Справа № 442/4841/20
Провадження № 3/442/2001/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді Курус Р.І.

з участю секретаря Тацишин Г.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000647 від 16.04.2020 року на підставі угоди про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не військовозобов`язаного, раніше судимого 13.02.2020 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю прокурора Тидаша О.І.,

обвинуваченого - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Стельмащук М.Д.,

потерпілого - ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , у період часу з 02.04.2020 по 15.04.2020 о 00.30 год., діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, через частково зруйновану стіну, проник у приміщення будинку АДРЕСА_1 , звідки повторно, таємно викрав шість генераторів до мотоцикла марки «Минск», вартістю по 137 гривень кожен, передню фару до автомобіля, вартістю 80 гривень, металеву дверну завісу, вартістю 15 гривень, каретки від велосипеда марки «Україна», вартістю 60 гривень, металевий ланцюг до приводу заднього колеса мотоцикла марки «Восход», вартістю 127 гривень, металевий ланцюг до приводу двигуна мотоцикла марки «Ковровець», вартістю 127 гривень, передню вісь до велосипеда марки «Україна», вартість 30 гривень, генератор автомобіля марки «Ваз 2101», сигнал до автомобіля марки «ВАЗ», металеву решітку до номерного знаку автомобіля, алюмінієву трубу, металеву трубу, вартість яких не визначено, чим завдав потерпілому ОСОБА_2 майнову шкоду на загальну суму 1261 гривень.

Вказані дії ОСОБА_1 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як повторне таємне викрадення чужого майна з проникненням в приміщення.

28 липня 2020 року між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури Пантюк М.А., якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000647, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_1 , його захисником - адвокатом Стельмащук М.Д., зі згоди потерпілого ОСОБА_2 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_1 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 185 КК України. ОСОБА_1 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_1 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та на підставі ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнення ОСОБА_1 від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, отримана згода підозрюваного на його призначення.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_1 узгоджене в угоді покарання.

ОСОБА_1 , його захисник адвокат Стельмащук М.Д. також просили вказану угоду з прокурором затвердити. При цьому, ОСОБА_1 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить звільнити його від відбування покарання з випробовуванням.

Потерпілий ОСОБА_2 щодо затвердження угоди не заперечив, також вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання з випробовуванням. Зазначив, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру щодо ОСОБА_1 у нього немає.

Вислухавши думку учасників підготовчого судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Потерпілим від даного злочину є ОСОБА_2 . Останній, згідно заяви від 28.07.2020, надав свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, що повністю відповідає абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України.

Прокурор та підозрюваний, в присутності захисника, добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін судового провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_1 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 повторно умисно таємно викрав чуже майно, з проникненням у приміщення, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_1 раніше судимий, покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

При таких обставинах суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним та призначити узгоджений сторонами вид покарання обвинуваченому, звільнивши, з врахування особи обвинуваченого, від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом роз`яснено ОСОБА_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України та стягнути із засудженого на користь держави витрати за проведення експертизи № 16/421 від 30.06.2020 в сумі 3269 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_1 не обирався.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 28 липня 2020 року про визнання винуватості між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури Пантюк М.А. та підозрюваним ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 липня 2020року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_1 понесені в кримінальному провадженні на користь держави витрати за проведення експертизи № 16/421 від 30.06.2020 в сумі 3269 грн.

Речові докази: металеву сітку довжиною 20 см, вісь до велосипеда довжиною 17 см., сигнал до автомобіля довжиною 12 см., трансмісію до велосипеда довжиною 15 см., передню фару до автомобіля довжиною 23 см, металеву трубу довжиною 26 см, металеві банки довжиною 10 см, завісу до дверей довжиною 15 см, зігнуту металеву трубу довжиною 50 с, 8 корпусів генераторів від автомобіля Ваз діаметром 12 см, - які зберігаються у камері зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, - повернути ОСОБА_2 .

Скасувати заходи по забезпеченню кримінального провадження, а саме ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.04.2020 про арешт майна.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Р.І. Курус