ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/1840/20
Провадження № 3/553/831/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м.Полтава

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Високих Марина Сергіївна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, громадянина України, студента ПТУ №4 м.Полтави, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП,

в с т а н о в и в:

29.08.2020 близько 01 год. 27 хв. по вул.Вузька,8 у м.Полтава, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «VIPER», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Drager», прилад ARLM - 0363, тест 31 (газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі), результат якого склав 1,27%.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, 29.08.2020 о 01 год. 27 хв. ОСОБА_1 по вул.Вузька, 8 у м.Полтава керував транспортним засобом марки «VIPER», державний номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1 ПДР України, ст.15 Закону України «Про дорожній рух»; не маючи при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1г ПДР України; без реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п.2.1б ПДР України та будучи не у застебнутому мотошоломі, чим порушив п.2.3г ПДР України.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 винив себе визнав за усіма епізодами адміністративних правопорушень, що поставлені йому за провину та пояснив, що після вживання алкогольних напоїв він сів за кермо мопеду, який йому не належить, та проїхавши близько 100 метрів був зупинений патрульними. З висновком тестування на алкоголь він погодився, при цьому підтвердив, що будь-яких документів на транспортний засіб при собі не мав, здійснював керування не у застебнутому мотошоломі. При цьому пояснив, що посвідчення водія він не отримував і наразі спеціального права на керування транспортними засобами не має.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні осудила поведінку сина та пояснила, що нею вжито профілактичних заходів з приводу недопущення таких дій. Просила суворо сина не карати, зазначила, що раніше син до адміністративної відповідальності не притягувався і має позитивні характеристики.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, її законного представника, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суддя вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії суддя кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Також дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; за ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом та за ч.5 ст.121 КУпАП, так як ним було порушено правила користування мотошоломом.

Окрім наданих ОСОБА_1 пояснень, в яких він не заперечував фактичних обставин та доказів у справі за фактами керування транспортним засобом у стані сп`яніння, порушення правил користування мотошоломом та фактом керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, його винуватість підтверджується наступними доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №111235, 29.08.2020 о 01 год. 27 хв. по вул.Вузька, 8 у м.Полтаві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи із змісту п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю.

Частина 2 ст.266 КУпАП детально регламентує порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння - «огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими у присутності двох свідків».

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 було проведено поліцейським у зв`язку із виявленням у водія наступних ознак: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук.

Згідно з висновком тестування на алкоголь від 29.08.2020 Drager Alkotest 7510, прилад ARLM 0363, тест №31, результат вмісту алкоголю у видихуваному повітрі у ОСОБА_1 склав 1,27%, що значно перевищує допустимий показник.

Зазначена обставина також підтверджується долученими до матеріалів справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у присутності яких водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» на місці зупинки, результат якого склав 1,27 проміле, із висновком тестування погодився.

Надані ОСОБА_1 пояснення з приводу фактичних обставин, допущених ним правопорушень повністю узгоджуються із приєднаними до протоколу письмовими матеріалами та дослідженим в ході розгляду справи записом відеофіксації порушень, згідно з яким на місці зупинки водій пройшов огляд на стан сп`яніння та не заперечував його результати.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей), об`єктивно узгоджуються між собою та наданими порушником поясненнями в ході розгляду справи, що у сукупності дає судді підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1, ч.2 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП «поза розумним сумнівом».

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Виходячи із змісту ст.13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст.24-1 цього Кодексу. Між тим, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтями 121-127 та ч.1-ч.3 ст.130 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені ст.185) можуть бути застосовані заходи впливу.

Враховуючи суспільну небезпечність допущених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, суддя не вбачає підстав для застосування до нього заходів впливу, що передбачені ст.24-1 КУпАП.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суддя, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З огляду на викладене, суддя вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, прав керування транспортними засобами не має, до останнього не може бути застосовано позбавлення спеціального права.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих