ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1008/20 Справа № 177/413/20 Суддя у 1-й інстанції - Суботіна С. А. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі секретаря судового засідання Савлюка Д.Л., адвоката Морозова В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції апеляційну скаргу, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його адвоката на постанову судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2020 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень 00 копійок (десять тисяч двісті гривень) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 , 02 квітня 2020 року о 15 годині 22 хвилин, в с. Степове по вул. Польова біля буд. 1, керував транспортним засобом ВАЗ 2108, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, поведінка що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду в медичному закладі КП КПНД ДОР, з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його адвокат просять поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні нього закрити.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, що апеляційну скаргу на оскаржуване рішення суду першої інстанції від 01.07.2020 року було направлено до суду через Електронний суд 03.07.2020 року з дотриманням строків встановлених ст. 294 КупАП, проте Дніпровським апеляційним судом було винесено постанову від 14.07.2020 року про повернення апеляційної скарги через сумніви в існуванні оскаржуваної ним постанови, оскільки датою винесення оскаржуваної ним постанови вказано як 01.06.2020 рік, що є технічною помилкою.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги зазначає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною в порушення норм матеріального та процесуально права.

Вказує, що судом першої інстанції було розглянуто справу без учасників провадження, порушено його право на участь у судовому розгляді, та право на захист, в свою чергу проігноровано і заяву про перенесення судового розгляду на іншу дата через зайнятість його захисника в іншому судовому засіданні.

На думку ОСОБА_1 наявні матеріали справи складені з грубими порушеннями, відомості зазначені в них є неповними, зокрема у протоколі та матеріалах зазначається, що він мав ознаки алкогольного сп`яніння, що не відповідає дійсності, при цьому в поясненнях свідків, яких не було допитано в суді, взагалі не зазначено про такі ознаки та не конкретизовано від якого саме огляду відмовився, при цьому не міститься відомостей про відсторонення його від керування автомобілем, та не зазначено контактних відомостей свідків.

ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився був належним чином повідомлений.

У судовому засіданні адвокат Морозов В.Ю. підтримав апеляційну скаргу за викладених у ній підстав, просив поновити строк апеляційного оскарження так як подав апеляційну скаргу вчасно, а дата винесення постанови суду першої інстанції як 01.06.2020 року була вказана помилково, при цьому вказав, що 01.07.2020 року було скасовано адміністративну відповідальність за інкриміноване його підзахисному правопорушення, проте суд це не прийняв до у ваги і фактично перейняв на себе функцію обвинувача.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що він вперше направив апеляційну скаргу через Електронний суд 03.07.2020 року з дотриманням строків встановлених ст. 294 КупАП відповідає дійсності та підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду першої інстанції, також зазначена дата винесення постанови як 01.06.2020 року є технічною помилкою, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений ним з поважної причини.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, наявний в матеріалах провадження відеозапис, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції було порушено його право на участь в судовому засіданні та право на захист, то слід зазначити, що судом першої інстанції не залишено поза увагою заяву ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи на іншу дату через зайнятість його захисника в іншому судовому процесі та визнано вказану підставу неповажною з чим суд апеляційної інстанції погоджується, оскільки дійсно в матеріалах провадження відсутні належні дані, які підтверджують факт участі захисника Морозова В.Ю. у судовому засіданні в Львівському апеляційному суді на 1.07.2020 року, при цьому слід зазначити, що з наявної копії призначених справ до розгляду Львівського апеляційного суду йдеться про дату розгляду справи 12.06.2020 року.

Що стосується доводів апелянта стосовно неповноти відомостей в матеріалах справи, зокрема не відображення конкретних ознак сп`яніння в протоколі, то слід зазначити, що дані доводи спростовуються, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення чітко вказані відповідні ознаки наркотичного сп`яніння наявні у ОСОБА_1 , при цьому згідно наявного відеозапису працівником поліції при запропонуванні останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі при свідках було визначено ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, поведінка що не відповідає обстановці, зокрема такі відомості містяться і в направленні останнього у КЗ Криворізьки психоневрологічний диспансер ДОР.

Що стосується доводів апелянта щодо скасування відповідальності за ч. 1. ст. 130 КУпАП станом на 01.07.2020 рік, у зв`язку з криміналізацією даного діяння, то слід зазначити наступне.

Законом України № 2617-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", який набув чинності 1 липня 2020 року було виключено відповідальність за діяння передбачені з частин 1 та 3 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України, при цьому Законом № 720-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності 03.07.2020 року, у зв`язку з прийняттям Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень було виключено підпункт 171 Закону № 2617-VIII.

Так, відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ст. 4 КК України, близького за змістом положень до КУпАП, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Наведене кореспондується з положенням ст. 58 Конституції України, відповідно до якої, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Крім того, у своєму листі касаційний кримінальний суд Верховного суду виклав позицію та роз`яснення апеляційним судам за їх зверненням від 02.07.2020 року, щодо розгляду провадження про притягнення до відповідальності осіб, які вчинили керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до 01.07.2020 року з посиланням на вищезгадані норми, у зв`язку з тим, що даними змінами було і посилено юридичну відповідальність за вчинене діяння, суди мають здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, які було вчинено до 01 липня 2020 року, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчиненні діяння.

Таким чином з огляду на вищевикладене та з урахуванням того, що згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 340837 від 02.04.2020 року згідно якого, правопорушення ОСОБА_1 вчинив 02.04.2020 року дане провадження підлягало розгляду у загальному порядку.

Аналізуючи інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 у своїй сукупності, то вони не приймаються до уваги, оскільки є необґрунтованими, не знаходять свого підтвердження згідно вимог КУпАП, та такими, що спрямовані на його ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Так висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 340837 від 02.04.2020 року, складеного уповноваженою особою у відповідності до вимог ст. 256 КупАП; направленням на огляд з метою встановлення ознак сп`яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які кожен окремо вказали, що у їх присутності саме ОСОБА_5 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, в медичному закладі; рапортом поліцейського; наявним в матеріалах провадження відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Порушень встановленого порядку направлення на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, апеляційним судом не виявлено.

У суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає в порушенні п. 2.5 ПДР України, що виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального так процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, вважаю необхідним задовольнити клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко