Справа № 503/1099/20
Провадження №3/503/540/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив :

29 травня 2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 398481, згідно змісту якого 29 травня 2020 року о 21.20 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ZUBR» (мотоблок) б/н по вул. Піонерській в с. Загнітків Кодимського району Одеської області перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що із показником 1,21 % підтвердив результат тестування на алкоголь «Драгер» № 242 проведений 29 травня 2020 року на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу ALCOTEST 6820 прилад № ARLH-0165 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARLH-0167, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.9.(а) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи своєчасно сповіщався належним чином з урахуванням строку, передбаченого ст. 277-2 КУпАП за адресую місця проживання зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь зауважень щодо зазначеної в ньому адреси його проживання (перебування), що підтверджується поштовим відправленням № 177 із судовою повісткою про виклик, яке з 22.08.2020 зберігається на відділенні пошти за місцем його проживання. Крім того, дана адреса зазначена також в його письмовому поясненні доданому до проколу про адміністративне правопорушення та письмовій заяві до суду від 17.06.2020. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, підписуючи протокол ОСОБА_1 , був ознайомлений про направлення його до суду. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

29 травня 2020 року ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом «ZUBR» (мотоблок) б/н, був зупинений працівниками Національної поліції на вул. Піонерській в с. Загнітків Кодимського району Одеської області.

В присутності свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 пройшов тестування на алкоголь за допомогою «Драгер» № 242 проведений 29 травня 2020 року на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу ALCOTEST 6820 прилад № ARLH-0165 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARLH-0167, із результатом тестування 1,21 %, про що свідчить відповідний талон-чек тестування (а.с.2), яке підписане працівником поліції та самим ОСОБА_1 , а також письмові пояснення згаданих свідків, в яких останніми підтверджено згаданий результат тестування (а.с.5-6).

При цьому, в письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.5-6) засвідчили, що в їх присутності ОСОБА_1 пояснив, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння так як випив 100 г вина.

Крім того, в змісті протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 398481 (а.с.3) ОСОБА_1 надав пояснення, згідно із якими останній визнав вживання алкогольного напою перед керуванням транспортним засобом, а в письмовому поясненні (а.с.4) відзначив, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а огляд на стан сп`яніння був проведений за його згоди в присутності двох свідків.

Відповідно до пункту 2.9.(а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином суд вважає, що в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні ознаки передбачені частиною першою ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з вище викладеним суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та здобутими доказами, а саме усними поясненнями наданими під час судового розгляду.

Відповідно до ч.1-2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Крім цього, ч.1 ст. 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, внесені зміни до ст. 130 КУпАП та її викладено у такій редакції: «Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції». Також даним законом доповнено ст. 286-1 КК України, а саме: керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У зв`язку з чим відбулось фактичне посилення відповідальності за дане правопорушення шляхом його переведення з адміністративних до кримінальних.

В свою чергу 17.06.2020 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» 720-IX, який набрав чинності 03.07.2020, згідно п. 117 якого підпункт 4 пункту 1 розділу І Закону України 2617-VIII виключено (яким вносилися зміни до ст. 130 КУпАП), отже відновлена попередня редакція ст. 130 КУпАП «Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

Таким чином, суд зазначає, що стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України № 2617-VIII.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 є пенсіонером, наявне пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 .

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати до порушника за вчинення даного адміністративного правопорушення безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі передбаченому санкцією, а саме шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами, а відтак, до нього не може бути застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,4 грн.

Керуючись ст. 8, 23-24, 27, 33-35, 401, 130 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 265, 268, 280, 283-284 КУпАП, ст. 58 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, пунктом 2.9. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суд

постановив :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір, в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Д. В. Вороненко