Справа № 344/7781/20
Провадження № 33/4808/434/20
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Повзло
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Жарського Тараса Володимировича в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу сторони захисту на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.08.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який не працює,

визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Цією ж постановою стягнуто судовий збір, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та закрити справу. Апелянт вважає, що суд першої інстанції залишив поза увагою наступні порушення: 1) відсутність в матеріалах провадження акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, що прямо передбачено Інструкцією; 2) недопустимість як доказу відеозапису з нагрудної камери поліцейських, оскільки запис відбувався з неодноразовими перервами, що суперечить вимогам Інструкції; 3) упереджене ставлення працівника поліції про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, в той час як з відеозаписів не вбачається ознак алкогольного сп`яніння, а тривожний стан міг створити підозру для працівників поліції про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння; 4) безпідставне посилання працівниками поліції в протоколі на порушення п. 2.5 ПДР України, в той час як необхідно керуватись п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; 5) не враховані зміни до законодавства від 01.07.2020 року, згідно яких керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння стало кримінально караним діянням, та норма ст. 130 КУпАп втратила чинність в проміжок часу з 01 по 03.07.2020 року; 6) відсутність запису найменування закладу охорони здоров`я в направленні на огляд водія; 7) поліцейський у порушення ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» не представився водію, а одразу почав розмову, що прямо зафіксовано на відеозаписі; 8) наявність певних розбіжностей в поясненнях свідків в прізвищі свідка та в місті відібрання цих пояснень.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.06.2020 о 00-20 год. в м. Івано-Франківську на вул. Незалежності, 126, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mazda 3», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (у редакції від 07.07.2016 року).

В судове засідання з`явився захисник Жарський Т.В., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

В судове засідання не з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Зі слів захисника Жарського Т.В., останньому відомо про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 просив розгляд справи провести у його відсутність.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, жодного клопотання про перенесення судового розгляду від нього не надходило, а тому вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у його відсутність, за участю його захисника Жарського Т.В., що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції:

- захисник Жарський Т.В. підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів викладених у ній, просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апелянта, доходжу висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, постанову судді без змін, виходячи з таких підстав.

Відповідно до норм діючого законодавства, суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апелянта, що містяться в апеляційній скарзі та доводів, наведених захисником Жарським Т.В. під час апеляційного перегляду в суді апеляційної інстанції, доходжу висновку, що вони не містять в собі фактів які б впливали на недоведеність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови особи, що керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (ч. 1 ст. 130 КУпАП).

Статтею 130 КУпАП (в редакції від 27.07.2016 року) передбачено відповідальність: 1) за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 було пред`явлено обвинувачення за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння зафіксований працівниками поліції: 1) у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №274971 від 13.06.2020 року, в якому містяться виявлені працівниками поліції ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , які засвідчені підписами свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» містяться пояснення ОСОБА_1 наступного змісту: «Я не згідний з цією зупинкою, тому що в автомобілі всі ходові вогні світилися» (а.п. 1); 2) в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.п. 2-3), де також містяться виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нестійка хода, поведінка, яка не відповідає дійсності; 3) в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.06.2020 року, складеного о 00-51 год., де в графі «результати огляду» міститься запис «відмовився» (а.п. 4).

З диску, долученого до матеріалів провадження вбачається, що він містить 6 відеофайлів, де на відеофайлі під № (відеозапис з нагрудних камер поліцейських) вбачається, як працівник поліції пояснює водію причину зупинки транспортного засобу не працює ліва фара ближнього світла в темну пору доби, при цьому працівник полії разом з водієм проводять спільний огляд передніх фар автомобіля. На відео чітко зафіксовано, що ліва фара транспортного засобу не горить (час відеозапису 00:00:17). На що водій відповів: «Ага, не знаю, горіла». Далі працівник поліції пропонує водієві надати: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. Водій надає документи, пояснюючи працівникам поліції, що зміщений капот транспортного засобу, тому вода після мийки могла затекти, у зв`язку із цим не працювала фара. Вбачається, що після певних дій водія, ліва фара засвітилась. Працівник поліції наголошує на необхідність заміни посвідчення водія. На запитання працівника поліції про те, чому із салону автомобіля чути алкоголем, чи не вживав водій спиртні напої?, - водій відповів: «То друг, у нього був день народження». На пропозицію працівника поліції пройти огляд та «подути в Драгер», водій погоджується. Чути як працівник поліції наголошує, що з документами все добре, після проходження огляду за допомогою «Драгер», водій буде вільний. Після цього працівники поліції достають прилад «Драгер» та шукають двох свідків. Чути голос, який каже: «Ми спішимо трохи, може б ми цього не робили?» Далі чути як водій повідомляє: «Може випив 1-2 бокальчика пива», а далі відмовляється пройти огляд зі словами: «Друг спішить». Вбачається як працівники поліції залучають 2-х свідків. Чути голос водія: «Я відмовляюсь», після чого працівник поліції пропонує проїхати водієві в медичний заклад, на що водій відповідає: «Ні, я не хочу їхати». Працівник поліції наголошує на тому, що відмова дорівнюється до того, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Водій неодноразово наголошує, що він відмовляється проходити огляд.

Наведеним вище відеозаписом спростовуються доводи апелянта в частині того, що працівник поліції у порушення ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» не представився водієві, оскільки на початку відеозапису чути, що працівник поліції вимовляє своє ім`я, - « ОСОБА_4 », тобто розмова починалась з того, що працівник поліції, що склав протокол ОСОБА_5 , представлявся водієві.

Також не заслуговують на увагу й твердження апелянта про те, що запис відбувався з неодноразовими перервами, виходячи з того, що відеозапис містить як дату зйомки «13.06.2020 року» та й час «00:20:55», який спливає, що й свідчить про те, що подія на відеозапису відбувається безперервно.

Крім того, доводи апелянта про упереджене ставлення працівника поліції про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, також спростовується змістом вказаного відеозапису, на якому чіткого чути як водій наголошував, що «випив можливо 1-2 бокальчика пива», тому твердження сторони захисту в частині того, що тривожний стан міг створити підозру для працівників поліції про перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, не відповідає дійсності.

На файлі під № (відеозапис з нагрудних камер поліцейських) працівник поліції зачитує права водієві, та повідомляє про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, наголошує на тому, що ведеться відеофіксація, роз`яснює водію про видачу йому тимчасового дозволу та вилучення посвідчення водія, а також повідомляє про неможливість керування водієм транспортним засобом сьогодні. Після цього чути слова на адресу працівників поліції: «Чи можете Ви виключити камеру? Ми не будемо вам нічого пропонувати».

Вказаним записом спростовуються доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені права.

На файлі №, працівник поліції ознайомлює водія ОСОБА_1 зі змістом протоколу. Чути слова: «Координації рухів не була порушена», «Яка причина зупинки?», «Можна записати Ваше звання та номер жетону?», на що була надана вичерпна відповідь працівником поліції. Після цього водій викладає свої пояснення у протоколі. Водій ставить підпис про отримання тимчасового дозволу та підпис про отримання копії. Працівник поліції відсторонює водія від керування.

На записі № вбачається як шукають іншого водія для керування транспортним засобом.

На записі № НОМЕР_2 чути розмову працівника поліції з особою пасажиром транспортного засобу. Працівники поліції дочекались особу, що сяде за кермо та має права керувати транспортним засобом, та відпустила водія.

На відеофайлі під номером ING_3867 зафіксовано як працівники поліції рухаються позаду транспортного засобу марки «Мазда» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », після чого автомобіль зупиняється й працівник поліції підходить до водія. На відеозапису зафіксований час події 13.06.2020 року о 00:21 год. (а.п. 5).

Сукупність вище викладених фактів свідчить про законність дій працівників поліції, які виявивши ознаки алкогольного сп`яніння, повідомивши про це водія, неодноразово у ввічливій формі пропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки. На вказану пропозицію водій погодився, проте у подальшому неодноразово категорично відмовився та відмовився й від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, що відбувалось у присутності залучених працівниками поліції двох свідків.

Отже, вказаними відеозаписами підтверджується правильність процедури проведення працівниками поліції огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки працівники поліції діяли відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, так й приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції).

Згідно вимог діючого законодавства, у разі наявності ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, уповноважена особа національної поліції проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів або в медичному закладі.

Приписами п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що, в присутності двох свідків, складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.

Таким чином, законодавством встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції, в той час як відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Наданими суду апеляційної інстанції матеріалами поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відносно якого у працівників поліції була підозра у його перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, яка була оголошена водієві: з салону чути запах алкоголю, а тому, працівники поліції у передбаченому законом порядку запропонували водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі апелянт наголошує на наявність певних розбіжностей в поясненнях свідків в прізвищі свідка та в місті відібрання цих пояснень, проте доводи сторони захисту в цій частині не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недійсним доказом по справі чи незаконності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Посилання сторони захисту на те, що в матеріалах провадження відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, не є підставою для скасування судового рішення, за умови наявності відеозаписів, на яких відображено подію та відмови особи пройти такий огляд.

Крім того, відповідно до п. 10 Розділу ІІ Інструкції у вказаному акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду) зазначається саме результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проте у даному конкретному випадку, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, що, в свою чергу свідчить про те, що огляд не проводився.

Посилання апелянта на те, що в направленні на огляд водія відсутній запис про найменування закладу охорони здоров`я, не є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Міркування захисника про те, що при формулюванні суті правопорушення поліцейським у протоколі належить вказуватися п. 8 Порядку замість п. 2.5 Правил дорожнього руху теж є неспроможнім, оскільки саме згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху на водія покладено обов`язок на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння, а цей встановлений законом порядок і відображений у затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, Порядку.

Щодо доводів сторони захисту про те, що на час винесення судового рішення не були враховані зміни до законодавства від 01.07.2020 року, згідно яких керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння стало кримінально караним діянням, а тому норма ст. 130 КУпАП втратила чинність в проміжок часу з 01 по 03.07.2020 року, вважаю такі доводи безпідставними.

Законом України №720-ІХ внесено зміни до Закону №2617-VІІІ, відповідно до яких із Закону №2617-VІІІ вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1, а тому вважаю, що з 03.07.2020 року стаття 130 КУпАП діяла в попередній редакції, тобто в редакції, що діяла до набрання чинності Законом №2617-VІІІ, а стаття 286-1 КК України виключена.

Посилання сторони захисту на факт відсутності відповідальності, а саме в редакції закону на офіційному сайті Верховної ради, не є підставою для такого висновку, оскільки сайт не відповідає змісту законів, що прийняті Верховною радою з цього приводу.

Враховуючи наведене, погоджуюсь з правильністю встановлених судом першої інстанції фактичних обставин, та доходжу висновку про відсутність правових підстав для скасування судового рішення, яким ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП(в редакції чинній на день скоєння правопорушення).

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови суду та закриття провадження, як про це наголошує захисник, в апеляційній скарзі, не вбачаю.

Керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Жарського Тараса Володимировича в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.08.2020 року, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло