П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Головчак М.М., розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

21 листопада 2020 року, о 03 год. 47 хв., в м. Рівне по вул. Р.Шухевича, 20 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Mercedes-Benz E 300", н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest Drager 6810" №0176 в присутності двох свідків, що підтверджується тестом №1538 від 21.11.2020 року, результат огляду 2,06% проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

В судове засідання 21.12.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров"я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом ;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У результаті огляду на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Рівненській області Ярмошиком П.В. виявлені ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів тіла.

Огляд ОСОБА_1 проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest Drager 6810" №0176 в присутності двох свідків, що підтверджується тестом №1538 від 21.11.2020 року, результат огляду 2,06% проміле.

Огляд ОСОБА_1 у медичному закладі не проводився, що вбачається із Направлення на огляду водія до КЗ РОЦПЗН 21 листопада 2020 року о 04 год. 25 хв., огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 21 листопада 2020 року, ОСОБА_1 пройшов тест на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат 2,06% проміле, з результатом був згідний, до медичного закладу не направлявся.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

21.11.2020 року ОСОБА_1 написав зобов`язання не керувати транспортним засобом протягом 24 годин.

Таким чином, факт вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повністю підтверджено зібраними по справі доказами.

З врахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушень, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і накладає стягнення у виді штрафу в межах санкції статті в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

На підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять грн. 40 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак