33/804/436/20
220/1094/20

Суддя 1-ої інстанції: Яненко Г.М.
Суддя доповідач: Куракова В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 184 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Донецька, громадянку України, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження, -

УСТАНОВИЛА:

Постановою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки 03.07.2020 р. о 10:20 год. було встановлено, що остання допустила незадовільне створення умов для проживання дітей, за адресою свого проживання та проживання дітей за адресою: АДРЕСА_2 . Так, ОСОБА_1 маючи на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, ухиляється від покладених на неї обов`язків по забезпеченню дітей необхідними умовами життя, навчання та виховання, санітарних умов проживання. Перевіркою встановлено, що у помешканні брудно, спальних місць для дітей не вистачає, діти у неохайному брудному вигляді, місць для самопідготовки дітей не вистачає.

На зазначену постанову ОСОБА_1 05 серпня 2020 року подала апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в яких просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно повернути апелянту за наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів провадження, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 674829, ОСОБА_1 було повідомлено працівниками поліції, що розгляд адміністративних матеріалів відбудеться о 10-00 год. 17 липня 2020 року у Великоновосілківському районному суді Донецької області, що підтверджує підпис ОСОБА_1 (а.с. 3). Розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення було здійснено 17 липня 2020 року, тобто в ту саму дату, яка визначена поліцейським. Таким чином, ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо неї, однак нехтуючи своїм диспозитивним правом бути присутньою під час судового розгляду, остання до суду першої інстанції не з`явилася, внаслідок чого оскаржуване рішення було винесено за її відсутності.

Мотивуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 вказує, що вона зверталась за безоплатною правовою допомогою, з метою написання апеляційної скарги на оскаржувану постанову, однак безоплатну правову допомогу вона мала змогу отримати лише 03 серпня 2020 року, у зв`язку з чим пропустила строк на апеляційне оскарження постанови Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 липня 2020 року. Доказів на підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 не надала, тож на думку Донецького апеляційного суду, наведені у заяві ОСОБА_1 обставини пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок їх не підтвердження не є поважними. Інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження ані в апеляційній скарзі, ані в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження не наведено, а отже на думку суду апеляційної інстанції у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 20 грудня 2017 року № 2-р/2017 принцип правової визначеності вимагає чіткості, зрозумілості й однозначних правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, принцип правової визначеності передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У своєму рішенні Європейський суд з прав людини в справі «Устименко проти України» вказує, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Мельник проти України», норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Крім того, КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту його винесення.

Отже в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 липня 2020 року ОСОБА_1 слід відмовити, апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП повернути ОСОБА_1 ..

Суддя: В.В. Куракова