Провадження № 3/127/6642/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2020 поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП Голубом Д.О. складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення сер. ДПР18 №406622 водій ОСОБА_1 10.08.2020 о 17.00 год. в м.Вінниці по вул.Хмельницьке шосе, 78, керував транспортним засобом марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , із встановленим відносно нього тимчасовим обмеженням у праві керування транспортним засобом згідно постанови державного виконавця Центрального відділу ДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області від 09.10.2018 (ВП №56443681), чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 3 ст.126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши, що на момент складання даного протоколу накладене державним виконавцем тимчасове обмеження щодо нього було скасоване, про що надав відповідні докази (постанова Центрального відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 24.10.2018, ВП №56443681).

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Статтею 280 КУпАП визначено, що суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП настає за фактичне керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

З об`єктивної сторони дане правопорушення полягає саме у фактичному керуванні транспортним засобом за одночасної наявності щодо такої особи встановлених тимчасових обмежень у праві керування.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, виходячи із такого.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, направлено такі докази, які досліджені під час розгляду справи: протокол про адміністративне правопорушення від 10.082.2020, фотофіксація робочого планшету поліцейського з результатом перевірки особи у базах даних на право керування транспортними засобами та наявності встановлених обмежень; рапорт поліцейського від 10.08.2020, копія постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 09.10.2018 (ВП №56443681).

З матеріалів справи, зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту поліцейського слідує, що 10.08.2020 під час несення служби в складі екіпажу «Юнкер 101» в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 78 було зупинено транспортний засіб марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_1 з причин порушення вимог ПДР України, а саме здійснення проїзду на заборонний сигнал світлофора (червоний). Під час перевірки документів було виявлено, що водій з 09.10.2018 тимчасово обмежений у праві керування органами виконавчої служби (ВП №56443681). За даним фактом на ОСОБА_1 було складено протокол сер. ДПР18 №406622 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

Як слідує з наданих пояснень ОСОБА_1 заперечує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, вказуючи на те, що на момент події та складання цього протоколу про адміністративне правопорушення накладене на нього тимчасове обмеження в межах ВП №56443681 було скасоване постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 24.10.2018.

Судом приймається до уваги наданий особою доказ та враховує обставину, що встановлене 09.10.2018 на ОСОБА_1 як на боржника у ВП №56443681 тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами було скасоване цим же виконавчим органом 24.10.2018. Жодних інших належних доказів про встановлення обмежень у праві керування відносно особи ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Отже, матеріали справи не містять достатніх достовірних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 станом на 10.08.2020 має встановлені обмеження у праві керування транспортними засобами. Не свідчить про це і вказівка у фабулі протоколу сер. ДПР18 №406622 на постанову виконавчого органу від 09.10.2018, оскільки спростовується наданим у суді іншим доказом.

При цьому слід також зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Досліджені безпосередньо у суді докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.3 ст.126 КУпАП, оскільки у справі не доведено те, що останній за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення 10.08.2020 керував транспортним засобом маючи будь-які обмеження у праві керування.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене суд вважає, що вину особи не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

З огляду на викладене, керуючись ч.3 ст.126, п.1 ст.247, ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: