Справа № 161/8192/20 Провадження №33/802/628/20 Головуючий у 1 інстанції:Філюк Т.М.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Мамченка І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 серпня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 420 грн. 40 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15.05.2020 року об 18 год. 23 хв. в м.Луцьку по вул.Кравчука, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 110307», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка ході, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.5 ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі. Вважає, що справа повинна була бути закрита судом першої інстанції на підставі п.6 ст.247 КУпАП, - у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює відповідальність. Крім того, вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, а висновків суду - матеріалам і обставинам справи, оскільки він автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння не керував. Дійсно, 15.05.2020 року біля 18 год. рухався автомобілем в м.Луцьку у напрямку вул.Гордіюк, і під час цього його транспортний засіб "підрізав" інший автомобіль марки "Фольксваген", водій якого вийшовши почав виражатись в його адресу нецензурною лайкою за те, що ним було зроблено зауваження щодо порушення ПДР України. Водій автомобіля марки "Фольксваген" намагався спровокувати бійку. Оскільки у автомобіля після екстреного гальмування, яке було викликано водієм автомобіля марки "Фольксваген", не запускався двигун, і при цьому аби уникнути конфлікту з останнім, він увімкнувши аварійну сигналізацію, пішов додому, оскільки проживає поблизу виниклої події. Після цього, приблизно через півгодини, до нього прийшли працівники поліції та запропонували пройти тест на алкогольне сп`яніння вказуючи, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. З цього приводу, він пояснював працівникам поліції, що, ані з ознаками алкогольного сп`яніння, ані в стані алкогольного сп`яніння автомобілем не керував, а алкоголь вживав вдома вже після того, як прийшов додому після виниклого конфлікту. Вважає, що водій автомобіля марки "Фольксваген" ОСОБА_2 не може бути свідком його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він є особою, з якою у нього виник конфлікт, тобто зацікавленою особою. Вказує і про те, що свідок ОСОБА_3 (працівник поліції, що складав протокол) в суді першої інстанції висловив сумнів у тому чи потрібно було складати протокол за таких обставин. Також цей свідок ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_2 був упередженим відносно нього ( ОСОБА_1 ), однак незважаючи на це залучив його в якості свідка при складенні протоколу. Вважає, що його винність у вчиненні правопорушення не доведена доказами, які містяться в справі, а сумніви, які виникли в ході розгляду справи, - повинні тлумачитись на його користь. Посилаючись на вищенаведені обставини, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі щодо нього, - закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Мамченка І.О., які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили її задовольнити з підстав викладених в ній, доходжу до наступного висновку.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Всупереч цьому, судом першої інстанції не вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є передчасним і не відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

Оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, як це передбачено п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, з наступних підстав.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозицією цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у тому, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №156182 від 15.05.2020 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та відеозапис з боді-камери поліцейського, в яких зафіксовані події, які мали місце 15.05.2020 року за участі ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 не визнаючи своєї вини у вчиненні правопорушення, яке йому ставиться у провину, в суді пояснив, що дійсно 15.05.2020 року біля 18 год. керував автомобілем в м.Луцьку, і під час цього його транспортний засіб "підрізав" інший автомобіль марки "Фольксваген", яким керував ОСОБА_2 . Останній вийшовши з автомобіля почав виражатись в його адресу нецензурною лайкою та намагався спровокувати бійку за те, що він ( ОСОБА_1 ) зробив зауваження щодо порушення ПДР України. Оскільки в його автомобіля після екстреного гальмування, яке було викликано водієм автомобіля марки "Фольксваген" ОСОБА_2 , не запускався двигун, і при цьому аби уникнути конфлікту з останнім, він увімкнувши аварійну сигналізацію, пішов додому, оскільки проживає поблизу. Коли вже перебував вдома, приблизно через півгодини, до нього прийшли працівники поліції та вказували про те, він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, і при цьому запропонували пройти тест. Він в свою чергу, пояснював працівникам поліції, що в стані алкогольного сп`яніння автомобілем не керував, а алкоголь вжив вдома вже після того, як прийшов додому після виниклого конфлікту, оскільки був знервований. Вказав він і про те, що на його думку, водій автомобіля марки "Фольксваген" ОСОБА_2 не може бути свідком його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він є особою, з якою у нього виник конфлікт, тобто зацікавленою особою.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Мамченко І.О. підтримав такі пояснення свого довірителя, а також вказав про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови в суді першої інстанції в якості свідка допитувалась ОСОБА_6 (дружина ОСОБА_1 ), яка підтвердила той факт, що ОСОБА_1 прийшов додому дуже знервований, розповів їй про конфлікт, який виник в нього з водієм іншого автомобіля, і випив приблизно 350 г горілки.

Такі пояснення та доводи сторони захисту знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, і підтверджуються матеріалами справи.

Апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення - ч.1 ст.130 КпАПУ, з огляду на те, що суд першої інстанції не дав їм належної правової оцінки з врахуванням чинних положень законодавства.

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Положеннями ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція №1452/735).

Статтею 266 КУпАП окрім іншого передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Водночас, п.п.2, 3 Розділу 1 Інструкції №1452/735 визначають, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому, ознаками алкогольного сп`яніння є: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3) порушення мови; 4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п.6 Розділу 1 Інструкції №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 1, 6 та 11 Розділу 2 Інструкції №1452/735 передбачено, що за наявності ознак, передбачених п.3 Розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. При цьому, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення визначає Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджена наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року, який 01.12.2015 року зареєстрований в Мінюсті під №1496/27941 (далі - Інструкція №1376).

У п.12 Розділу 2 цієї Інструкції №1376 зазначено, протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами.

Крім того, порядок дій працівників поліції при складанні адміністративних матеріалів визначений також в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрована в Мінюсті 10.11.2015 року під №1408/27853 (далі - Інструкція №1395).

Розділ 10 Інструкції №1395 передбачає особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП. Так, у п.п. 4, 6, 7 цього Розділу визначено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. При цьому, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Водночас, Пленум Верховного Суду України в п.27 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортним засобом, зокрема у стані наркотичного сп`яніння. Стан такого сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією, яка передбачає порядок проведення огляду. Якщо ж водій ухилився від огляду на стан сп`яніння, то відповідні його дії та ознаки необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Таким чином, аналіз чинних положень вищевказаних КУпАП, Інструкцій та роз`яснень ПВСУ вказує про те, що поліцейським може бути запропоновано особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння лише за наявності підстав вважати, що він керував автомобілем з ознаками такого сп`яніння. Сам огляд повинен проводитьсь в присутності двох свідків, які фактично засвідчують події, що проводяться працівниками поліції та особою, яка проходить огляд. При цьому, свідками не можуть бути особи щодо неупередженості яких є сумніви. Якщо водій відмовився від походження огляду у встановленому законом порядку, то поліцейський в присутності двох вказаних свідків складає протокол, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що при проведенні процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння та самому складенні протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було дотримано положень вищевказаних нормативно-правових актів, хоча вони повинні були діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як це визначає ст.19 Основного Закону.

Так, з матеріалів справи вбачається, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції підтверджено письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Ці ж особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_7 працівниками поліції були залучені в якості свідків при процедурі огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а також при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, які й засвідчили факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння.

Водночас, як встановлено судом, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_7 , ще до приїзду працівників поліції виник конфлікт з приводу порушення ПДР України.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 в даному випадку не могли бути залучені в якості свідків при проходженні огляду та складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , оскільки вони фактично є особами щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

При цьому, слід зазначити, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, окрім як пояснень цих свідків та протоколу, іншими доказами не підтверджено, і не знайшло свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Беручи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що письмові пояснення вищевказаних свідків та протокол про адміністративне правопорушення, не можуть бути належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зважаючи на встановлені вище обставини вважаю, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Проте, суд першої інстанції на вказані положення КУпАП, Інструкцій, роз`яснення ПВСУ та викладені обставини уваги не звернув, і відповідно прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.08.2020 року щодо ОСОБА_1 не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки в його діях склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі, і таких не було здобуто в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення - ч.1 ст.130 КУпАП, то провадження в справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Водночас, апеляційний суд вважає, що підстав для закриття провадження у справі на підставі п.6 ст.247 КУпАП, як про це вказує, сторона захисту, - немає, і з цього приводу правильно було вказано судом першої інстанції з посиланням на відповідні норми законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 серпня 2020 року в даній справі скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк