Справа № 373/1881/19 Гол. в суді першої інст. - Залеська А.О.
Провадження № 33/824/50/2020 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія: ст.124 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С. за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Іваненка К.О., потерпілого ОСОБА_2 та його представника Висіцької І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Іваненка К.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Червоноград Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень, та якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, ОСОБА_1 25 жовтня 2019 року о 21:30 год. на 28 км автодороги Бориспіль-Дніпро, керуючи автомобілем марки «Форд Скорпіо » , номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись в напрямку м. Бориспіль, в порушення п. 14.2 а) ПДР розпочав маневр обгону автомобіля, не впевнившись, що жоден з водіїв транспортних засобів, що рухаються за ним, не розпочав такого маневру. Внаслідок вищевказаних дій він створив перешкоду для автомобіля марки «Інфініті QX50», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по зустрічній смузі руху, здійснюючи в цей час обгін автомобіля марки «Форд Скорпіо», номерний знак НОМЕР_1 , що стало причиною зіткнення автомобіля «Форд Скорпіо» з автомобілем марки «Інфініті QX50» та пошкодження вказаних транспортних засобів у бокових їх площинах.

Постановою судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Києва від 28.11.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень, та якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з цим судовим рішенням, захисник Іваненко К.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні ДТП.

Крім того, захисник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що подання апеляційної скарги з пропущенням строку, встановленого законом, викликане отриманням постанови судді І-ї інстанції 3 грудня 2019 року.

В поданій ним апеляційній скарзі вказує, що висновки суду, викладені у постанові, не відповідають дійсним обставинам справи.

Стверджує, що суддя І-ї інстанції мотивувала свої рішення тим, що "Водії розпочали маневр обгону з однакової швидкості руху. На момент зіткнення цих автомобілів водій ОСОБА_1 лише частково скерував свій транспортний засіб на зустрічну смугу руху, тоді як водій ОСОБА_2 , що рухався позаду, зайняв зустрічну смугу повністю при виконанні обгону. Саме ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_1 розпочав обгін пізніше, не впевнившись, що ніхто з водіїв позаду не розпочав обгін".

Натомість, він не погоджується з таким висновком суду І-ї інстанції, як такому, що ґрунтується лише на поясненнях водія ОСОБА_2 , наданих ним у судовому засіданні, а у постанові відсутні посилання на будь-які інші докази, які б вказували на вину ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Вважає, що саме ОСОБА_2 мав діяти у відповідності до п. 12.3 ПДР України - зменшити швидкість руху аж до зупинки транспортного засобу, тим більше. як він вказує, швидкість була невеликою - приблизно 10 км/на год. Згідно його пояснень ОСОБА_1 першим почав маневр, коли автомобілі порівнялись передніми частинами при боковому інтервалі 0,5 м. Для того, щоб автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , зміщуючись ліворуч, подолав навіть такий боковий інтервал, на який вказує ОСОБА_2 , необхідний час. Враховуючи, що автомобілі рухались з різними швидкостями, автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не міг контактувати аркою переднього колеса з аркою переднього колеса автомобіля "Інфініті". Для цього він мав би починати маневр, перебуваючи дещо попереду автомобіля "Інфініті", або первинний контакт би відбувся не з аркою переднього колеса, а з передніми чи задніми дверима.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, потерпілого та його представника, які заперечують проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки апеляційна скарга подана ОСОБА_1 в межах 10-денного строку з дня винесення постанови суддею І-ї інстанції, а саме 9 грудня 2019 року. Ця обставина свідчить про те, що такий процесуальний строк не є пропущеним.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Апеляційний суд вважає, що вказаних вимог закону, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Відповідно дост. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення - є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, зокрема:

- протоколомсерії ДПР18 № 056660 від 25.10.2019 року про адміністративне равопорушення;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.10.2019 року із зазначенням пошкоджень автомобіля марки «Інфініті QX50», номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджують механізм ДТП, викладений у протоколі про адміністративне правопорушення;

- поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 про обставини дорожньо-транспортної пригоди, які є аналогічними із поясненнями, наданими ним як під час судового розгляду у суді першій інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги, та повністю підтверджують обставини ДТП, зафіксовані на схемі дорожньо-транспортної пригоди;

Вказані докази, на думку суду, є достатніми, належними, допустимими та беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 14.2 а) ПДР України.

Доводи апеляційної скарги щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні ДТП є недостовірними та спростовуються даними вищенаведеними доказами у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, оцінюю дане твердження ОСОБА_1 як безпідставне та таке, що спрямоване на ухилення з його боку адміністративної відповідальності.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що вважає винуватим у вчиненні вказаної ДТП водія автомобіля "Інфініті" ОСОБА_2 . В свою чергу перед здійсненням маневру обгону він переконався, що зустрічного транспорту в полі зору не має та подивився у дзеркало заднього виду, в якому побачив вогні фар легковика, який рухався безпосередньо за ним та не подавав сигналу обгону.

ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції пояснив, що перед здійсненням маневру обгону переконався, що жоден із автомобілів, які рухались попереду його транспортного засобу не мають намір перестроюватись, увімкнув покажчик лівого повороту та виїхав на смугу зустрічного руху, прискоривши швидкість руху свого автомобіля до 80 км/год. Рухаючись по зустрічній смузі, не доїхавши до вантажівки, він відчув удар, як поштовх у праву частину автомобіля.

Відповідно до п.1.10 ПДР України обгоном є випередження одного чи декількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на зустрічну смугу руху.

Так, приписами п. 14.2 «а» ПДР України визначено, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону.

Аналіз цього правила вказує на те, що для забезпечення його виконання водієві належить впевнитися в тому, що інші водії транспортних засобів, що рухаються позаду, не почали виконувати подібний маневр, скориставшись дзеркалами заднього виду або оцінивши дорожню обстановку. При цьому огляд дорожньої обстановки за допомогою дзеркал заднього виду та візуальний огляд обстановки належить здійснювати до завершення маневру обгону на смугу зустрічного руху.

Всупереч доводам апеляційної скарги, суддя І-ї інстанції в постанові цілком обґрунтовано оцінила дорожню обстановку, посилаючись на наявні у матеріалах справи докази та пояснення обох водіїв, врахувавши ту обставину, що водій автомобіля "ІнфінітіQX50», номерний знак НОМЕР_2 на момент зіткнення транспортних засобів вже виконував маневр обгону, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Аналізуючи вищевикладене, а також враховуючи характер та механізм пошкоджень обох транспортних засобів, наявні у матеріалах справи належні та допустимі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що дії ОСОБА_1 , який не переконався у безпечності здійснення маневру обгону, не відповідали вимогам ПДР України та знаходились в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків судді про винуватість ОСОБА_1 у скоєному та накладення на нього адміністративного стягнення апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин, постанова судді є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Іваненка К.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень, та якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко