КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2716/2020 Суддя 1 інстанції - Хрипун С.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Драпака Д.А. на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2020 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працює робітником ФОП ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 ;

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_1 16.04.2020 року приблизно о 7 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем Mazda, д/н НОМЕР_2 , по вул. Шевченка в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області, перед початком руху та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншими учасниками дорожнього руху, допустив зіткнення з транспортним засобом Toyota, д/н НОМЕР_3 , який рухався у попутному напрямку від вул. Київська в напрямку с. Віта Поштова, в наслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.3. б), п.10.1. ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Драпак Д.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2020 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Захисник вважає, що оскаржувана постанова суду є невмотивованою, такою, що прийнята з порушенням вимог процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

На думку апелянта, суддею суду першої інстанції здійснено спрощений підхід до вирішення справи по суті, оскільки не проведено автотехнічної експертизи за клопотанням сторони захисту.

В апеляційній скарзі захисник Драпак Д.А., не погоджуючись з мотивами судді у відмові проведення автотехнічної експертизи зазначає, що для вирішення технічної спроможності показів учасників ДТП, обставин та механізму ДТП, відповідності дій водіїв вимогам ПДР України та встановлення технічної можливості уникнути пригоди потрібні спеціальні знання у сфері авто техніки, а тому існує реальна необхідність у проведенні відповідної експертизи.

В доводах апеляційної скарги адвокат вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки в ньому не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, а саме відсутні обов`язкові відомості щодо події ДТП.

Захисник вважає схему місця ДТП також неналежним доказом тому, що при її складанні поліцейськими не зафіксовані дійсні обставини ДТП та дорожню обстановку, а саме:

- наземний нерегульований пішохідний перехід, який позначений відповідною дорожньою розміткою і про який попереджає дорожній знак, що підтверджується фото № 4-5;

- дорожня розмітка 1.1 (суцільна біла лінія) та 1.6. (переривчаста біла лінія, яка попереджає про наближення до розмітки 1.1.);

- перехрестя рівнозначних доріг (вулиці Шевченка з вулицею Новою в м. Боярка);

- ширина роздільних смуг;

- прив`язка місця ДТП до сталих об`єктів та елементів проїжджої частин, а вказано лише координати відносно елементів проїжджої частини;

- наявність предметів, що стосуються пригоди: розміщення уламків та частин кузова, уламків скла відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів, площу розсіювання уламків скла;

- ширину узбіччя:

- розташування дорожніх знаків.

Крім того, в доводах апеляційної скарги захисник зазначає про те, що судом не надано належної оцінки поясненням водія автомобіля Toyota, д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , з яких вбачається об`єктивна можливість останнього при виконанні п.12.3 ПДР України, уникнути ДТП.

Захисник Драпак Д.А. стверджує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність протиправного характеру дій ОСОБА_1 та причино-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 з наслідками ДТП, а тому провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Драпака Д.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення ОСОБА_3 ,який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду, пояснення свідка ОСОБА_4 та експерта ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, переглянувши наявний у справі відеозапис, та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , всупереч доводам апелянта, судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Як вбачається з постанови, на обґрунтування висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог Правил дорожнього руху України, а саме п. 2.3 б) та 10.1 ПДР України, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, суд першої інстанції послався на наявні у справі докази.

Так, згідно з п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пункт 10.1 ПДР України передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Проаналізувавши докази у справі, доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку щодо порушення ОСОБА_1 цих вимог ПДР.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 16.04.2020 року приблизно о 7 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем Mazda, д/н НОМЕР_2 , по вул. Шевченка в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області, перед початком руху та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншими учасниками дорожнього руху, допустив зіткнення з транспортним засобом Toyota, д/н НОМЕР_3 , який рухався у попутному напрямку від вул. Київська в напрямку с. Віта Поштова, внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.3. б), п.10.1. ПДР України.

Будь - яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП, суд не встановив.

З пояснень ОСОБА_1 , наданих на місці оформлення матеріалів вбачається, що він 16.04.2020 р., вийшовши з магазину «Горлиця» за адресою: с. Тарасівка, вул. Шевченка, 82, сів в авто на паркові, впевнившись в русі, зокрема, тричі подивившись з дзеркало заднього виду, та заздалегідь включивши покажчик лівого повороту, почав рух вперед, виїжджаючи на проїзну частину, але майже миттєво відчув сильний удар в передню ліву частину автомобіля, від чого авто дещо змістилось до бордюра.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не приймав, відповідно пояснень не надавав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав надані на місці пригоди пояснення та добавив, що ДТП відбулась в світлу пору доби, оглядовість з місця ДТП була хороша. Уточнив, що він не відразу зміг виїхати з місця зупинки, адже, по основній дорозі рухались авто, тому він, пропустивши одне авто, що рухалось в тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, та впевнившись в тому, що інший автомобіль - авто під керуванням водія ОСОБА_3 , рухається в цій же смузі руху, але орієнтовно на відстані 50 метрів від нього, розпочав рух та намагався виїхати на дорогу. Проте, отримав сильний удар від вказаного автомобіля.

Такі пояснення ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, адже, з матеріалів справи вбачається, що другий учасник ДТП водій Toyota, д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , як на місці ДТП, так і в суді першої інстанції пояснив, що приблизно о 17 годині 16.04.2020 року він їхав з с. Тарасівка в бік с. Віта Поштова, рух був ускладнений, перед пішохідним переходом автомобілі розсіялися. По вул. Шевченка в м. Боярка біля магазину автомобіль Mazdaпочав рух, на що ОСОБА_3 посигналив, автомобіль Mazdaпризупинився, а тому ОСОБА_3 продовжив рух. І в той момент, коли він ( ОСОБА_3 ) наблизився на мінімальну відстань до автомобіля Mazda, останній розпочав рух. ОСОБА_3 уточнив, що він почав гальмувати, проте, бачив, що це не дасть результатів, і він викрутив кермо вліво, щоб уникнути зіткнення, однак, цього не удалось уникнути і автомобіль Mazda, вдарив його автомобіль в праве переднє колесо. Будучи в шоковому стані, адже в автомобілі перебувало четверо людей, автомобіль по інерції проїхав ще кілька метрів, і потім зупинився. ОСОБА_3 уточнив, що дорожнє покриття було сухе, час доби приблизно 17 година, тобто світла пора доби. Чи був увімкнений лівий показник повороту у водія ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не бачив, адже, автомобіль Mazda, до зупинки, що спричинена була сигналом, вже виїхав, і передня частина автомобіля стояла під кутом, не видно було показника повороту. Крім того, між автомобілем Mazda та його автомобілем з правої сторони був припарковий інший автомобіль - білий мікроавтобус, у зв`язку з чим автомобіль Mazda він побачив лише за 10 метрів, коли вже він висунувся на дорогу. ОСОБА_3 уточнив, що їхав зі швидкістю 50 км/год, спочатку почав гальмувати, щоб уникнути зіткнення, але, вже на момент ДТП намагався прискорити рух, щоб встигнути проїхати та виїхав на смугу зустрічного руху. Злякався, бо у автомобілі було чотири пасажири. ОСОБА_3 пояснив, що на тій ділянці є поворот наліво, трохи далі є поворот праворуч і пішохідний перехід. Після удару на місці залишався осип скла.

Аналогічні пояснення ОСОБА_3 дав і суду апеляційної скарги, заперечуючи ту обставину, що рухався він з перевищенням швидкості.

Допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_4 пояснив, що весною 2020 року йому необхідно було забрати своє авто, що перебувало в Києві на ремонті, тому він приблизно о 17 год. прийшов на зупинку громадського транспорту в м. Боярка, що розташована на кутку будинку культури. Стояв, пив каву та почув сигнал, який привернув його увагу, і він повернув голову наліво та побачив, як червоний автомобіль Мазда виїжджає на проїзну частину, не надаючи переваги в русі чорному автомобілю Toyota. При цьому, виїзд автомобіля Мазда був різким, та специфічним, адже, на проїзну частину виїхали відразу обидва передні колеса, в зв`язку з чим, він (свідок) подумав, що водій Мазди хоче розвернутись. При цьому, такий виїзд автомобіля Мазда здійснювався із - за припаркованого за ним білого мікроавтобуса, який йому обмежував оглядовість, а тому, водій Мазди не бачив автомобіля Toyota. В цей час по проїзній частині рухався чорний автомобіль Toyota, який він добре запам`ятав, адже, він був без бампера, який побачивши із - за припаркованого мікроавтобуса рух автомобіль Мазду, почав гальмувати та викручувати кермо вліво з метою уникнення зіткнення, проте, повністю уникнути зіткнення не вдалось, і відбулось бокове зіткнення.

Крім того, свідок заявив, що він поспішав, тому на місце ДТП не підходив, та й для нього, як водія з багаторічним стажем, дана дорожня ситуація була зрозуміла, адже, автомобіль Мазда перед початком руху та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам руху.

Наведені пояснення повністю узгоджуються з показаннями ОСОБА_3 .

Саме про зазначений ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_4 механізм дорожньо - транспортної пригоди свідчать і дані, що зафіксовані на відеозапису події, з якого вбачається, що дійсно автомобіль Mazda спочатку намагається здійснити виїзд на проїзну частину, проте, дещо призупиняється, а потім розпочинає виїзд, і орієнтовно через 1,5 - 2 секунди відбувається зіткнення з авто під керуванням ОСОБА_3 , який гальмував та почав рухатись дещо лівіше, уникаючи зіткнення.

Зі схеми місця ДТП, яка складена поліцейським СРПП Києво - Святошинського ВП Владимірець в присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та ними підписана без будь-яких зауважень (а.с. 2) вбачається, кінцеве розташування транспортних засобів, зокрема автомобіля Mazda під відповідним кутом (з врахуванням пояснень самого ж водія даного автомобіля про те, що в момент ДТП передню частину його автомобіля, як і сам автомобіль відкинуло вправо.)

На зворотньому боці схеми місця ДТП зафіксовані пошкодження, отримані автомобілем Мазда та Toyota під час ДТП, згідно яких на автомобілі " Мазда" зафіксовано пошкодження кришки капота, переднього лівого крила, передньої лівої блок - фари, переднього бампера, а на транспортному засобу Toyota зафіксовано пошкодження передньої правої блок фари, переднього правого крила, дві праві дверки, праве дзеркало заднього виду, праве заднє колесо, задній бампер з правої сторони.

Експерт КНІДСЕ ОСОБА_5 , після ознайомлення з матеріалами справи, по механізму ДТП пояснив, що як вбачається з матеріалів справи первинно контактували кутові передні частини обох транспортних засобів: у автомобіля Мазда контактувала ліва передня частина, у автомобіля Toyota- права передня кутова частина. Обидва автомобілі на момент зіткнення знаходились у русі. Це підтверджується по-перше пошкодженнями, які зафіксовані, а по-друге розташуванням обох транспортних засобів на проїзній частині. До моменту зіткнення передня частина Мазди повністю виїхала на проїзну частину. В таких обставинах для водія автомобіля Мазда, потрібно було керуватися п. 10.1 ПДР, а саме перед початком руху, зміною напрямку руху водій повинен впевнитися в безпечності свого маневру і в тому, що він не створює перешкод іншим учасникам руху. Для водія автомобіля Toyota створювалась в такому випадку небезпека для руху, оскільки це було достатньо близько, і йому слід було, відповідно до вимог п. 12.3 ПДР зменшити швидкість, аж до зупинки транспортного засобу. Визначити експертним шляхом відповідність або невідповідність дій водія автомобіля Toyota Avensis Баграмяна вимогам 12.3 Правил дорожнього руху в межах вихідних даних, які є в матеріалах справи, не виявляється можливим. При цьому, на запитання захисника Драпака Д.А. експерт відмітив, що характер отриманих транспортними засобами механічних пошкоджень, їх кінцеве розташування та відсутність іншої слідової інформації можуть свідчити про те, що швидкісний режим водієм Toyota не був порушений. Разом з тим, з наявних у справі доказів чітко вбачається невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п. 10.1 ПДР України.

З огляду на викладене, враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини ДТП, суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушень п. 2.3 б) та п. 10.1 ПДР України, оскільки він, перед початком руху та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем Toyota під керуванням ОСОБА_3 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відсутність в схемі деяких обов`язкових відомостей, які вимагаються при її складанні, згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, оформлені не в автоматичному режимі, не є істотним недоліком в даній ситуації, адже, окрім схеми місця ДТП у справі наявні інші докази, як то відеозапис, та пояснення учасників, які дають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини.

Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували цей висновок, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті рішення суддею, а також відповідних додаткових доказів в скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано, а тому висновок судді у постанові про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правильним.

А відтак, постанова судді є законною та обґрунтованою, оскільки під час розгляду справи були ретельно перевірені всі докази в їх сукупності, тому підстав для її скасування не вбачаю.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про порушення Правил дорожнього руху України іншим учасником дорожнього руху ОСОБА_3 , то вирішення цього питання взагалі не може бути предметом даного апеляційного розгляду, оскільки дані про такі порушення в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , в межах якого і проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення, відсутні, як і відсутні точні вихідні дані з приводу відстані, на якій перебував ОСОБА_3 на момент виїзду автомобіля Мазда на проїзну частину, дані про швидкість автомобіля Тойота та інші відомості.

А тому, підстав для скасування постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 та задоволення апеляційної скарги не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Драпака Д.А., - залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Кепкал Л.І.