Справа №345/2753/20
Провадження № 3/345/789/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2020 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 04.08.2020 р. о 22.20 год. в с. Середній Угринів по вул. Шевченка керував автомобілем «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 повторно не з`явився у судове засідання, яке було призначене на 14.09.2020 р. Хоча завчасно та належним чином повідомлявся про час та місце проведення судового засідання. Те, що йому було відомо про час та місце проведення судового засідання підтверджується тим, що він надіслав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 17). Своє клопотання він мотивує тим, що він перебуває на самоізоляції. Проте, жодних документів на підтвердження вказаного факту до заяви не долучено. Також слід враховати, що розгляд справи вже відкладався за клопотанням ОСОБА_1 у зв`язку із необхідністю звернення до лікаря (а.с. 13-14). Проте, документів, які б свідчили про звернення ОСОБА_1 за медичною допомогою, станом на сьогоднішній день ним також не було додано. Вказане свідчить про безпідставність повторного клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи. Суд розцінює вказане клопотання, як спробу уникнути відповідальності за скоєне, шляхом затягування розгляду справи.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Також, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Подальше безпідставне відкладення розгляду справи призведе до порушення строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи і таким чином дослідивши наявні докази, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться:

1) відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №231478, в якому зафіксовані подія і обставини справи (а.с. 1);

2) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який підтверджує, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів на місці зупинки за допомогою алкотестра «Драгер» у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, почервоніння обличчя), проте ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився в присутності двох свідків (а.с. 2);

3) направленням на огляд водія в заклад охорони здоров`я «Калуську ЦРЛ» з метою виявлення стану сп`яніння, який підтверджує, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі (а.с. 3);

4) інформацією з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що були свідками того, як ОСОБА_1 відмовився продувати алкотестер «Драгер» і проїхати в медичний заклад (а.с. 4, 5),

5) рапортом працівника поліції від 04.08.2020 р., в якому зафіксовані обставини справи (а.с. 6);

6) свідоцтвом про повірку алкотестера «Драгер 6810», яке чинне до 02.10.2020 р., що свідчить про справність газоаналізатора і наявність такого в працівників поліції (а.с. 7);

7) відеозаписом, який долучено до матеріалів справи. Зокрема на відеозаписі зафіксовано факт кермування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Шкода», а також його небажання підписуватись в протоколі про адмінправопорушення (а.с. 8).

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процитована норма законодавства не містить виключень і не передбачає можливості відмовитись від законної вимоги поліцейського з будь-яких (поважних чи не поважних) причин.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування - відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який, доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто відбулася декриміналізація цих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Враховуючи, що вказане правопорушення було скоєно 04.08.2020 року, тобто після відновлення адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Призначаючи стягнення ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, слід врахувати характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини справи, особу правопорушника, його майновий стан та з метою виховання останнього і запобіганню вчинення нових правопорушень, накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір згідно з п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (стягувач - Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя