ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/7457/20
Головуючий у 1-й інстанції: Валігурська Л.В.
Номер провадження: 33/819/294/20 Доповідач: Калініна О.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі судді Калініної О.В., при секретарі Осипенко С.С. , за участю адвоката Риженка Д.О., особи, відносно якої складено протоколпро адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Риженка Дениса Олеговича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат Риженко Д.О. просить скасувати постанову суду, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, яка на думку захисника повинна бути скасована.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначив про те, що виконуючи маневр виїзду з паркувального місця, не помітив перешкоду зліва.

Зазначає, що в своїх письмових поясненнях потерпілий ОСОБА_2 вказав, що автомобіль Мазда від`їжджав від паркувального місця магазину АТБ, не помітивши його вдарив належний йому транспортний засіб.

Стверджує, що він як захисник, заперечував проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаючи, що поліцейськими, не зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 від`їжджав з паркувального місця, що позначено відповідним дорожнім знаком і проти чого обидва водії не заперечували, було застосовано п.10.1 ПДР, замість п.10.2, який стосується саме правил виїзду з парковки.

Відтак, на думку захисника, ОСОБА_1 не допускав порушення п.10.1 ПДР.

Наголошує, що норма матеріального права, а саме пункт ПДР, який було зазначено у протоколі не має відношення до ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із висновком суду, щодо наявності у діях ОСОБА_1 ознак порушення, як п. 10.2 ПДР, так і п.10.2 ПДР, зазначає, що суд не може встановлювати зв`язку того, що порушенням однієї норм ПДР є одночасно і порушенням іншої, або на їх нерозривний зв`язок.

На думку адвоката, судом не розкрито ні в якій мірі та яка обстановка передувала зіткненню, яким чином характер пошкоджень обох автомобілів дав суду можливість зробити будь-які висновки, за умови, що суд не володіє знаннями експерта, а сама експертиза у справі не проводилася.

Також не встановлено судом, яким чином ОСОБА_1 мав змінити напрям руху після виїзду з місця паркування, також на переконання апелянта, залишається незрозумілим.

Впевнений, що за відсутності жодного докази на підтвердження порушення ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР, суд мав закрити справу з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вважає необґрунтованими посилання суду на наведені обставини.

Окремо звертає увагу на те, що потерпілий бачив ОСОБА_1 та міг не допустити зіткнення, виконавши маневр гальмування, лівого повороту або подавши звуковий сигнал.

На думку захисника, ступінь та характер ушкоджень свідчить про те, що швидкість про яку пояснює потерпілий, а саме 20 км/год. не відповідає дійсності, оскільки є істотною обставиною те, що у його автомобіля відсутній гальмівний шлях.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.

Під час апеляційного розгляду адвокат Риженко Д.О. та ОСОБА_1 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи, заяв про відкладення судового засідання на адресу суду не подавав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Мотиви Суду.

За правилами ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Клопотань про дослідження нових доказів , повторне дослідження доказів, наявних у справі під час апеляційного розгляду не надходило.

Перевіривши ретельно доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність особи настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, з-поміж іншого, транспортних засобів.

Встановлення винуватості чи невинуватості особи здійснюється на підставі оцінки доказів, якими, згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами та ін.

Ст. 280 та ст. 252 КУпАП покладає на суд обов`язок оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю та з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції цілком дотримався вказаних вимог закону.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, грунтується на досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка.

Судом ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 02.05.2020 р. о 10:50 годині в м. Херсоні по вул. Людвіка Заменгофа, 6, керуючи транспортним засобом «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п 10.1 ПДР перед початком руху не переконався, що це буде безпечно та допустив зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Із постанови від 09.07.2020 року видно, що висновок про доведеність винуваності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суд побудував на оцінці сукупності доказів, зокрема відомостей, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №250830 від 02.05.2020 року, схемі ДТП, поясненнях учасників ДТП, фото з місця ДТП.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділом 10 ПДР регулюються правила за якими водії транспортних засобів здійснюють початок руху та зміну його напрямку.

За приписами п 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до пункту 10.2 ПДР України виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Суд дійшов вірного висновку про те, що в даній дорожньо- транспортній ситуації дії водія автомобіля «Mazda 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який почав рух і виїзджав з місця стоянки на проїзну частину визначалися шляхом виконання ним вимог п 10.1 та п 10.2 ПДР , для чого в нього не було перешкод технічного характеру.

Суд обгрунтовано встановив , що дії ОСОБА_1 , які полягали у невиконанні, зокрема вимог п. 10.1 ПДР, перебувають у причинному зв`язку із настанням ДТП, оскільки в дані дорожній обстановці водій автомобіля «Mazda 6», повинен був діяти і шляхом виконання ним вимог п 10.1 ПДР та пересвідчитися перед початком руху, що його маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Посилання захисника на те, що дії ОСОБА_1 у даному випадку регулюються лише п 10.2 ПДР , і у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення , оскільки він не порушував вимоги п 10.1 ПДР є безпідставними.

Суд обґрунтовано піддав аналізу пояснення обох учасників ДТП та їх дії по обставинам керування транспортними засобами, оскільки це є обов`язковим для встановлення наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у діях особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Проте предметом оцінки суду є дії ОСОБА_1 в межах викладених у протоколі обставин.

Робити будь-які висновки щодо винуватості ОСОБА_2 у порушенні вимог ПДР, піддавати оцінці його дії як водія автомобіля «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 щодо можливості уникнути зіткнення апеляційний суд не має процесуальної можливості у рамках справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є вмотиваним, та підтверджується наявними у справі доказами, яким суд дав оцінку керуючись внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Стягнення накладено з урахуванням ст.33 КУпАП та в межах строків, визначених ст. 38 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, за результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, як про те просить апелянт не встановлено, а відтак апеляційну скаргу захисника належить залишити без задоволення, а постанову судді від 09.07.2020 року без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП , апеляційний суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Риженка Дениса Олеговича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя ( підпис) О.В. Калініна