Справа № 462/3024/20 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 33/811/1089/20 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Рудакевича Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 09 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 09 липня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає на АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 24.05.2020 о 00 год. 29 хв. у м. Львові на вул. Городоцька, 212 керував автомобілем марки «Opel Rekord», номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря №278 КНЛШМД від 24.05.2020 року, порушивши п. 2.9 а Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На зазначену постанову захисник Рудакевич Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити з підстав визначеними п.6 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлював адміністративну відповідальність.

Одночасно просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції, оскільки такий пропущено з поважних причин, а саме, постанова в день винесення вручена учасникам процесу не була, а оприлюднена 15.07.2020 через Єдиний державний реєстр судових рішень.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова суду незаконна та необґрунтована, винесена з порушенням норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. звертає увагу на те, що з 01 липня 2020 року набув чинності Закон України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який криміналізував посталені у провину водію дії. Тільки у зв`язку із набуттям чинності Закону України № 2617 VIII суд не вбачав правих підстав для закриття матеріалів даного провадження на підставі правил ч.2 ст.9, п.6 ст. 247 КУпАП, оскільки поширення цих норм на дії закону, що посилює відповідальність, у даному випадку криміналізував діяння. Така правова позиція ґрунтується і на правилах ст. 8 КУпАП.

Зазначає, що акт, який до 01 липня 2020 року встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння (ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року) , з 01 липня 2020 року був скасований Закон України № 2617 VIII з одночасною криміналізацією цих дій у ст. 286-1 КК України.

У зв`язку з тим згадана апеляційна скарга призначалась до розгляду в приміщенні Львівського апеляційного суду на 27 серпня 2020 року, про що повідомлялось ОСОБА_2 та захисника Рудакевича Ю.Ю., скеровувались повістки, яку захисник Рудакевич Ю.Ю. отримав 13.08.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з особистим підписом останнього, однак ні ОСОБА_2 ні його захисник Рудакевич Ю.Ю. в судове засідання не з`явилися.

Апеляційний розгляд було відкладено на 14 вересня 2020 року, однак знову ж таки ОСОБА_2 ні його захисник Рудакевич Ю.Ю. будучи повідомленими про дату, час і місце судового розгляду повістками, які вони отримали: ОСОБА_2 03.09.2020, а захисник Рудакевич Ю.Ю. 01.09.2020 про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з особистими підписами останніх, повторно не з`явилися в суд для участі в розгляді справи та про причини неявки суду не повідомили і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

У зв`язку з цим суд вважає, що наведена поведінка учасників процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Відповідно ж до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника та його захисника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

А тому, вивчивши матеріали справи та розглянувши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Рудакевича Ю.Ю. не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З огляду на те, що копія постанови в день винесення вручена учасникам процесу не була, а оприлюднена 15.07.2020 через Єдиний державний реєстр судових рішень, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У зв`язку з цим, висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №419429 від 24 травня 2020 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.05.2020р. з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння; записами нагрудного відеореєстратора поліцейського; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Що стосується доводів апеляційної скарги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із скасуванням акта, який встановлював адміністративну відповідальність то таке на увагу не заслуговує, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативно-правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.

Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акта продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на нереалізовані або неприпинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникають після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

У свою чергу стаття 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином, з огляду на те, що відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння посилена у зв`язку із доповненням Кримінального кодексу України ст. 286-1, вказаний закон зворотної сили не має, а тому до вказаних правовідносин підлягає застосуванню закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення, а саме ст. 130 КУпАП.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності зі ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

поновити захиснику Рудакевичу Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 09 липня 2020 року.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 09 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а його апеляцію - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.