ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2020 р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Веселівського відділення поліції Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Менчикури Веселівського району Запорізької області, громадянина України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2020 р. за вхідним № 3077/20 до Веселівського районного суду Запорізької області надійшов матеріал у відношенні гр. ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 184 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Положеннями ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом даного адміністративного проступку є громадський порядок і громадська безпека. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. При цьому, такі дії мають вчинятися свідомо. Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини, що полягає в ухиленні від виконання своїх батьківських обов`язків.

Як встановлено в судовому засіданні, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

Посадова особа, яка склала протокол серії АПР18 № 624166 від 25.06.2020 р., у графі склад адміністративного правопорушення зазначила, що 25.06.2020 р. о 16.00 год. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем мешкання невиконувала передбачені законодавством вдруге протягом року батьківські обов`язки по відношенню до своїх двох неповнолітніх дітей, а саме: не забезпечила відповідних умов для проживання. В будинку дуже брудно, розкидані брудні речі, брудний посуд з рештками зіпсованої їжі, таким чином ОСОБА_1 , порушила Закон України «Про охорону дитинства».

У наданих до протоколу на окремому аркуші ОСОБА_1 надала поясненння, у яких зазначила, що вона прийшла з городу, втомилася. Зі змісту наданих пояснень ОСОБА_1 вбачається, що після відпочинку вона наведе порядрок,а саме: складе розкидані речі та помиє брудний посуд з рештками зіпсованої їжі.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Працівник поліції, який склав даний протокол, у графі свідки зазначив про їх відсутність.

Проте, до протоколу додані пояснення ОСОБА_2 , до показів якого суд ставиться критично, так як незрозуміло який він має процесуальний статус по даній справі.

Крім того, суд при вивченні пояснень ОСОБА_2 прийшов до висновку , що ОСОБА_2 під час надання пояснень перебував у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, що підтверджується його нерозбірливим почерком та відсутністю підпису у даних поясненнях .

Названі обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії ОСОБА_1 як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, так як відсутня суб`єктивна сторона правопорушення.

Суд позбавлений можливості збору доказів.

Зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У роз`ясненнях, викладених у п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя » № 9 від 01.11.1996 р. зазначено, що згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247 та ст.ст.221, 283-284, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 313/784/20 про адміністративне правопорушення у відношенні гр. ОСОБА_1 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення -закрити.

Копію постанови направити для відома ОСОБА_1 та начальнику Веселівського відділення поліції Мелітопольського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, на яку винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О. Нагорний

05.08.20