Справа № 161/1838/20 Провадження №33/802/347/20 Головуючий у 1 інстанції:Плахтій І. Б.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.04.2020 щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 27.01.2020 о 01 год 20 хв, в м. Луцьк по вул. Конякіна, 39, керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою та не відповідає фактичним обставинам справи. Посилається на те, що працівник поліції, всупереч вимогам ч.2 ст.254 КУпАП, склав протокол про адміністративне правопорушення 30.01.2020, тобто через три доби з моменту виявлення особи. Вважає, що огляд на стан сп`яніння проведено з порушенням вимог ч.5 ст.266 КУпАП, а саме не проведено його огляд на місці зупинки транспортного засобу, тобто такий огляд є недійсним. Крім того, він був доставлений в медичний заклад 27.01.2020, проте висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не складався та не надавався ні йому, ні поліцейському. Оскільки 27.01.2020 такий висновок не складався, він не може вважатись належним і допустимим доказом перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

ОСОБА_1 та його захисник Павлюк П.В. у судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується телефонограмою. Жодних клопотань від їх про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 та його захисника Павлюка П.В. у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дотримався.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, у якому ОСОБА_1 власноручно зазначив, що вину визнає, поставивши власний підпис (а.с.1); висновком лікаря КП "Волинський медичний цент терапії залежностей" №169 від 27.01.2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3); довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП у Волинській області ДПП, про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія і не являється позбавленим права керування транспортними засобами (а.с.2); відеозаписом (а.с.6).

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо процедури проходження огляду в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення не подавав, що зафіксовано на відеозаписі, який міститься у матеріалах справи, навпаки, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив: "вину визнаю", чим підтвердив правильність висновків суду щодо доведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається із пояснень в судовому засіданні місцевого суду свідка ОСОБА_2 (інспектора, який складав протокол про адміністративне правопорушення), було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки водій при зміні напрямку руху не увімкнув поворот. При цьому у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу відмовився, за його згодою був доставлений в медичний заклад для проходження огляду. Від огляду з використанням технічного приладу відмовився і в медичному закладі, але здав кров на дослідження. Огляд ОСОБА_3 проводився в його присутності. Протокол відразу 27.01.2020 не складали, оскільки ще не був підготовлений висновок лікаря. ОСОБА_1 повідомили під підпис, що складання протоколу відбудеться 30.01.2020. Висновок лікаря ним був отриманий 30.01.2020.

Процедура проведення огляду на визначення в ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Так, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно матеріалів справи, 27.01.2020 о 01 год 20 хв, в м. Луцьк по вул. Конякіна, 39, керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 30 січня 2020 року, це обумовлено тим, що у ОСОБА_1 було відібрано біологічне середовище для проведення лабораторних аналізів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та на проведення зазначених досліджень потрібний певний проміжок часу.

Так, в матеріалах справи наявне повідомлення про запрошення ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в м. Луцьку, для складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання пояснень по суті адміністративного правопорушення, яке було вручено апелянту 27 січня 2020 року.

Протокол щодо ОСОБА_1 складено в межах строків накладення адміністративного стягнення, чим спростовуються доводи апелянта про недопустимість його як доказу.

З огляду на ці обставини, апеляційний суд не знаходить порушень вимог нормативно-правових актів, які регламентують процедуру проходження огляду для визначення стану сп`яніння водія, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги також не можуть бути підставами для скасування постанови судді, оскільки не впливають на правильність його висновків.

Підстав для визнання висновку лікаря №169 від 27.01.2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, неналежним і недопустимим доказом, апеляційний суд не вбачає.

Також слід зазначити, що та обставина, що ОСОБА_1 під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП власноручно зазначив: «вину визнаю» та засвідчив своїм підписом (а.с.1), спростовує доводи його ж апеляційної скарги щодо його невинуватості та розцінюється судом як намагання уникнути адміністративної відповідальності за вчинене грубе правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на кількість алкоголю в крові ОСОБА_1 , яка згідно результату токсикологічного дослідження №124 від 27 січня 2020 року, становить 1,6 % проміле в крові, що також підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведених доказів, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя в повному обсязі дотримався цих вимог закону, тому обґрунтовано призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З огляду на наведене, законних підстав для скасування постанови судді і закриття провадження у справі, з мотивів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.04.2020 щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов