Справа № 316/858/20
Провадження № 3/316/271/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2020 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Бульба О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР18 №622605, складеного поліцейським СРПП №4 старшого сержанта поліції Пасько І.О., 27.03.2020 р. близько 04 год 30 хв. гр. ОСОБА_1 , за місцем свого проживання, а саме: в будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 та неповнолітніх дітей насильство в сімї, а саме: умисного психологічного характеру, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, встановлення чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатися суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення, при цьому, суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно приписів ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У протоколі про адміністративне правопорушення серія АПР18 №622605 складеного 27.03.2020 р. (далі Протокол), ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

За змістом диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Частина 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VІІІ від 07.12.2017 р., в чинній редакції від 01.01.2020 р. (далі - Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), в пункті 3 дає тлумачення поняттю «домашнє насильство», під яким розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Проте, у фабулі правопорушення, про вчинення якого зазначено у Протоколі, вказано про вчинення «насильства в сім`ї», проте, диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП України не передбачає відповідальності за «насильство в сім`ї», при цьому, зазначена ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» також не містить тлумачень поняттю «насильство в сім`ї».

Крім того, у фабулі правопорушення викладеного у Протоколі, поліцейський, зазначаючи у чому саме полягає насильство в сім`ї, вказав: «умисне психологічне насильство».

Однак, пункт 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дає поняття психологічного насильства, визначаючи його як, форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З зазначених приписів ч.1 ст.173-2 КУпАП та частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що психологічне насильство є однією з форм домашнього насильства, і не входить до змісту поняття «насильство в сім`ї», про яке зазначено поліцейським у фабулі Протоколу.

Зазначене вище свідчить на те, що поліцейським викладена у фабулі Протоколу суть адміністративного правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , не відповідає приписам закону.

Крім того, як сам Протокол, так і додані до нього матеріали, не містять даних та доказів, які доводять об`єктивну сторону адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Суд зауважує, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З зазначеного вище встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, направлений до суду без дотримання вимог ст.256 КУпАП, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідним повернути адміністративний матеріал до органу, що його спрямував до суду: Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області для належного оформлення шляхом усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - повернути до Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області для належного оформлення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. М. Бульба