Справа № 462/2457/20 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 33/811/1130/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі :

судді - Белени А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою останньої на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 13 липня 2020 року,

встановив :

Постановою судді Залізничного районного суду м.Львова від 13 липня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 /чотириста двадцять/ гривень 40 копійок судового збору.

ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона о 02.40 год. ночі 24.04.2020 року по вул.Кулькарківській, 130 у м.Львові керувала автомобілем «KIA RIO» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці, та відмовилася від проходження огляду в установленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 ПДР України.

На постанову судді ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження постанови апелянт мотивує тим, що розгляд справи відбувся без її участі, а згадану постанову вона отримала лише 28 липня 2020 року.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції прийняв рішення без виклику та участі особи на яку накладено адміністративне стягнення. Зазначає, що немає жодного доказу, який би вказував на те, що вона була своєчасно повідомлена про розгляд справи, повістки на розгляд справи їй надходили вже після дати розгляду.

Апелянт зазначає, що не вважає себе винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки не перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції не прибула, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 3.12.2005 р. №14 судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухиляється від огляду, то відповідно його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №067513 від 24.04.2020 р., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 24 квітня 2020 року, відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції та іншими матеріалами справи.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення був складений стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з тим, що ним було порушено п. 2.5 ПДР України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, але ОСОБА_1 відмовився виконати цей обов`язок, незважаючи на те, що у посадової особи поліції були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що зазначено в самому протоколі, та в поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З врахуванням зазначеного вище вважаю, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м.Львова від 13 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 13 липня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В.Белена