ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/1892/20
Провадження № 3/553/846/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м.Полтава

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Високих Марина Сергіївна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Савинці Оржицького району, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

07.09.2020 близько 12 год. 40 хв. у м.Полтава по бульвару Б.Хмельницького, 28, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ-DAWOO T13110», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух заднім ходом та, в порушення вимог п.10.9 ПДР України, не впевнившись у безпечності маневру, скоїв зіткнення з автомобілем марки «SUZUKI NEW», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по б-р Б.Хмельницького з вул.Небесної Сотні на вул.О.Бідного. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «SUZUKI NEW» зазнав механічних пошкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, обставин вчинення правопорушення, що викладені у постанові не заперечував.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії суд кваліфікує за ст.124 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, допустив порушення вимог п.10.9 ПДР України, у результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода і транспортні засоби зазнали пошкоджень.

Крім пояснень особи, яка притягується до відповідальності, винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: даними схеми місця ДТП з переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів та письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4).

У відповідності до п.10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався, внаслідок чого відбулось зіткнення, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП України у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

У відповідності до ст.401 КпАП України, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Разом із тим, згідно із ст.5 ЗУ «Про судовий збір», який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює відносини та визначає правові засади, зокрема, щодо звільнення від сплати судового збору, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Як убачається з приєднаних до справи матеріалів, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І групи, а отже має пільги щодо сплати судового збору, визначені ст.5 Закону України «Про судовий збір» та підлягає звільненню від його сплати при винесенні судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнити.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих