запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/614/20Головуючий у 1-й інстанції Круглікова А.В.
Єдиний унікальний №333/2929/20Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Астаф`єва Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Астаф`єва Геннадія Владленовича на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 07.06.2020 року о 21 год. 38 хв. ОСОБА_1 в м.Запоріжжі по вул.Космічна, буд.№119, керував транспортним засобом «Nissan Juke», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком від 07.06.2020 року №2954. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі захисник Астаф`єв Г.В. просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину скоєння порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в редакції на час його вчинення, адміністративну відповідальність за яке виключено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, що набрав чинності 01 липня 2020 року.

Крім того, в супереч вимогам наказів МВС України №1376 від 06.11.2015року, №1395 від 07.11.2015 та №1452/725 від 09.11.2015 року, матеріали справи не містять відомостей про складання акту на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів, згідно інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015року за №1413/27858.

Як свідчить протокол про адміністративне правопорушення, огляд на стан сп`яніння на місці взагалі не проводився, інспектор поліції акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів взагалі не складав, до цього не були залучені два свідка.

ОСОБА_1 ніколи не вживав наркотичні засоби, тому не заперечував проти медичного огляду на місці, однак патрульні поліцейські в супереч вимогам законодавства такий огляд не запропонували і не провели.

Інспектор не роз`яснив права та обов`язки, після зупинки ОСОБА_1 , що підтверджується відео доказами згідно статі 251 КУпАП.

Також це не було зроблено поліцейським перед проведенням огляду на стан сп`яніння, який не проінформував ОСОБА_1 який підлягав огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу або принципу проведення лабораторного дослідження, згідно інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції затвердженого наказом МВД України та міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015року №1452/735, що має тлумачитись судом на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

До протоколу не додано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки або сертифікат відповідності тесту та його назва.

Крім того в супереч вищевказаним вимогам, судовий розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 та його захисника.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Астаф`єва Г.В., які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами, які були досліджені під час судового розгляду:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №104662 від 07.06.2020 року, за змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, від отримання його копії та від підпису в ньому відмовився;

-направленням водія на огляд до закладу охорони здоров`я, який міститься у матеріалах справи;

-висновком КУ "Обласний клінічний наркологічний диспансер" ЗОР № 2954 від 07.06.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння;

-відеофіксацією правопорушення.

У суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце.

Не є підставою для скасування оскаржуваної постанови те, що ОСОБА_1 не було запропоновано працівниками поліції на місці зупинки пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я. Проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а також обов`язкова присутність свідків при проведенні огляду в медичному закладі, вказаною Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами не передбачено.

У зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки саме наркотичного сп`яніння, водію було обґрунтовано запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, який водій пройшов.

Тобто, огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я.

Оскільки інспектором поліції у ОСОБА_1 встановлені ознаки наркотичного сп`яніння, апеляційний суд не вбачає порушень порядку проведення огляду за доводами апеляційної скарги.

Присутність свідків передбачена лише у разі проведення огляду поліцейським на місті зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, та не повинна бути забезпечена під час огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги.

Вимагаючи скасувати постанову суду ОСОБА_1 та його захисник посилалися на незгоду сторони захисту із висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння, вважаючи його недійсним.

Проте відповідно до п.п.13, 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N1103, 17.12.2008 року, лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Тому ОСОБА_1 , будучи незгодним із проведеним щодо нього медичним оглядом, не був позбавлений можливості оскаржити висновок такого огляду у встановленому законом порядку.

Більш того, доводи сторони захисту про недійсність висновку проведеного огляду були перевірені апеляційним судом та не знайшли свого підтвердження.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги, що 07.08.2020 року судове засідання відбулося без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд виходить із наступного.

В своїй постанові суд першої інстанції зазначив, що справа призначалась до слухання на 23.07.2020 року, в цей же день від захисника Астаф`єва Г.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи. В судове засідання, призначене на 23.07.2020 року, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Крім того, 06.08.2020 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням останнього на лікарняному, на підтвердження даної обставини доказів суду не надав.

Приймаючи до уваги положення ч.2 ст.268 КУпАП щодо необов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та процесуальну поведінку ОСОБА_1 щодо неявки у судові засідання, суд першої інстанції розцінив, як намагання затягнути процес з метою уникнути відповідальності, тому розглянув справу 07.08.2020 року без участі належним чином повідомленого ОСОБА_1 .

З таким висновком судді погоджується і апеляційний суд, оскільки сукупність зазначених обставин викликає обґрунтовані сумніви в добросовісності користування ОСОБА_1 своїми процесуальними правами та обов`язками.

Одночасно апеляційним судом, права передбачені ст. 268 КУпАП, були поновленні ОСОБА_1 шляхом виклику останнього та його захисника до суду апеляційної інстанції. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням осіб і апелянт реалізував зазначені права при апеляційному розгляді.

Інтереси ОСОБА_1 були представлені професійним захисником на підставі договору про надання правової допомоги від 23.07.2020 року, і жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи адвокатом Астаф`євим Г.В. не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Крім того, законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції через розгляд справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Так, до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, виключено з ч.1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України (Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені зміни до Закону № 2617-VIIІ.

Так, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX, у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадив нову редакцію ст.130 КУпАП та виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, у зв`язку із запровадженням кримінальної відповідальності; у пункті 2 Розділу І Закону №2617-VIIІ виключено підпункт 171, яким доповнено КК України статтею 286-1. Отже, залишилась адміністративна відповідальність за вчинення таких дій.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Виходячи із цих положень, до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили правопорушення у виді керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, має бути застосований закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

В даному випадку правопорушення вчинене 07 червня 2020 року, тобто до прийняття і набрання чинності Законом № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року (яким не скасовувалась, а фактично посилювалась відповідальність за вчинення вищевказаних дій).

Таким чином, підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ч.1 ст.247 КУпАП відсутня.

Отже, суд першої інстанції, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про їх допустимість, а також про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Астаф`єва Геннадія Владленовича залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 333/2929/20