).

Згідно п. 14 ч. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, як встановлено судом, в ході конфлікту, який виник 17.05.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , останній дійсно виражався в адресу своєї дружини нецензурною лайкою, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, ст. 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На переконання суду, конфлікт, який виник 17.05.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , попри формальну наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, мав ознаки типового побутового конфлікту.

Частиною 2 ст. 61 Конституції України визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер,

Вищевказана норма Конституції України свідчить про те, що відповідальність особи за вчинення правопорушення у кожному випадку є окремою та персональною за своїми ознаками.

Чинними нормами КУпАП не визначається поняття малозначності вчиненого правопорушення та виключного переліку діянь, які можуть вважатися малозначними, а тому орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, яка (ступінь) є малозначною, з урахуванням зазначених вище обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

На підставі ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст. ст. 22, 23, 252, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська