Справа № 151/272/20
Провадження № 33/801/678/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Моцний В. С.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 24 липня 2020 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, -

встановив:

Постановою судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 24 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність і необґрунтованість постанови, просить її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутності й даних про його належне повідомлення про дату, час і місце судового розгляду. Крім того, протокол про притягнення до адміністративної відповідальності складений з порушенням, до нього не додано доказів його перебування та керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що її копію він отримав 05 серпня 2020 року і вже на цей час були пропущені строки апеляційного оскарження.

Згідно з статтею 289 КпАП України апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, а наявна заява про ознайомлення із матеріалами справи та отримання копії постанови лише 05.08.2020, причини пропуску строку слід визнати поважними та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Чечельницького районного суду Вінницької області від 24 липня 2020 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити. Пояснив, що в ніч на 31.05.2020 року дійсно був запрошений працівниками поліції до їх машини, де вони з`ясували його особу і перевірили документи, а далі запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Від проходження огляду він не відмовлявся, а тільки просив надати документи на відповідний пристрій, так як у нього були сумніви щодо його справжності і справності. Натомість працівники поліції записали його дані на окремих аркуш паперу формату А4 і відпустили. Проте, що щодо нього складено протокол, він не знав.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 461831 від 31.05.2020 суд першої інстанції встановив, що 31.05.2020 о 01 год 10 хв по вул. Героїв Майдану в смт. Чечельнику водій ОСОБА_1 в порушення п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем «Fiat Doblo»» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (відчутний запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння водій відмовся в присутності свідків.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, брати участь у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено статтею 268 КпАП України, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вимогами частини 2 статті 279 КпАП України передбачено, що під час судового розгляду суд, окрім іншого, заслуховує осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Вказаних вимог закону при розгляді даної справи суд першої інстанції не дотримався.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено , що в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому суд зазначив, що про обізнаність ОСОБА_1 щодо розгляду справи свідчить рапорт дільничного ОСОБА_2 , яким 16.07.2020 року було здійснено виїзд в АДРЕСА_1 для вручення повістки ОСОБА_1 та встановлено, що ОСОБА_1 за вказаною адресою зі слів матері ОСОБА_3 не проживає, від отримання повістки для передачі ОСОБА_1 вона відмовилася про те, їй було повідомлено про час та місце розгляду адміністративної справи в суді.

Однак, в матеріалах справи відсутні відомості щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи 24 липня 2020 року.

Так, відповідно до статті 277-2 КпАП України повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Наявні в матеріалах справи конверти, що повернулись із судовою повісткою та відміткою про її невручення з підстав відсутності адресата, не можуть вважатися належним повідомленням про дату, час і місце розгляду справи особи.

ОСОБА_1 об`єктивно не міг з`явитися в засідання суду, так як не був належним чином повідомлений про час розгляду даної справи, а справа була розглянута у його відсутність, чим порушено його право на судовий захист.

За таких обставин винесена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до вимог статті 245 КпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису тощо стаття 251 КпАП України.

При цьому орган (посадова особа) за змістом ст. 252 КпАП України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 461831 від 31.05.2020 водій ОСОБА_1 31.05.2020 о 01 год 10 хв керував автомобілем «Fiat Doblo»» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Героїв Майдану в смт. Чечельнику з явними ознаками алкогольного сп`яніння (відчутний запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння водій відмовся в присутності свідків.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Проте по справі відсутні будь-які належні і допустимі докази того, що 31.05.2020 о 01.10 год ночі ОСОБА_1 керував автомобілем перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, як про те вказано в протоколі про адміністративне правопорушення.

Пояснення в ОСОБА_1 по цьому факту не відібрані, а наявні в матеріалах справи пояснення свідків відображені у надрукованих завчасно бланках та заповнені особою, що складала протокол поліцейським СРПП №1 Вінницького РВП ВВП ГУНП. Крім того, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 , підписи цих свідків відсутні. Відсутнє також направлення водія на проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння в медичну установу.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначається про відмову ОСОБА_1 від його одержання в присутності свідків, проте цей запис підписами свідків не засвідчений.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає і відеозапису, який би міг підтвердити обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, як і документів про те, на якій підставі працівники Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу Національної поліції несли службу в смт. Чечельник Вінницької області.

Зазначаючи в протоколі про наявність у водія виражених ознак сп`яніння запаху алкоголю з порожнини рота, нестійкої ходи, тремтіння рук, працівник поліції не вирішив питання про тимчасове вилучення посвідчення водія і транспортного засобу згідно з вимогами закону, а дозволи водієві, який нібито перебував у стані сп`яніння продовжити рух.

Підсумовуючи вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено за стандартом поза розумним сумнівом як факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у нетверезому стані 31.05.2020, так і його відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, як необхідних умов притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Висновок суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитися на її користь, а тому постанову суду необхідно скасувати, а провадження на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Керуючись статтями 247, 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Чечельницького районного суду Вінницької області від 24 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 24 липня 2020 року скасувати, а провадження в адміністративній справі № 151/272/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити за п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник