ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/821/404/20Головуючий по першій інстанції Морозов В.В.
Справа № 707/943/20 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Дубінського В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Дубінського В.М. на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 399461 від 05.05.2020, ОСОБА_1 05.05.2020 о 09 год. 40 хв. по вул.Майора Петріва в с.Руська Поляна Черкаського району Черкаської області керував автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп?яніння, чим порушив вимоги п.2.9а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 - Дубінський В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року та прийняти нову постанову, якою в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП відмовити.

В апеляційній скарзі посилається на те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер».

Зазначає, що свої пояснення ОСОБА_1 власноручно не написав, маючи поганий зір, а дані пояснення складено працівниками поліції, які змусили його поставити під ними свій підпис.

Вважає, що судом з незрозумілих причин відмовлено в клопотанні про витребування з відділку поліції відеозапису даної події.

Одночасно зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, оскільки під час його проведення не було залучено двох свідків.

Працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення також порушено вимоги ст.256 КУпАП, так-як підпис ОСОБА_1 у протоколі не був поставлений ним в присутності двох свідків, які не ставили свої підписи у протоколі, ОСОБА_1 не було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, та якому не надано копії протоколу про адміністративне правопорушення, що суперечить ч.2 ст.254 КУпАП.

Вказує, що суд не звернув уваги на те, що висновок медичного закладу зроблений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або передування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки в ньому не вказаний цифровий показник проміле алкоголю в крові, біологічні матеріали для проведення досліджень у ОСОБА_1 не відбиралися, чим порушено п.п.10, 12 Інструкції.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника Дубінського В.М. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 та його захисника Дубінського В.М. про те, що ОСОБА_1 неправомірно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 399461 від 05.05.2020, складеного інспектором СРПП №4 Черкаського РВП Савченком Ю.О. про те, що ОСОБА_1 05.05.2020 о 09 год. 40 хв. по вул.Майора Петріва в с.Руська Поляна Черкаського району Черкаської області керував автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп?яніння, чим порушив вимоги п.2.9а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції № 407 від 05.05.2020 КНП «ЧОНД» згідно якого, ОСОБА_1 встановлено діагноз - алкогольне сп`яніння;

- пояснень від 05.05.2020, наданих ОСОБА_1 , згідно яких, 05.05.2020 близько 9 год. 40 хв. він керував автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 в с.Руська Поляна по вул.Майора Петріва де був зупинений працівниками поліції. За підозрою у вживанні алкогольних напої, йому запропоновано прийти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер», на що він відмовився, виявивши бажання пройти огляд у медичному закладі, після чого був доставлений до КНП «ЧОНД», де пройшов огляд.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, неприйнятними є доводи апелянта про те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», оскільки він відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та виявив бажання щодо проведенні відповідного огляду у закладі охорони здоров`я, де його і було проведено, що вбачається з його пояснень (а.с.3).

Дані пояснення ОСОБА_1 у розумінні ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 Дубінський В.М. посилається на те, що ОСОБА_1 свої пояснення власноручно не написав, а дані пояснення складено працівниками поліції, які змусили його поставити під ними свій підпис.

Тобто дані доводи апелянта фактично зводяться до незгоди з діями працівників поліції, тоді як у матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 оскаржено дані дії працівників поліції, відповідно до вимог ст.267 КУпАП.

Безпідставними є доводи апелянта, що судом відмовлено в клопотанні про витребування з відділку поліції відеозапису даної події, оскільки з матеріалів даної адміністративної справи вбачається, що під час її розгляду у місцевого суду були всі необхідні дані, на основі яких встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та винність даної особи у його вчиненні.

Крім того, згідно відповіді Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області від 01.09.2020 № 7861/47/01-2020, наданої апеляційному суду, працівниками поліції Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП під час виявлення адміністративного правопорушення та складання адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 відеофіксація не здійснювалася.

В свою чергу, звертаю увагу апелянта, що відсутність відеозапису не суперечить вимогам закону, зокрема, ст.40 ЗУ «Про національну поліцію».

Неспроможними є доводи апеляційної скарги, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, оскільки не було залучено двох свідків.

В свою чергу, як вбачається з оскаржуваної постанови, місцевим судом з цього приводу вмотивовано своє рішення, з якими погоджується і суд апеляційної інстанції.

Дані мотиви суду першої інстанції також спростовують доводи апелянта про те, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення також порушено вимоги ст.256 КУпАП, так-як підпис ОСОБА_1 у протоколі не був поставлений ним в присутності двох свідків, які не ставили свої підписи у протоколі.

Доводи щодо не роз`яснення ОСОБА_1 його прав і обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, та якому не надано копії протоколу про адміністративне правопорушення, що суперечить ч.2 ст.254 КУпАП, є неприйнятними, оскільки спростовуються безпосереднього змістом протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається протилежне. Крім того, зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 у його відповідних графах ставив свої підписи. Будь-які пояснення чи зауваження щодо змісту протоколу ОСОБА_1 не надавалися.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 також посилається, що висновок медичного закладу зроблений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або передування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки в ньому не вказаний цифровий показник проміле алкоголю в крові, біологічні матеріали для проведення досліджень у ОСОБА_1 не відбиралися, чим порушено п.п.10, 12 Інструкції.

Вважаю зазначені доводи апелянта такими, які не підлягають до задоволення, оскільки грунтуются на неправильному тлумаченні закону, а саме, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, так-як її п.9. розділу ІІІ. дозволяє використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання.

Тоді як згідно п.п.15., 16. розділу ІІІ Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Крім того, КНП «ЧОНД» на адресу суду апеляційної інстанції направлено акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 407 від 05.05.2020, згідно висновку та діагнозу за результатами огляду у ОСОБА_1 алкогольне сп`яніння (07 проміле).

Дослідивши вказані докази та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, та достовірності, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Черкаського районного суду Черкаської області від 17.06.2020 щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 17 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Дубінського В.М. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Поєдинок