Справа № 405/4594/20
Провадження №3/405/1074/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі: головуючого судді Іванової Л.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , працює ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду міста Кіровограда з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції 30.07.2020 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №320415 від 26.07.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.122 КУпАП, зі змісту якого (протоколу) вбачається, що 26.07.2020 року об 11 год. 23 хв. водій ОСОБА_1 , в м.Кропивницький на перехресті вулиць Олександрійська та Покровська, керуючи транспортним засобом Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_2 , по другорядній дорозі, позначеній дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу», не надав дорогу автомобілю, що рухався по головній дорозі, а саме: змусив водія різко загальмувати та змінити напрямок руху,чим створив аварійну ситуацію. Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якому було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.122 КУпАП не визнав. Вказав, що Правил дорожнього руху він не порушував, аварійну ситуацію не створював. Додатково пояснив, що в час, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, він дійсно керував транспортним засобом, рухаючись по другорядній дорозі, та під`їхавши до перехрестя, він зупинився, пропускаючи транспортні засоби, які рухалися по головній дорозі, після чого, впевнившись у відсутності перешкод, почав рух, та в подальшому, проїхавши перехрестя, був зупинений працівниками поліції, які повідомили йому, що ним була створена аварійна ситуація та він не виконав вимоги дорожнього знаку «Дати дорогу», не пропустивши транспортний засіб, який рухався по головній дорозі. Вказав, що він не створив для цього автомобіля аварійної ситуації, не перешкоджав його руху, та під час виїзду на перехрестя не чув звуку екстреного гальмування.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 4 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, а саме:

перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками (ч.1 ст.122 КУпАП);

порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди (ч.2 ст.122 КУпАП);

перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху (ч.3 ст.122 КУпАП),

що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Аварійна обстановка - це ситуація, за якої інші учасники дорожнього руху були змушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, що підтверджені фактичними даними, а саме: поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладів та засобів фото- і відеоспостереження та іншими документами.

Під створенням аварійної обстановки мається на увазі порушення правил, що призвело до створення реальної загрози заподіяння шкоди людям, пошкодження транспортних засобів, вантажів, дорожніх споруд або іншого майна.

Крім того, в результаті протиправних дій порушника інші учасники руху повинні вжити заходів до забезпечення власної безпеки, попередження зіткнення, наїзду або перекидання.

Відповідно до п.16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, до відповідно до п. 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 року №1376, зареєстрованої в Мін`юсті 01.12.2015 року за №1496, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Разом з тим, належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 320415 від 26.07.2020 року, матеріали справи не містять.

При цьому, в обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, надано лише протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис з автомобільного реєстратора, за відсутності при цьому будь-яких інших доказів.

Поряд з цим, судом відзначається, що з переглянутого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що на відеозаписі частково зафіксовано лише факт складання працівниками патрульної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому, зазначений відеозапис не містить безпосередньо самого факту правопорушення, а так само фіксації різкої зміни учасниками дорожнього руху швидкості руху,зміни напрямку руху, екстреного гальмування, вжиття інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки.

Крім того, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 у справі «Ірландія проти Сполученого королівства»), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

З огляду на викладене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження поза розумним сумнівом факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене вище, відповідно до положень ст.252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням положень ст. 254 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, як обов`язкової ознаки (елемента) складу вказаного адміністративного правопорушення, на підставі чого суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.9, ч.4 ст.122, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова