КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
33/824/1842/2020 Суддя 1 інстанції - Колесник О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року про визнання винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 10 200 з позбавленням права керування транспортним засобом строком 1 рік

Згідно постановою судді 19.02.2020 року о 23-45 годин водій ОСОБА_2 керувала автомобілем «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_1 по просп. М.Бажана біля станції метро «Харківська» в м. Києві в стані алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків, порушивши п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року скасувати, а справу закрити.

При цьому апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що вона 19 лютого 2020 року о 23 годині 45 хвилин керувала будь-яким транспортним засобом.

Також апелянт вказує на порушення вимог ст. 266 КУпАП щодо проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів та відсутність в матеріалах справи направлення, що свідчить про те, що поліцейські у встановленому законом порядку не направляли водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Також в матеріалах справи відсутні докази відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, як того вимагає ст. 266 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 , будучи належним повідомленою про час слухання справи в суді апеляційної інстанції, в судові засідання неодноразово не з`явилась, справа розглянута суддею апеляційного суду без участі апелянтки.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а постанову судді необхідно залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року, про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Посилання ОСОБА_2 на відсутність доказів того, що вона керувала транспортним засобом спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що окрім складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП і при оголошенні поліцейським рішення про притягнення до відповідальності за ст. 126 КУпАП ОСОБА_2 з таким рішенням погодилась, тобто визнала, що керувала транспортним засобом без відповідних документів або не пред`явила їх для перевірки.

Посилання в апеляції на порушення вимог ст. 266 КУпАП щодо проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відсутність в матеріалах справи направлення на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не можуть бути взятими до уваги, позаяк ОСОБА_2 відмовилась від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, відтак підстав для застосування технічних засобів чи видачі направлення не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не відсторонювалась від керуванням транспортного засобу спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого убачається, що ОСОБА_2 була відсторонена від керування автомобілем, на місце зупинки транспортного засобу прибув евакуатор, оскільки протягом більш як двох годин на місце зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 не прибули особи, які могли, за твердженням водія, забрати автомобіль.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо незаконності та необґрунтованості постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року не підтвердились, відтак підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська