Справа № 304/582/20 Провадження № 3/304/222/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, українця, громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

11 травня 2020 року о 19.40 год ОСОБА_1 по пл. Незалежності у м. Перечин Перечинського району Закарпатської області керував транспортним засобом марки «HONDA CR-V», р/н НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив. Представник ОСОБА_1 адвокат Штефаняк І.І. у судове засідання також не з`явився, неодноразово подавав заяви про відкладення розгляду справи, 26 червня 2020 року з підстав направлення адвокатського запиту, а 10 серпня 2020 року з підстав чергового ознайомлення з матеріалами справи (а. с.8).

Такі дії мають очевидні ознаки штучного створення підстав для закінчення передбаченого ст. 38 КУпАП України строку накладення адміністративного стягнення і намагання уникнути в такий спосіб адміністративної відповідальності.

Статтею 277 КУпАП передбачено, що справи про адміністративне правопорушення розглядаються у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом правомочним розглядати справу протоколу про адміністративне правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла до суду 15 травня 2020 року.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Суд розцінює дії представника ОСОБА_1 як зловживання процесуальними правами з метою ухилення від адміністративної відповідальності, тому враховуючи положення ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в сукупності, суддя приходить до такого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Так, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 388359 від 11 травня 2020 року, Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 111 від 11 травня 2020 року, повідомленням заступника начальника Перечинського ВП від 28 липня 2020 № 3804/106/25/3-2020, а також іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даних, які б спростовували докази вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, суду не представлено.

Як вбачається з роз`яснень Касаційного кримінального суду у складі ВС України на звернення голови Донецького апеляційного суду Лісового О.О. (вх. № 290/0/157-20 від 02 липня 2020 року) та секретаря судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мосьондза І.А. (вх. № 289/0/157-20 від 02 липня 2020 року) щодо вирішення питання про те, чи підлягають з 01 липня 2020 року адміністративній відповідальності за статтею 130 КУпАП) особи, які вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до 01 липня 2020 року, визначено, що розгляд справ за ст. 130 КУпАП, які було вчинено до 01 липня 2020 року, має здійснюватися відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких дій.

Так, відповідно до Закону України № 2617 VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» відбулося посилення відповідальності за керування водіями транспортними засобами в стані сп`яніння. Цим законом за вказані дії була передбачена кримінальна відповідальність, а тому, враховуючи вимоги ст. 8 КУпАП ОСОБА_1 має нести відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції, що діяла до введення в дію вищевказаного закону, оскільки адміністративна відповідальність є більш м`якою, ніж кримінальна відповідальність.

Таким чином враховуючи наведене ОСОБА_1 підлягає притягненню до відповідальності за протоколом серії ДПР18 № 388359 від 11 травня 2020 року.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням вищезазначеного, відповідно до вимог адміністративного закону і передбаченої цим законом санкції, суддя вважає, що винного ОСОБА_1 необхідно для його виправлення і запобігання вчинення ним нових правопорушень піддати адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Чепурнов В. О.