Справа № 136/653/20
Провадження № 33/801/581/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 22 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 22 червня 2020 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як зазначено в постанові суду, 30 квітня 2020 року о 20:30 год. в с. Стара Прилука по вул. Гагаріна, водій ОСОБА_1 керував автобусом Богдан-А-091 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження усіх обставин справи, просить скасувати постанову суду, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що при розгляді справи було порушено права ОСОБА_1 , передбачені статтею 268 КУпАП, оскільки він судової повістки про розгляд справи не отримував за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 . В період з 17 червня 2020 року по 27 червня 2020 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні.

Також в апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з тих підстав, що справу розглянуто у його відсутності, постанова суду першої інстанції винесена 22 червня 2020 року, а в період з 17 червня 2020 року по 27 червня 2020 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, апеляційну скаргу подано 13 липня 2020 року, тобто протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду першої інстанції.

31 липня 2020 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшли клопотання адвоката Власюка А. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про :

-долучення до матеріалів справи оголошення Липовецького районного суду Вінницької області, розміщеного на сайті Судова влада України про перебування судді Кривенка Д. Т. на лікарняному з 22 червня 2020 року по 26 червня 2020 року, копію свідоцтва про право на спадщину, копію свідоцтва про укладення шлюбу;

-відкладення розгляду справи, призначеного на 03 серпня 2020 року на 13:00 год. на іншу дату у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Також адвокатом Власюком А. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано заяву про закриття провадження у справі відповідно до пункту 6 частини першої статті 247 КУпАП з тих підстав, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VII від 22 листопада 2018 року, що набрав чинності з 01 липня 2020 року, статтю 130 КУпАП змінено в редакції, та в диспозиції статті 130 КУпАП не передбачено керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Судом апеляційної інстанції розгляд справи призначався на 03.08.2020 року на 13:00 год., який було відкладено за клопотанням адвоката Власюка А. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 /а. с. 32/, на 14.09.2020 року на 13:00 год., оскільки суддя Голота Л. О. з 06.08.2020 року по 11 вересня 2020 року перебуватиме у відпустці.

У судовому засіданні адвокат Власюк А.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Суду пояснив, що ОСОБА_1 повідомлений про день та час розгляду справи апеляційним судом, однак не зміг з`явитись до суду через зайнятість на роботі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що пропущений строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню , з огляду на наступне.

Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, зроблений на підставі :

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 214529 від 30 квітня 2020 року /а. с. 3/, згідно якого 30 квітня 2020 року о 20:30 год. в с. Стара Прилука по вул. Гагаріна, водій ОСОБА_1 керував автобусом Богдан-А-091 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 квітня 2020 року /а. с. 4/,

-акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів /а. с. 5/,

-письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 30 квітня 2020 року /а. с. 6, 7/, згідно яких вони були присутні 30.04.2020 року при складанні протоколу про адміністративне правопорушення на водія ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер та в медичному закладі відмовився в їх присутності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, розглядаючи справу, суд першої інстанції не дотримався вимог статей 245, 268, 278, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» не є доказом належного інформування учасника справи про час і місце розгляду справи (близький за змістом висновок викладений у пункті 31 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, у пунктах 47-48 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/11896/17 від 12 грудня 2018 року, у пункті 53 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 461/10610/13-ц, провадження № 14-108цс19, від 10 квітня 2019 року).

За змістом частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як видно з матеріалів справи, станом на день розгляду справи в суді першої інстанції 22.06.2020 року о 08:30 год. доказів вручення або невручення (із зазначенням причини не вручення) судової повістки ОСОБА_1 в суді першої інстанції не було. У справі наявна лише роздруківка із сайту «Укрпошта» за № 685 /а. с. 13/, що не є належним доказом на підтвердження причин невручення поштового відправлення.

Із штампу на конверті з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 видно, що зазначене рекомендоване повідомлення повернулося до суду першої інстанції вже після розгляду справи 24 червня 2020 року з відміткою відділення поштового зв`язку не вручено «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчить штамп суду /а. с. 49, 51/.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в суду першої інстанції станом на 22 червня 2020 року на 08:30 год. не було доказів, які б підтверджували причини не вручення судової повістки ОСОБА_1 , а тому в цій частині висновок місцевого суду про можливість розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зроблений на припущеннях, що є недопустимим.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу й на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин, а 25 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України на території України запроваджено режим надзвичайної ситуації та продовжено карантин до 24 квітня 2020 року, а в подальшому відповідними рішеннями КМУ його продовжено до 22 травня 2020 року, до 22 червня 2020 року, та в подальшому до 31 липня 2020 року.

Тому, з огляду на установлення Кабінетом Міністрів України з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року на усій території України карантину, а 25 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України на території України запровадження режиму надзвичайної ситуації та продовження карантину до 24 квітня 2020 року, а в подальшому відповідними рішеннями КМУ його продовжено до 22 травня 2020 року, до 22 червня 2020 року, та в подальшому до 31 липня 2020 року, суду першої інстанції слід було переконатися, що судом вжито усіх заходів для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи.

В апеляційній скарзі заявником зазначається про те, що в період з 17 червня 2020 року по 27 червня 2020 року він перебував на стаціонарному лікуванні /а. с. 21/.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає такими, що заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги про те, що при розгляді справи було порушено права ОСОБА_1 , передбачені статтею 268 КУпАП, в т. ч. на захист.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до оголошення Липовецького районного суду Вінницької області, розміщеного на сайті Судова влада України суддя ОСОБА_5 перебував на лікарняному з 22 червня 2020 року по 26 червня 2020 року.

Згідно відповіді Липовецького районного суду Вінницької області від 03.08.2020 року № 1/101/2020 (наданої на запит суду апеляційної інстанції), суддя Кривенко Д. Т. 22 червня 2020 року здійснював судочинство та розглядав справи з 08:00 год. до 10:30 год, у зв`язку з поганим почуттям був вимушений звернутися до сімейного лікаря, який діагностував ряд захворювань і судді Кривенко Д. Т. було надано листок непрацездатності /а. с. 39/.

Натомість, згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень зазначена постанова місцевого суду була надіслана до реєстру 23 червня 2020 року, тобто в період перебування судді Кривенка Д. Т. на лікарняному.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при розгляді справи судом допущено також неправильне застосування норм матеріального права, адже притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, суд першої інстанції не застосував до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, що передбачено санкцією частини першої статті 130 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи те, що судом першої інстанції при прийнятті постанови допущено порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, неповноту з`ясування усіх обставини справи, від яких залежить правильне її вирішення, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року, справа №308/8763/15-а, у якій Верховний Суд дійшов висновку, що пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 214529, складено 30 квітня 2020 року, а станом на час здійснення апеляційного перегляду справи (14 вересня 2020 року) пройшов тримісячний строк, встановлений частиною другою статті 38 КУпАП, з дня вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.

Відповідно до частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

З наведених вище підстав закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, клопотання адвоката Власюка А. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про закриття провадження у справі відповідно до пункту 6 частини першої статті 247 КУпАП задоволенню не підлягає.

У той же час, наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції суд вважає обґрунтованими та вважає за можливе поновити строк на оскарження постанови суду, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження.

Керуючись статтями 247, 268, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Липовецького районного суду Вінницької області від 22 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 22 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку, передбаченого частиною другою статті 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота