Справа№938/356/20
Провадження № 3/938/171/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, фізичної особи-підприємця, за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т АН О В И В:

30.07.2020 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховинського районного суду до провадження судді Чекан Н.М. передано адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №375241 від 19.07.2020 року (а.с. 1) вбачається, що 19.07.2020 року близько 17.30 год. в с.Устеріки Верховинського району власник ресторану «Міжгір`я» ОСОБА_1 допустила проведення весілля, на якому було присутні 120 (стро двадцять) чоловік, чим порушила підпункт 15 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2020 року №588.

До цього протоколу долучено :

-лист №2663/108/54/02-2020 від 19.07.2020 року заступника начальника начальника СВ Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області Шекеряка Я.Д. про направлення начальнику Верховинського ВП матеріалів, які зареєстровані в журналі єдиного обліку за №1266 від 19.07.2020 року, для їх розгляду в порядку, визначеному КУпАП ( а.с. 2)

-рапорти ДОП Верховинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Остапенко Я. на ім`я начальника Верховинського ВП про те, що 19.07.2020 року, перебуваючи в с.Устеріки Верховинського району у складі мобільної групи спільно з працівниками Держпромспоживслужби, було виявлено в приміщенні ресторану «Міжгір`я» проведення весілля, на якому були присутні 120 осіб; власник даного закладу порушив вимоги п.3 підп.15 постанови Кабінету Міністрів України України від 20.05.2020 року №392 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2020 року №588 ( а.с.3, а.с.6)

-пояснення ОСОБА_1 від 19.07.2020 року, з якого вбачається, що вона є власником ресторану «Міжгір`я», де 19.07.2020 року протягом доби з 19.07.2020 року по 03.00 год. 20.07.2020 року проводитимуться весільні заходи на 120 чоловік при загальній кількості вмістимості її закладу в кількості 380 осіб; про те, що після 23.00 год. не можуть проводитися заходи в ресторанах, барах їй відомо (а.с.4)

-лист начальника Верховинського РВ Головного управління ДПСС в Івано-Франківській області Раховського І.Д. №25-20/371 від 01.07.2020 року, адресований начальнику Верховинського ВП ОСОБА_2 , з пропозицією створити робочі групи для спільного проведення (відпрацювання) заходів, спрямованих на усунення порушень протиепідемічних вимог, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392 ( а.с.5).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву про розгляд матеріалів про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП у її відсутності, оскільки вона здійснює догляд за сином-інвалідом та знаходиться з ним в м.Чернівці, де він проходить реабілітацію. До цієї заяви додала копію довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААБ №159437, згідно з якою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом першої групи загального захворювання та потребує постійного стороннього догляду і побутового обслуговування.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`активне дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами.

Зокрема, у ст.1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2020 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб, а санітарно-протиепідемічні правила і норми - нормативно-правові акти (накази, інструкції, правила, положення тощо) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, вимоги яких спрямовані на запобігання виникненню та поширенню інфекційних хвороб.

Згідно зі ст.29 вказаного Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

У протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимоги підпункту 15 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2020 року №588, оскільки вона, як власник, допустила проведення весілля в ресторані «Міжгір`я», на якому було присутні 120 осіб.

Аналізом постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2020 року №588, порушення якої ставить у провину ОСОБА_1 , встановлено, що в підпункті 15 пункту 3 вказаного нормативно-правового акта закріплено, що на період дії карантину забороняється діяльність закладів культури з наповненістю понад 50 відсотків стаціонарних розміщених місць для сидіння та/або більше однієї особи на 5 кв. метрів площі закладу культури. Однак, суд звертає увагу, що ресторани не відносяться до закладів культури, бо відповідно до ст. ст. 1,2 Закону України «Про культуру» заклад культури - юридична особа або структурний підрозділ юридичної особи основною діяльністю якої є діяльність у сфері культури, до якої належить діяльність у сфері художньої літератури, кінематографії, театрального, музичного, хореографічного, пластичного, образотворчого та декоративно-ужиткового мистецтва, архітектури, фотомистецтва, дизайну; нематеріальної культурної спадщини, в тому числі народної культури (фольклор, традиції, звичаї і обряди, діалекти і говірки, народні художні промисли та ремесла, історична топоніміка тощо); охорони національного культурного надбання, в тому числі культурної спадщини; музейної справи, колекціонування; архівної справи; бібліотечної справи; книговидання, створення видавничої продукції, її розповсюдження і використання; створення і розповсюдження фонограмної та аудіовізуальної продукції; художньо-естетичної освіти, спеціальної культурно-мистецької освіти, позашкільної освіти сфери культури, педагогічної діяльності у закладах освіти сфери культури; наукових досліджень у сфері культури; міжнародних культурних зв`язків, а також переміщення культурних цінностей через державний кордон; виробництва матеріалів та обладнання, необхідних для збереження, створення і використання культурних цінностей та культурної спадщини.

Згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, доповнювати його чи уточнювати.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв протии Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Крім того, жодних доказів на підтвердження проведення ОСОБА_1 масового заходу у ресторані не долучено. У вищевказаному протоколі зазначено прізвище, імена, по батькові двох свідків, але не зазначена повна адреса їх місця проживання, що унеможливлює виклик цих свідків в судове засідання для допиту. Долучені до протоколу рапорти працівника поліції, який здійснював виїзд на місце події, суд не вважає належним та допустимим доказом, оскільки вони не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень (така позиція висвітлена в постановах Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 161/5372/17 та від 20.05.2020у справі № 524/5741/16-а).

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому провадження в справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказаною статтею слід закрити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст. 44-3, ст.ст. 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ст..44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Чекан Н.М.