ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1074/20 Справа № 199/3333/20 Суддя у 1-й інстанції - Дяченко І.В. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м. Дніпро

28 серпня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н.І., за участю ОСОБА_1 та адвоката Бут Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та його представника Щербини Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу адвоката Бут Н.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Дніпро, працюючої в ДУ "Дніпровська установа виконання покарань №4", проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою суду від 04 серпня 2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень та стягнуто з судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 16.05.2020 року близько 01:05 годин у м. Дніпрі, керуючи автомобілем «Форд Фієста» державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. З.Беляєва 22, рухаючись заднім ходом, не впевнилась в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем «Тойота королла» державний номерний НОМЕР_2 належний водію ОСОБА_2 , який був припаркований. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками, чим самим нею було порушено п.10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Бут Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що встановлені судом першої інстанції обставини не відповідають дійсності, оскільки її підзахисна - ОСОБА_1 не використовує транспортний засіб Форд Фієста державний номерний знак НОМЕР_1 за кермо якого її змусив сісти ОСОБА_3 , що підтвердив в судовому засіданні свідок - ОСОБА_4 , при цьому сам ОСОБА_3 відмовився свідчити у судовому засіданні, а всю вину переклав на ОСОБА_1 .

Одночасно вказує, що її підзахисна не відноситься особи а саме "водія" так як ОСОБА_1 не має відповідного посвідчення ,як визначено п. 1.10 ПДР України, при цьому згідно даного пункту водієм є і особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника - Бут Н.В., які наполягали на задоволенні апеляційної скарги за викладених у ній підстав,доводи потерпілого ОСОБА_5 та його представника- Щербини Є.М., вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та дослідивши відеозаписи, надані працівниками поліції та представником потерпілого, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, приходить до наступних висновків.

Аналізуючи з урахуванням доводів апеляційної скарги висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає його законним і обґрунтованим, таким, що відповідає фактичним обставинам справи, та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; протоколом огляду місця події; схемою місця події; фототаблицею; поясненнями учасників події та свідка ОСОБА_4 .

Так, згідно ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно неї уповноваженою особою органів поліції.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності доведена поза розумним сумнівом.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги адвоката Бут Н.В. стосовно того, що її підзахисна не підпадає під поняття «водій» як встановлено п. 1.10 ПДР України, оскільки не має водійського посвідчення то такі доводи є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так у відповідності до диспозиції ст. 124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, при цьому слід зауважити, що законодавцем не встановлено виключення щодо здійснення керування транспортним засобом саме особи, яка має посвідчення водія і підпадає під визначення поняття «водій» як встановлено п. 1.10 ПДР України.

Одночасно слід зазначити, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції надала пояснення та визнала себе винною у тому, що вона керуючи транспортним засобом «Форд Фієста» державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. З.Беляєва 22, рухаючись заднім ходом, скоїла зіткнення з автомобілем «Тойота королла» державний номерний НОМЕР_2 , та покинула місце пригоди з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при цьому акцентувала увагу на тому, що має намір відшкодувати спричинені збитки потерпілому ОСОБА_2 , якому належить автомобіль Тойота, крім того вказані обставини підтвердив і свідок ОСОБА_4 у суді першої інстанції, при цьому будь - яких даних стосовно того, що ОСОБА_1 сіла за кермо автомобіля примусово не встановлено.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 надавала пояснення , що на прохання сіла за кермо, однак ніякого примусу зі сторони, ані ОСОБА_3 , ані ОСОБА_4 не було та ОСОБА_1 нічого не перешкоджало відмовитися від управління автомобілем, що знайшло своє підтвердження також при перегляді відеозапису, наданого представником потерпілого - Щербиною Є.М. та працівниками поліції.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не мала водійського посвідчення та не керувала транспортним засобом, а тому не може нести відповідальності, не можна визнати обґрунтованими, оскільки сама ОСОБА_1 не заперечує, що сиділа за кермом автомобіля та здавала назад , що не спростовує офіційного тлумачення, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Що стосується відсутності водійського посвідчення, то вказана обставина не звільняє особу, яка керувала транспортним засобом від відповідальності та вказана обставина знайшла своє відображення у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Відповідальність особи, яке керує автомобілем підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдавати шкоди, що усвідомлювала ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом, а тому повинна нести відповідальність за скоєне, враховуючи також обставину, що після скоєння правопорушення покинула місце ДТП.

В даному випадку не можна визнати пасажира автомобіля- ОСОБА_3 інструктором - водієм, оскільки вказана особа не мала такого статусу.

Аналізуючи інші доводи апеляційної скарги захисника Бут Н.Т. у своїй сукупності, то вони не приймаються до уваги, оскільки є необґрунтованими, не знаходять свого підтвердження згідно вимог КУпАП, та такими, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Однак, постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення, оскільки суд першої інстанції припустився помилки при застосуванні стягнення передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Так, відповідно до санкції ст. 124 КУпАП, передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортним засобом на строк від 6 місяців до 1 року.

Суд правильно визначив розмір штрафу, однак визначаючи розмір штрафу не врахував, що стягнення у виді штрафу призначається не у твердій сумі, а у ставках неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на момент постановлення рішення.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Таким чином, на підставі викладених обставин, приходжу до висновку, що постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Бут Н.Т. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Стягнути з ОСОБА_1 штраф у дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 ( триста сорок) гривень 00 копійок.

В решті постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення,щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Калініч