Справа № 163/974/20 Провадження №33/802/455/20 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч.1 ст. 483 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю представника митниці Пікалюка М.С., представника особи інтересів якої стосується справи ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Вісьтака І. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 11 червня 2020 року,

В С Т А Н О В И В

Даною постановою провадження по справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 за ознаками адміністративного правопорушення, перебаченого ч.1 ст.483 МК України закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вилучений за цим протоколом автомобіль "Рено", номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , переданий Волинській митниці для вирішення питання про його долю в порядку ст.243 чи ст.488 МК України.

Головний державний інспектор Волинської митниці склав протокол про те, що ОСОБА_2 , прямуючи 04.12.2019 з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС автомобілем "Рено", номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , перемістив вказаний автомобіль з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави переміщення транспортного засобу одержаних незаконним шляхом документів італійського свідоцтва про реєстрацію автомобіля № НОМЕР_4 та рахунку-фактури № 995-OTC/LUA, які містять неправдиві відомості про відправника та одержувача автомобіля, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України.

Не погоджуючись з постановою судді в.о. начальника митниці Вісьтак І. подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у порушенні митних правил та прийняти рішення в межах санкції ч. 1 ст. 483 МК України.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суддею суду першої інстанції не враховано той факт, що дана особа вчинила дії, спрямовані на переміщення автомобіля "Рено", номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підставу для переміщення транспортного засобу документів свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та рахунку-фактури, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості самого товару, а матеріалами наданими митними органами винуватість ОСОБА_2 повністю стверджується, а тому є достатні підстави для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України з накладенням стягнення у відповідності до санкції даної статті.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника митниці Пікалюка М.С., який апеляційну скаргу підтримав, представника особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , який просив постанову судді залишити без змін, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.483 МК України вказаної вимоги закону дотримав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 виступав перевізником транспортного засобу як товару, що увозився в Україну і підлягав митному оформленню, що підтверджено і довіреністю компанії "VIACET INVEST LTD".

В той же час митна декларація типу ІМ40ЕЕ №UA205000/2019/927379, де відправником транспортного засобу вказано англійську компанію "VIACET INVEST LTD", яка зазначена і у фактурі №995-ОТС/LUА від 03.12.2019, котра митницею ставиться під сумнів, стала підставою митного оформлення автомобіля. Такі докази безсумнівно свідчать про причетність до увезення транспортного засобу ПП «АВТОСТАРС", в адресу якого прямував автомобіль, однак повні фактичні обставини цього по справі не встановлені.

Згідно повідомлення під час апеляційного розгляду представника митниці до ЄРДР не вносилися відомості щодо можливого вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України.

Таким чином, у даній справі доведений лише факт подання митному органу як підстави для переміщення товару - автомобіля "Рено", номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 товаросупровідних документів, що містили дані про відправника, одержувача товару, вартості придбання, що суперечать документально підтвердженій офіційній інформації митного органу (а.с. 88-94) про інших відправника, одержувача цього ж товару, вартості придбання.

Разом з тим, ОСОБА_3 митницею остаточно не з`ясовані питання достовірності вищевказаних документів, що містять суперечності, та обставини їх виготовлення. Зокрема, остаточно не з`ясовано, чи містять зазначені у протоколі про порушення митних правил документи, що подавалися при митному оформленні вищевказаного транспортного засобу, неправдиві відомості щодо відправника (продавця) та отримувача (покупця) цього товару.

За фактом митного оформлення вищевказаного транспортного засобу не вирішувалося питання про притягнення до відповідальності за будь-які порушення митних правил інших осіб, крім перевізника ОСОБА_2 , який не був декларантом.

У даній справі не доведено, що перевізник автомобіля ОСОБА_2 мав умисел на вчинення дій, спрямованих на переміщення цього транспортного засобу з приховуванням від митного контролю при ввезенні його на митну територію України та митному оформленні його Волинською митницею.

Тому висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_2 порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, як вбачається з апеляційної скарги, особа, що її подала в обґрунтування своїх вимог посилається лише на те, що вина ОСОБА_2 за ч.1 ст.483 МК України повністю стверджена матеріалами справи та іншими документами, разом з тим жодних доводів та обґрунтувань щодо законності чи безпідставності закриття провадження на підставі п.1 ст.247 КпАП України не зазначено. Відповідно, обґрунтованих доводів невірності таких висновків апелянтом не наведено. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга в.о. начальника митниці до задоволення не підлягає.

За таких обставин, суддя місцевого суду прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 в даному випадку відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, з чим погоджується і апеляційний суд, оскільки досліджені у справі докази приводять до висновку, що останній не є в даному випадку суб`єктом вказаного правопорушення, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу в.о. начальника митниці Вісьтака І. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 11 червня 2020 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк