Справа № 461/1801/20 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/811/906/20 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса Михайла Омеляновича, представника особи, провадження у справі стосовно якого закрито, ОСОБА_1 , адвоката Бориславського Андрія Любомировича, розглянувши апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Веселівського Андрія Івановича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2020року

в с т а н о в и в :

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2020 року закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил від 7 лютого 2020 року № 0415/20900/20: автозапчастини в асортименті повернуто ОСОБА_1 для належного митного оформлення або для вивезення за межі митної території України.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил від 7 лютого 2020 року № 0415/20900/20, 7 лютого 2019 року о 01 год. 46 хв. ОСОБА_1 , прямуючи з приватної поїздки Республіки Польща в Україну на автомобілі «Land Rover Defender», р.н. НОМЕР_1 , заїхав в зону митного контролю МАПП «Рава-Руська-Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби смугою руху «зелений коридор» в якості пасажира разом з водієм і пасажиром, чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню.

При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в автомобілі товарів, які переміщуються з приховуванням від митного контролю. Автомобіль було скеровано зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого огляду транспортних засобів, в ході якого було виявлено прихований від митного контролю товар, а саме: 1) болти з маркуванням «ERR5384» - 12 шт.; 2) комплект болтів з маркуванням «LBF5000020» - 1шт.; 3) прокладку головки з маркуванням «LVB500020» - 1 уп.; 4) амортизатор з маркуванням «3522J» - 1 шт.; 5) амортизатор з маркуванням «12094GR» - 2 шт.; 6) торсіон з маркуванням «TOY050» - 1 компл.; 7) пружину з маркуванням «MITS022B» - 1 пара; 8) пружину з маркуванням «SUZ011B» - 1 пара; 9) амортизатор з маркуванням «45682FE» - 2 шт; 10) комплект проставок з маркуванням «SND6x114/3xx66x30» - 1компл.; 11) амортизатор з маркуванням «24682LFE» - 1 шт.; 12) рукавиці «IGLOVES» 1 шт.; 13) амортизатор з маркуванням «45094LFE» - 2 шт.; 14) комплект втулок з маркуванням «715TUK» - 2 компл.; 15) амортизатор з маркуванням «12774GR» - 2 шт.; 16) пружину з маркуванням «NISS042B» - 1 пара; 17) пружину з маркуванням «SUZ009B» - 1пара; амортизатор з маркуванням «45795FE» - 2 шт.; набір пластин регулювання з маркуванням «CPLATE003» - 1 компл.; 20) втулку амортизатора з маркуванням «ET153» - 4 шт. Вказаний товар знаходився під декоративною обшивкою задніх сидінь автомобіля, доступ до них став можливим після демонтажу задніх сидінь та декоративної обшивки. ОСОБА_1 даний товар частково визнав своїм та надав рахунки-фактури TAX FREE FOR TOURISTS №0677/2020/РА92/2020 та №0667/2020/РА82/2020 на частину товару, вартість якого становить 3672,98 польський злотий, що відповідно до курсу НБУ станом на 7 лютого 2020 року становить 23 409,75 грн.

Також ОСОБА_1 в салоні автомобіля перевозив запчастини до автомобіля в межах неоподаткованої норми відповідно до ст.. 374 МК України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення цих товарів.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, виходив з того, що автозапчастини в асортименті (об`ємні за розміром і вагою) знаходились в багажному відділенні та в салоні автомобіля, а відтак такі перебували у вільному доступі, а тому їх виявлення не потребувало жодних зусиль чи використання спеціальних засобів. З огляду на наведене, органом митної служби не доведено, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон з приховуванням від митного контролю шляхом використання способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник Галицької митниці Держмитслужби Веселівський А.І. подав апеляційну скаргу на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2020 року, в якій просить дану постанову скасувати та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією даної статті в повному обсязі, а саме: штрафу та конфіскації вилученого відповідно до протоколом про порушення митних правил №0415/209000/20 товару. Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання товару на складі митниці.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, в результаті чого рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, а тому таке підлягає скасуванню. Зокрема, судом не враховано того, що у протоколі про порушення. митних правил №0415/20900/20 від 7 лютого 2020 року зазначено, що в ході поглибленого огляду автомобіля за допомогою технічних засобів митного контролю (оглядових дзеркал, ліхтарика, набору інструментів) було виявлено прихований від митного контролю товар, що знаходився під обшивкою задніх сидінь автомобіля. Доступ до вказаних предметів став можливим після демонтажу задніх сидінь та декоративної обшивки.

Крім того, вказує, що судом взято до уваги фотознімки, надані захисником Калина В.В., але не бере до уваги акту про проведення огляду товарів, транспортного засобу, ручної поклажі та багажу від 7 лютого 2020 року та фотознімків, зроблених під час складання протоколу у боксі поглибленого огляду.

Заслухавши пояснення представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О. на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення адвоката Бориславського А.Л. на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 489 МК та ст. 280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що зазначені вимоги закону при розгляді справи про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 в суді першої інстанції були дотримані.

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 0415/20900/20 від 7 лютого 2020 року ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення цих товарів.

Частиною 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005 року (із змінами, внесеними згідно із постановою Пленуму ВСУ №8 від 30.05.2008 року), незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю, -

це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи

способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним

товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави

для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

З наявних у матеріалах справи фотознімків (у тому числі тих, що долучені до протоколу про порушення митних правил) не вбачається, що ОСОБА_1 виготовив спеціальні сховища (тайники), що утруднювали виявлення товарів, які він перевозив, також відсутні дані, що він надавав одним товарам вигляд інших чи використав будь-який зі способів приховування товарів, що міг би становити об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Посилання апелянта на те, що товар в автомобілі ОСОБА_1 , частина якого, що вбачається з протоколу №0415/20900/20, знаходилась в салоні автомобіля, а інші частина була виявлена після підняття заднього сидіння, є недостатнім доказом того, що ОСОБА_1 здійснив умисне приховування товару від органу митного контролю. Крім того, останній після перевірки вказаного товару надав працівникам митної служби рахунки-фактури на частину товару.

Обгрунтування апеляційної скарги в частині того, що оскаржувана постанова не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому, не може братися до уваги суддею апеляційною інстанцією, оскільки має характер припущення.

Крім того, будь-яка юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Хоча метою адміністративної відповідальності є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, однак притягнення до адміністративної відповідальності є реакцією держави на вчинене особою адміністративне правопорушення. При цьому вина особи у вчиненні такого має бути доведена належними, допустимими і достатніми доказами у їх сукупності. Крім того,

загальний суспільно-корисний інтерес від притягнення особи до адміністративної відповідальності не може ставитися вище законного і справедливого рішення щодо конкретної особи.

З огляду на наведене, вважаю, що суддею місцевого суду зроблені правильні висновки про відсутність вини у діях ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та вірно встановлено відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України, при встановлених і наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставинах.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу. Підстав для скасування рішення судді і постановлення іншого рішення суддя апеляційної інстанції не вбачає і такі не встановлені.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2020 року про закриття провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Веселівського Андрія Івановича залишити без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.