ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9307/20
провадження № 3/753/4505/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.05.2020 о 21 годині 00 хвилин, керував автомобілем «Citroen Berlingо», державний номерний знак НОМЕР_1 , по Дарницькому шосе на перетині з проспектом П. Григоренка в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме стійкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у кабінеті лікаря-нарколога. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 24.06.2020 та 03.08.2020 будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, не з`явився.

23.06.2020 через канцелярію суду ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням 24.06.2020 за межами м. Києва.

31.07.2020 через канцелярію суду від правопорушника надійшло клопотання про направлення адміністративного матеріалу за підсудністю за місцем його проживання до Козелецького районного суду Чернігівської області.

У відповідності до ст. 38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

За таких обставин, враховуючи час вчинення правопорушення, терміни оформлення та направлення адміністративних матеріалів до Дарницького районного суду міста Києва, якому ця справа підсудна відповідно до ч. 1 ст. 267 КУпАП, суд не вбачає доцільним направляти справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за місцем проживання порушника, оскільки вважає, що клопотання ОСОБА_1 спрямоване на зволікання розгляду справи.

03.08.2020 року на електронну адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням 03.08.2020 за межами м. Києва.

Слід зазначити, що відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Також слід зазначити, що положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Ретельно дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 420404 від 22.05.2020, який складений стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в кабінеті лікаря-нарколога, відеозапис із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника УПП у м. Києві, який міститься на диску DVD-R, на якому зафіксовано бажання особи проходи огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, з вказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема, ці дані встановлюються, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Як вбачається із відеозапису зафіксованого відеореєстратором № АА-00774, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за допомогою приладу «Драгер». При цьому ОСОБА_1 повідомив про свій намір пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Відповідно до направлення о 21 год. 25 хв. того ж дня ОСОБА_1 був спрямований на медичний огляд до закладу охорони здоров`я (а.с. 4).

Згідно відомостей, викладених у медичній документації, ОСОБА_1 не надав згоди із запропонованим оглядом на стан алкогольного сп`яніння у Київській міській наркологічній лікарні клінічній лікарні «Соціотерапія» 22.05.2020, що підтверджується підписом останнього (а.с. 3).

Вказана відмова була зафіксованаі лікарем-наркологом, який на зворотній стороні направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я засвідчив відмову ОСОБА_1 , 1972 року народження від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 4 зв.).

Зазначені докази у своїй сукупності свідчать поза розумним сумнівом про доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Пунктом 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 р. передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Аналогічні положення містять п.п. 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України N 1103 від 17.12.2008. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду».

Проте жодним нормативним документом не передбачено, яким чином повинна бути зафіксована відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у разі обрання водієм проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

У такому випадку відмова водія від проходження огляду на місці зупинки може бути підтверджена будь-якими фактичним даними, що містяться у матеріалах справи.

Матеріали справи містять направлення водія ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я, форма якого відповідає формі, визначеній Додатком 1 до Інструкції, а тому, з урахуванням відомостей про відмову водія від проходження огляду і в закладі охорони здоров`я, суд не має сумнівів, що ОСОБА_1 відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, тобто порушив п 2.5 Правил дорожнього руху.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

Так у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 335 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді накладення штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Строк позбавлення права керування відраховувати з моменту примусового вилучення посвідчення водія або моменту його добровільної здачі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя Ю.С. Мицик