"03" вересня 2020 р. Справа № 363/2325/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

14 червня 2020 року о 16 год. 20 хв. в Київській області, Вишгородському районі, с. Старі Петрівці, вул. Дубрівська, 21, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 210093 днз. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд ОСОБА_1 на встановлення стану алкогольного сп`яніння проводився 14 червеня 2020 року о 16 год. 58 хв. за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора Alkotest «Drager 6810» в присутності двох свідків. Результат тесту встановив 2,03 ‰ (проміле) алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі, що підтвержується відповідним тест-чеком № 314.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Того ж дня працівниками поліції на підставі ст. 265-1 КУпАП у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія серія НОМЕР_2 виданого на його ім`я, копію якого долучено до матеріалів справи.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП працівниками поліції відсторонено водія ОСОБА_1 від керував автомобілем ВАЗ днз. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2 .

Зазначені обставини підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 226865, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 14.06.2020 року, розпискою ОСОБА_2 від 14.06.2020 року, рапортом молодшого інспектора ВТ Вишгородського РВ УПО в Київській області від 14.06.2020 року, тест-чеком № 314 щодо результатів огляду на стан сп`яніння, а також копією посвідчення водія серія НОМЕР_2 .

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 призначалася до розгляду тричі, зокрема 04.08.2020 року, 13.08.2020 року, а також 03.09.2020 року.

Так, 04.08.2020 року ОСОБА_1 до суду для розгляду справи не прибув та про причини своєї неявки суд не повідомив. Відтак розгляд справи перенесено на 13.08.2020 року для повторного виклику останнього.

Однак, 13.08.2020 року ОСОБА_1 повторно до суду для розгляду справи не прибув. Разом з тим до суду прибув представник останнього адвокат Журавльов В.Ю., який в суді ствердив, що його підзахисний перебуває за кордоном та невзмозі прибути до суду.

Також адвокат заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП посилаючись на те, що фактично протокол складено на брата його підзахисного - ОСОБА_5 , який при складанні протоколу пред`явив працівникам поліції посвідчення водія ОСОБА_1 та візуально дуже з ним схожий.

Відтак адвокат подав до суду клопотання про виклик та допит в суді свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

З цих підстав, а також з метою забезпечення безпосередньої участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, розгляд справи перенесено на 09 год. 30 хв. 03 вересня 2020 року, про що особисто повідомлено адвоката Журавльова В.Ю.

Разом з тим, 03.09.2020 року у визначений судом час о 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 , його представник адвокат Журавльов В.Ю. та заявлені захисником свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 до суду не прибули та про обставини справи безпосередньо в суді не свідчили.

З матеріалів справи суд не вбачає реальних непереборних обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 прибути до суду, коли в справі відсутні достовірні дані перебування його за кордоном України, а тому підстав для перенесення розгляду цієї справи на іншу дату судом не встановлено.

Відтак суд вважає за можливе розглянути справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за його відсутності, так, як вважає, що його неявка до суду фактично призведе до уникнення відповідальності внаслідок спливу строків накладення стягнення.

Представник ОСОБА_1 адвокат Журавльов В.Ю. в письмових поясненнях наполягав на тому, що під час складання протоколу особу правопорушника належним чином не встановлено, оскільки насправді протокол складався відносно ОСОБА_5 , який видав себе за брата і надав поліцейським його посвідчення водія.

Суд звертає увагу, що при складанні протоколу ОСОБА_1 з обставинами викладеними у ньому погоджувався, будь-яких заперечень не викладав та у письмових поясненнях на місці складання протоколу власноручно ствердив, що він є ОСОБА_1 та те, що випив 0,5 л. пива та сів за кермо.

Крім того ОСОБА_1 власноручно підписав зазначений протокол, будучи особою яка притягається до адміністративної відповідальності, без будь-яких застережень.

Про обставини викладені в письмових поясненнях адвоката від 13.08.2020 року ОСОБА_1 під час складання протоколу та безпосередньо в суді не свідчив.

Неприбуття особисто ОСОБА_1 до суду, невизнання в письмових поясненнях адвоката вини та зміну в суді показів, суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинене.

Доводи адвоката про те, що автомобілем керував ОСОБА_5 суд відкидає, як неспроможні, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані про присутність такої особи на місці складання протоколу, як і відсутні застереження особи, відносно якої складено протокол та свідків залучених працівниками поліції стосовно цього у відомостях викладених в протоколі, поясненнях, а також результатах та акті огляду на стан сп`яніння.

Посилання адвоката на те, що особу правопорушника встановлено лише зі слів, не узгоджуються з обставинами викладеними у протоколі, де чітко зазначено, що особу ОСОБА_1 встановлено за допомогою посвідчення водія серія НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_1 , коли свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у письмових поясненнях свідчили про проходження огляду на стан сп`яніння саме водієм ОСОБА_1 .

У справі відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що автомобілем ВАЗ днз. НОМЕР_1 могла керувати інша особа, крім ОСОБА_1 .

Разом з тим будь-які відомості стосовно присутності на місці події під час складання протоколу свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Твердження про це адвоката в письмових поясненнях та в суді 13.08.2020 року, з огляду на сукупність наявних у справі доказів, який при підписанні акту огляду на стан сп`яніння і протоколу, будь-які застереження стосовно цього не викладав, суд вважає надуманими.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9.а Правил дорожнього руху України є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину у тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З матеріалів справи вбачається, що 12.07.2018 року ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорій осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника, який щиро покаявся у вчиненому.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя