Справа № 333/2410/20
Провадження 3-зв/333/4/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Холода Р.С., за участю потерпілого ОСОБА_1 , його представника Галчанського С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя заяву ОСОБА_2 про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієвої М.М. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієвої М.М. перебуває справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_3 . У вказаному провадженні потерпілим є ОСОБА_1 , а його представником адвокат Галчанський С.В.

04.08.2020 року ОСОБА_2 подав заяву про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієвої М.М. від участі у розгляді вказаної справи, обґрунтовуючи її таким.

15.05.2020 року в провадження судді Коммунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматова Е.Г. надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

З метою виключення будь-якого сумніву в об`єктивності судді при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що у період з листопада 2017 року по січень 2020 року ОСОБА_4 працювала помічником судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 , останній 18.05.2020 року заявив про самовідвід.

18.05.2020 року суддя Коммунарського районного суду м. Запоріжжя Фунжий O.A., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву судді Стоматова Е.Г. про самовідвід, задовольнив її.

У подальшому, потерпілий ОСОБА_1 03.07.2020 року та 17.07.2020 року заявив відводи суддям Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієвій М.М. та Холоду Р.С., у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , відповідно. Вказані заяви про відвід були розглянуті суддями Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматовим Е.Г. та ОСОБА_6 , відповідно, які відмовили у їх задоволенні. Обґрунтовуючи свої рішення, судді вказали про відсутність обставин, що виключають участь суддів Дмитрієвої М.М. та Холода Р.С. у розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , тому суддя ОСОБА_7 продовжила розглядати справу про адміністративне правопорушення відносно останньої.

28.07.2020 року, приблизно о 12 год. 10 хв., в залі судових засідань №2 Комунарського районного суду, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , головуюча суддя Дмитрієва М.М., яка у відповідності до положень ст.279 КУпАП є посадовою особою, що розглядає справу, на думку ОСОБА_2 , маючи умисел на порушення зобов`язання викликати довіру в учасників судового розгляду та зобов`язання бути безстороннім, маючи умисел на непотрібну упередженість, демонструючи нездатність винести неупереджене рішення, вчинила порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, шляхом образливого чіпляння до потерпілого ОСОБА_1 за таких обставин.

Так, у зазначений час і місці, під час заслуховування пояснень ОСОБА_8 , суддя ОСОБА_7 , умисно, демонструючи свавілля, безпідставно перебила, не давши договорити та примусивши мовчати ОСОБА_8 . Потім, демонструючи модель поведінки, щодо ображання гідності та утиску волі потерпілого, нав`язуючи свою волю, звернулася до потерпілого ОСОБА_1 та почала робити зауваження, промовивши такі слова словами: « ОСОБА_9 ! Вибачте будь-ласка. Пане Биков! Щось веселе розповідають?!». На це потерпілий ОСОБА_1 відповів: «Та, ні».

Після цього, суддя ОСОБА_7 продовжила робити зауваження потерпілому ОСОБА_1 . У подальшому, представник потерпілого ОСОБА_2 підвівся і заперечив проти таких дій судді.

Водночас, суддя ОСОБА_7 , продовжуючи свої дії, проігнорувала заперечення представника потерпілого, не забезпечивши внесення це заперечення представника потерпілого на дії головуючого до протоколу судового засідання, а відповіла адвокату: «Будь ласка, суд ОСОБА_1 не робить зауважень, лише питає в нього, щось веселе сказав».

У подальшому, ОСОБА_2 , намагався захистити права та інтереси ОСОБА_1 шляхом внесення у протокол судового засідання зауважень на дії судді, на що ОСОБА_7 продовжувала його перебивати та демонструвала поведінку, яка ображала гідність потерпілого. Суддя постійно вимагала від ОСОБА_1 підвестися та робила останньому зауваження про дії, що не відповідали дійсності. Так, суддя Дмитрієва М.М. вважала, що ОСОБА_1 сміявся під час надання ОСОБА_3 пояснень, але це не відповідало дійсності, так як у ОСОБА_1 була маска на обличчі, і тому, навіть якби останній це і робив, таких дій не було видно.

Суддя ОСОБА_7 ще тривалий час уперто не припиняла свого порушення, сперечалася та доводила, що вона не робила зауваження потерпілому, навіть не зважаючи на те, що цей факт був зафіксований відеозаписом.

Зазначена поведінка судді Дмитрієвої М.М. є обставиною, яка викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості відповідно до чинного законодавства України, рішень та практики Європейського суду, Бангалорських принципів поведінки судді, тому що є образливим чіплянням до потерпілого ОСОБА_1 , тобто дії щодо ображання, які зневажають честь і гідність потерпілого та утискають волю останнього, з ігноруванням волі та бажання оточуючих, причому з прагненням нав`язати свою волю.

Разом з цим, не бажаючи продовження нікому не потрібного вчинення зазначеного порушення суддею ОСОБА_7 , представник потерпілого адвокат Галчанський С.В. на захист законних прав та інтересів клієнта, в судовому засіданні заявив відвід судді Дмитрієвій М.М.

Саме заява про відвід зупинила порушення судді Дмитрієвій М.М., яка заспокоїлася та надала час адвокату Галчанському С.В. для складання цієї заяви про відвід у письмовому виді.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав свою заяву та просив її задовольнити, посилаючись на обставини, які в ній викладені.

ОСОБА_1 також просив суддю задовольнити заяву про відвід судді, зазначаючи при цьому, що під час судового засідання 28.07.2020 року суддя Дмитрієва М.М. безпідставно його підняла, пояснюючи це тим, що він фактично порушує правила поведінки у судовому засіданні: нібито сміявся під час надання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Водночас, це не відповідає дійсності: суддя взагалі не могла бачити його міміку, так як в цей час він перебував у масці і він не сміявся під час судового засідання.

Суддя Дмитрієва М.М. надала заяву, в якій просила заяву ОСОБА_2 про її відвід розглядати без її участі.

Вислухавши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши матеріали, надані до заяви, у т.ч. відеозапис, перевіривши письмові доводи останнього щодо відводу, суддя дійшов до такого.

Згідно з вимогами ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 2 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід. Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Водночас, згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Таким чином, з метою забезпечення виконання положень ст.1 КУпАП, при вирішенні питання про відвід судді, заявлений у даній справі про адміністративне правопорушення, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права та, при розгляді заяви про відвід, суду необхідно керуватися положеннями КПК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Із заяви ОСОБА_2 випливає, що останній фактично вважає, що суддя Дмитрієва М.М. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 до потерпілого ОСОБА_1 проявила певну неупередженість.

Інститут відводу судді якраз і має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Суб`єктивними обставинами, за наявності яких можна зробити висновок про невідповідність суду вимогам неупередженості є, наприклад, висловлювання судді по суті правової проблеми у засобах масової інформації до свого головування у судовому органі, покликаному вирішити справу («Сандер проти Сполученого Королівства»); не реагування судді на расистські висловлювання присяжних («Ремлі проти Франції») тощо. З огляду на це ЄСПЛ наголосив на тому, що судді при виконанні ними службових обов`язків мають бути стриманими, щоб гарантувати репутацію безстороннього судочинства.

В даному випадку ОСОБА_1 та його представник Галчанський С.В. не навели жодних фактів та обставин, які свідчать про упередженість судді Дмитрієвої М.М.

Головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, а також вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

Під час розгляду заяви про відвід судді Дмитрієвої М.М. було досліджено фрагмент відеозапису тих подій у судовому засіданні 28.07.2020 року, про які зазначав ОСОБА_2 у своїй заяві. Жодних дій судді ОСОБА_7 , що свідчать про її упередженість під час дослідження вказаного відеозапису, виявлено не було. Вважаю, що своїми діями суддя Дмитрієва М.М. намагалася вжити необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку. Водночас, ОСОБА_2 мав свою думку з приводу цих дій, тому виникла ситуація, яка призвела до заявлення останнім відводу судді.

Отже, заявлений відвід судді Дмитрієвій М.М. не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, та інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді. У заяві ОСОБА_2 не наведено жодного фактору, а ні суб`єктивного, на який вказує поведінка судді, а ні об`єктивного, який вказує на зацікавленість чи упередженість конкретного судді.

Аналіз доводів заяви про відвід судді Дмитрієвої М.М. ґрунтується на суб`єктивних переконаннях ОСОБА_2 та не містить підстав відводу, передбачених ст. ст. 75, 76 КПК України. За таких обставин заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 252, 283 КУпАП, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 75, 76, 80-81 КПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника потерпілого ОСОБА_1 Галчанського С.В. про відвід судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієвої М.М. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 14.08.2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод