Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю Кулініча В.О. - особи, щодо якої винесено постанову, захисника Александрова Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 7 серпня 2020 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 07.08.2020 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 14 травня 2020 року о 2 годині ОСОБА_1 , який керував автомобілем "Mersedes-Benz" д/н НОМЕР_2 на просп. Мінському, 2 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суддя з метою з`ясування обставин справи не викликав свідків та поліцейських, не врахував, що наявні в справі докази штучно створені поліцейськими, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про вчинення правопорушення. Як стверджує ОСОБА_1 , 14.05.2020 року його зупинили поліцейські, які провели незаконний огляд автомобіля, по суті, обшук без участі понятих та постійної відеофіксації. На вимогу поліцейських він погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння і сів до патрульного автомобіля. Однак під час руху до лікарні поліцейські отримали виклик, попросили його відмовитися від огляду та пояснили, що протягом 12 годин він може пройти його сам, після чого привезе висновок лікаря і отримає посвідчення водія. У зв`язку з цим у присутності свідків він відмовився від огляду, повторивши за поліцейським, що зобов`язується пройти його протягом 12 годин, і поліцейський, фіксуючи відмову, підтвердив можливість водія відмовитися і пройти огляд самостійно, що підтверджується відеозаписом. На той час він не усвідомлював, що поліцейські ввели його в оману, своїми порадами та роз`ясненнями спонукали відмовитися від огляду і склали протокол на підставі штучних доказів. Після складання протоколу від керування транспортним засобом його не відстороняли, він продовжив рух і протягом 12 годин звернувся до лікарні, де йому відмовили в огляді у зв`язку з тим, що пройшло більше ніж 2 години.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 і захисника Александрова Д.О., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови не дотримано.

Зазначаючи про те, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення доведена, суддя, взагалі, не послався на докази і не звернув увагу на дані, які свідчать про недотримання працівниками патрульної поліції вимог закону при оформленні матеріалів справи, чим допустив неповноту та однобічність з`ясування обставин справи.

Уповноваженою особою Національної поліції разом з протоколом про адміністративне правопорушення до суду було направлено пояснення свідків та запис портативного відеореєстратора поліцейського.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 14 травня 2020 року о 2 годині ОСОБА_1 , який керував автомобілем "Mersedes-Benz" д/н НОМЕР_2 на просп. Мінському, 2 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у письмових поясненнях підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння та від відпису матеріалів справи (а.с.2).

Оцінюючи ці докази, слід зауважити, що пояснення свідків є неконкретними і формальними, оскільки з їх змісту неможливо зрозуміти, у який спосіб ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння. В частині того, що водій відмовився від підпису, ці пояснення, взагалі, не відповідають дійсності.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та дав пояснення, зміст яких викладено в апеляційній скарзі.

Наявним у справі відеозаписом зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу у зв`язку з порушенням водієм вимог ПДР поліцейський перевірив документи і провів огляд автомобіля та рюкзака ОСОБА_1 . На пропозицію поліцейського, висловлену о 02:26 годині в присутності свідків, пройти огляд у лікаря нарколога на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 погоджується, після чого запис припиняється. О 02:49 годині запис знову відновлюється вже в іншому місці, і на чергову пропозицію поліцейського в присутності свідків ОСОБА_1 відповідає, що разом з поліцейськими до лікаря нарколога не поїде, оскільки здасть аналізи протягом 12 годин. На це поліцейський повідомляє присутнім, що це право водія, і на уточнююче запитання ОСОБА_1 , чи вірно, що протягом 12 годин, відповідає, що так. Цей запис триває хвилину.

Згідно з п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, за змістом вказаної норми, поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про наявність у нього ознак сп`яніння, висловити чітку вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, в даному випадку у закладі охорони здоров`я, і у разі незгоди водія його пройти, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду на стан сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (крім алкогольного сп`яніння, огляд з метою визначення якого може бути проведений на місці зупинки), передбачена пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з ч.4 ст.266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

На переконання апеляційного суду, доводи в апеляційній скарзі та пояснення ОСОБА_1 про обставини спілкування з поліцейськими, зокрема, огляд автомобіля та особистих речей, згода проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і подальша відмова пройти огляд, що було спровоковано поліцейськими, узгоджуються з відеозаписом. На користь того, що саме поліцейський повідомив про можливість пройти огляд протягом 12 годин самостійно, свідчить зміст розмови в присутності свідків, у той час як йому достовірно були відомі наслідки, передбачені санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, і те, що огляд, який водій проходитиме самостійно, згідно з ч.5 ст.266 КУпАП є недійсним.

З огляду на викладене слід погодитися з доводами апеляційної скарги про недотримання поліцейськими вимог ст.266 КУпАП, оскільки, фактично, дій з метою направлення водія до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння ними здійснено не було.

Навпаки, апеляційним судом встановлено, що відмова пройти огляд на стан сп`яніння була спровокована поліцейським, який повідомив недостовірну інформацію про право водія відмовитися від огляду та можливість пройти його самостійно. Вказані дії є неприпустимими для представника влади, оскільки поліцейський відповідно до покладених на нього завдань згідно п.1 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" першочергово здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Дані у протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях свідків не можуть братись до уваги, що свідчить про відсутність належних та допустимих доказів, які б доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Крім того, у відповідності з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Незастосування поліцейськими цього заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення в сукупності з встановленими апеляційним судом обставинами свідчить про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, що потребувало його огляду і складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, який є недопустимим доказом.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, а згідно з ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 7 серпня 2020 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн