06.08.2020 Провадження по справі № 3/940/336/20
Справа № 940/762/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

6 серпня 2020 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Косович Т.П. з участю прокурора Романчука О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , працюючої головою Тетіївської районної державної адміністрації,

за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , працюючи на посаді голови Тетіївської районної державної адміністрації та відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) будучи суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, порушила вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону, а саме не повідомила у встановленому порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який виник під час підписання заяви від 06.02.2020 року № 07/14-246 про відмову від апеляційної скарги Тетіївської районної державної адміністрації на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року у справі № 320/4782/19 за адміністративним позовом самої ж ОСОБА_1 до Тетіївської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, а також вчинила дії в умовах даного конфлікту інтересів, підписавши вищевказану заяву, порушивши при цьому вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявила клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення без встановлення її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вважаючи дату виявлення правопорушення 03.04.2020 року отримання Національним агентством з питань запобігання корупції від Тетіївської районної державної адміністрації всіх необхідних документів для встановлення в її діях складу чи відсутності складу правопорушення.

Прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Романчук О.М. проти заявленого клопотання заперечив з тих підстав, що на даний час ст. 38 КУпАП змінена та вказує, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. При цьому датою виявлення правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , вважає дату складення протоколів про адміністративні правопорушення - 11.06.2020 року.

Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Із матеріалів справи встановлено, що розпорядженням виконуючого обов`язки голови Тетіївської районної державної адміністрації від 11.06.2019 року ОСОБА_1 , яка працювала заступником голови Тетіївської районної державної адміністрації, оголошено догану за неналежне виконання службових обов`язків, яке виявилось у незабезпеченні контролю щодо розпорядження № 37 від 29.01.2018 року про проект Тетіївської районної програми «Забезпечення хворих на цукровий діабет препаратами інсуліну на 2018-2020 роки», яке за позовом ОСОБА_1 рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року було визнане протиправним та скасоване.

Не погоджуючись з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року, Тетіївська районна державна адміністрація подала апеляційну скаргу на дане рішення до Шостого апеляційного адміністративного суд, яка була прийнята судом та призначена до розгляду.

Розпорядженням Президента України від 31.01.2020 року № 90-2020рп «Про призначення Н.Дячук головою Тетіївської районної державної адміністрації Київської області» Н.Дячук була призначена головою Тетіївської районної державної адміністрації Київської області та відповідно до розпорядження Тетіївської районної державної адміністрації Київської області від 04.02.2020 року № 5-к вступила на посаду голови Тетіївської районної державної адміністрації Київської області.

Відповідно до пп. «и» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в тому числі і щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону визначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно, а також зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При цьому, відповідно до ст. 1 Закону, реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Зважаючи на дані поняття, реальний конфлікт інтересів має місце за наявності в сукупності наступних обставин, що є предметом доказу за справою про адміністративне правопорушення, а саме:

-наявність приватного інтересу:

-наявність службових чи представницьких повноважень;

-наявність суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями;

-наявність впливу вищезазначеної суперечності на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Тобто, реальний конфлікт інтересів має відбутися лише тоді, коли особа, користуючись наданими службовими повноваженнями для задоволення приватного інтересу приймає рішення або вчиняє дію на користь себе або третіх осіб.

Поряд з цим законом не встановлюється заборон чи обмежень на наявність приватного інтересу, як такого. Йдеться про дотримання правил етичної поведінки службовця та відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових чи представницьких повноважень.

Зважаючи на зазначені положення Закону, ключовими ознаками реального конфлікту інтересів є наявність у особи приватного інтересу, службових повноважень та суперечності між ними, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання службових повноважень.

06.02.2020 року ОСОБА_1 , вже перебуваючи на посаді голови Тетіївської районної державної адміністрації Київської області, підписала заяву від 06.02.2020 року № 07/14-246 про відмову від апеляційної скарги Тетіївської районної державної адміністрації на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 року у справі № 320/4782/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тетіївської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження від 11.06.2019 року.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Дана стаття носить імперативний характер і зобов`язує орган чи посадову особу, яка здійснює розгляд матеріалів, щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, закривати провадження та закінчити дослідження доказів, а також їхнє отримання в судовому засіданні.

Відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП у редакції Закону № 2293-VIII від 27.02.2018, який діяв на час вчинення адміністративних правопорушень, тобто станом на 06.02.2020 року, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією могло бути накладене протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, органом, який в подальшому склав відповідні протоколи (НАЗК), були виявлені 03.04.2020 року, оскільки саме із цього часу зазначений орган отримав від Тетіївської районної державної адміністрації всі необхідні документи для виявлення можливої наявності у діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, що підтверджується відміткою про отримання на супровідному листі № 07-19/537 від 01.04.2020 року. При цьому матеріали справи не містять будь-яких документів про продовження строків проведення перевірки відповідно до Порядку проведення перевірок Національним агентством з питань запобігання корупції, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 року № 2.

Посилання прокурора, на те, що днем виявлення даних адміністративних правопорушень є 11.06.2020 року, тобто день складання протоколів про адміністративні правопорушення, є безпідставним і суперечить як вимогам Законів України, так і положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, яка є невід`ємною частиною Конвенції.

Як вбачається із матеріалів справи, 11.06.2020 року уповноваженою особою були складені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 та ч. 2 ст. 172- 7 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини висловленої у рішеннях «Гурепка проти України», «Швидка проти України», «Лучанінова проти України», «Карелін проти Російської Федерації» та у інших багаточисельних рішеннях, адміністративні правопорушення за своєю суттю відносяться до кримінальних правопорушень, а тому при розгляді справ про адміністративні правопорушення повинні застосовуватись відповідні положення закону, які регламентують кримінальне провадження.

Застосовуючи відповідні положення кримінального процесуального закону, а також загальні положення теорії права можливо стверджувати те, що під виявленням правопорушення необхідно розуміти отримання органом, уповноваженим на проведення відповідного розслідування, інформації чи фактів, які указують чи можуть указувати на існування обставин, що утворюють склад відповідного правопорушення і які є підставою для початку проведення відповідного розслідування. Таким чином, виявлення правопорушення є підставою для проведення відповідного розслідування, що закінчується складанням відповідного документу, який є підставою для притягнення особи до певного виду відповідальності. Стосовно справ про адміністративне правопорушення, то таким документом є протокол про адміністративне правопорушення, тобто процесуальний документ, яким держава в особі уповноваженого органу чи особи висуває певній особі претензії кримінально правового (адміністративно правового) характеру і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Наведене у свої сукупності указує на те, що 11.06.2020 року не можливо вважати моментом виявлення адміністративних правопорушень, оскільки цього дня уповноваженим органом уже були складені протоколи про адміністративні правопорушення, тобто процесуальні документи, якими було закінчено розслідування у цій справі, висунуті претензії правового характеру та визнано наявність достатньої кількості доказів для скерування протоколу до суду.

Із урахуванням наведенного, суд вважає за необхідне початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення у цій справі (з дати виявлення правопорушення) обчислювати із 03.04.2020 року.

При цьому суд враховує те, що відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Зважаючи на викладене суд вважає, що при розгляді даної справи повинні застосовуватись строки, передбачені ст. 38 КУпАП, які діяли на час вчинення адміністративного правопорушення, тобто станом 06.02.2020 року.

Таким чином, в силу презумпції невинуватості за міжнародними та національними нормами права, ОСОБА_1 не може бути притягнута до відповідальності за ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП України в зв`язку з пропуском строку притягнення її до адміністративної відповідальності, що є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 38, ч.1 та ч. 2 ст. 172-7 ч.2, ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції»,

постановив:

Справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , провадженням закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя: Т.П.Косович

Постанова набрала законної сили «___» ________________ 20___р.

Строк пред`явлення постанови до виконання до «___» _______________ 20___р.