Провадження № 3/127/4742/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною першою статті 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №356055 від 12 червня 2020 року вбачається, що 12.06.2020 о 05 год. 35 хв. в м. Вінниці, по вул. Келецька, 63, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій, усвідомлюючи свою вину, відмовився на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Книжник Я.В. в судовому засіданні вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнали, та пояснили, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, однак просив провести його у медичному закладі КП «ВОНД «Соціотерапія», оскільки працівники поліції вели себе агресивно та зухвало. Однак, працівник поліції на прохання відвезти у медичний заклад відповів щоб ОСОБА_1 їхав самостійно. Після чого, виніс протокол про вчинення ним правопорушення та попросив підписати його. Протокол ОСОБА_1 не підписав, оскільки, не був згоден з протоколом та просив відвезти його у лікарню на що йому відмовили.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 та адвокат Книжник Я.В. просили закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні капрал поліції ОСОБА_2 , який був присутній при складані відповідного протоколу, суду пояснив, що він безпосередньо не здійснював зупинку автомобіля OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , однак, ним складався протокол про адміністравне правопорушення. При спілкуванні з водієм були встановленні ознаки сп`яніння в зв`язку з чим у присутності двох свідків було складено протокол.

В судовому засіданні судом допитано в якості свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що дійсно 12.06.2020 близько 05:30 год. він їхав разом із ОСОБА_1 автомобілем OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 . На його думку автомобіль безпідставно було зупинено працівниками поліції та звинувачено ОСОБА_1 у тому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 був тверезий та просив провести огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що працівники поліції повели себе дуже зухвало та відмовили везти останнього до медичного закладу, відповівши щоб їхав самостійно.

В судовому засіданні судом допитано в якості свідка ОСОБА_4 , яка пояснила, що її запросили працівники поліції для складання протоколу про адміністратвне правопорушення, однак вона безпосередньо не спілкувалася з водієм, про те чи були у водія ознаки алкогольного сп`яніння вона не знає та чи відмовлявся водій від проходження огляду вона також не знає, оскільки стояла далеко від водія і не чула його спілкування з працівниками поліції.

В судовому засіданні було оглянуто відеодоказ з нагрудної камери відеоспостереження працівника поліції, з якого не вбачається підтвердження вчинення правопорушення ОСОБА_1 . Зі вказаного відео неможливо встановити з ким час спілкуються працівники поліції.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, свідків, оглянувши відодаказ та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з диспозицією частини першої статті 130 КУпАП відповідальності за даною нормою підлягають особи, які керують транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особи, які керували транспортним засобом та які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП суду необхідно встановити два критерії: керування особою транспортним засобом та знаходження його в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, або ж відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував з приводу того, що був за кермом автомобіля, однак заперечував щодо того, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння та заперечував стосовно того, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої та другої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом другим та третім Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858 (далі - Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З вищенаведених нормативних актів слідує, що огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає не будь-яка особа, а лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а саме якщо у водія наявні одна чи декілька ознак стану сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як уже зазначалося вище та вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №356055 від 12 червня 2020 року вбачається, що 12.06.2020 о 05 год. 35 хв. в м. Вінниці, по вул. Келецька, 63, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка хода.

Однак, доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять. Крім того, з оглянутого відеозапису обставин адміністративного правопорушення не вбачається, що працівники поліції взагалі з`ясовували та встановлювали наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу.

Відповідно до частини третьої статті 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Отже, з аналізу наведених норм слідує висновок про те, що поліцейський зобов`язаний був доставити водія до закладу охорони здоров`я для здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння, і лише в разі відмови водія від проходження такого огляду скласти відповідний пртотокол.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду, а лише просив провести в його у медичному закладі, натомість працівник поліції склав протокол, в якому зазначено, що нібито він відмовився від проходження огляду.

Жодних доказів, які б спростовували дані пояснення, матеріали справи не містять, натомість свідок ОСОБА_3 стверджував, що ОСОБА_1 вимагав проведення огляду в закладі охорони здоров`я, в чому йому було відмовлено, а свідок ОСОБА_4 не підтвердила обставини зазначені в протоколі, щодо відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до частини п`ятої статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, суд приймає до уваги наявність численних порушень процедури проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду, встановленої статтею 266 КУпАП та Інструкцією, а по суті процесуального законодавства для поліцейського, а саме: на прохання водія огляд на стан алкогольного сп`яніння не був проведений у медичному закладі, не підтверджено належними доказами незгоду водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським.

Таким чином, переконливих доказів, окрім самого протоколу, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту".

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом першим статті 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту першого статті 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266,268, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: