Справа №: 272/647/20
Провадження № 3/272/320/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року

Суддя Андрушівського районного суду Житомирської області Карповець В.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Андрушівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

працюючу на Укрзалізниці в м.Києві,

проживаючу за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше до

адміністративної відповідальності не

притягувалася, РНОКПП - НОМЕР_1 ,

за ст.184 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 695146 вбачається, що 11.06.2020 стало відомо, що у період з березня по червень 2020 року громадянка ОСОБА_1 відправила своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , 2008 року народження, та ОСОБА_3 , 2011 року народження, до міста Ірпінь до знайомої. При цьому, ОСОБА_1 дітьми не займається, їх навчанням не цікавиться, діти проживають окремо від матері.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала, пояснила, що від виконання батьківських обов`язків вона не ухиляється та викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не відповідають дійсності, оскільки діти проживають разом з нею в м.Ірпінь, Київської області, де їй на праві власності належить частина житлового будинку та знаходяться на її утриманні. Також ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала, що дітям забезпечені всі необхідні умови для проживання та навчання.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Северин Я.В. в судовому засіданні вказала, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов для життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей. Також захисник в судовому засіданні пояснила, що дійсно в березні 2020 року діти ОСОБА_1 нетривалий час знаходились на відпочинку в м.Ірпінь у її знайомої ОСОБА_4 , однак в цей період ОСОБА_1 постійно спілкувалась з дітьми, навідувала їх. ОСОБА_1 дбає про своїх дітей, купує їм одяг та шкільне приладдя, оплачує заняття з репетиторами.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Частина 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

При цьому, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо. Суб`єктом правопорушень є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

Згідно ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із елементів складу адміністративного правопорушення є вина правопорушника у формі умислу чи необережності.

У ч.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 695146 складений відносно ОСОБА_1 не містить ознак об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення, зокрема з його змісту не зрозуміло в яких саме діях ОСОБА_1 чи бездіяльності виразилось ухиляння від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не конкретизовано норми законодавства, якими ці обов`язки передбачені та які вимоги порушено.

Згідно наявного в матеріалах справи про адміністративне правопорушення акту обстеження умов проживання вбачається, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_2 , та разом з нею проживають її діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься характеристика видана виконавчим комітетом Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 за час проживання на території Павелківської сільської ради зарекомендувала себе з позитивної сторони, зауважень щодо її поведінки не надходило.

Будь - які належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення у справі відсутні.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, вважаю за необхідне провадження в справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283 , 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення №272/647/20, провадження №3/272/320/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.184 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області на протязі десяти з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя:В. В. Карповець