Справа № 199/5097/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 серпня 2020 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованої,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2020 року о 05 год. 03 хв. ОСОБА_2 в районі будинку № 1 по вул. Донецьке шосе у м. Дніпро керувала транспортним засобом «NISSAN TIIDA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови, та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася у присутності двох свідків.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила фактичні обставини справи та свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що вона разом з подружкою всю ніч розмовляли та плакали, тому у неї було почервоніле обличчя, що працівники поліції розцінили як ознаку алкогольного сп`яніння, однак вона була твереза. Заперечила факт керування транспортним засобом, оскільки вона лише стояла біля автомобіля поруч і на ньому не рухалася. Вважає, що працівники поліції поставилися до неї упереджено й умисно піджидали її, хоча мали не ховатися по дворах, а працювати на вулиці. Після перегляду відеозапису пояснила, що вона лише перепаковувала свій автомобіль, але не вважає, що це є саме керуванням транспортним засобом, оскільки на дорогу вона не виїжджала.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останньої повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності:

?протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП та ОСОБА_2 підписаний без зауважень;

?письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_2 відмовилася від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння;

?рапортом працівника патрульної поліції Дудки Є.М. яким підтверджений факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння;

?переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано керування ОСОБА_2 автомобілем «NISSAN TIIDA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння та факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Оцінюючи заперечення ОСОБА_2 щодо того, що вона не керувала транспортним засобом, суд виходить з того, що на переглянутому в судовому засіданні відеозаписі з нагрудних камер працівників патрульної поліції зафільмовано, як автомобіль «NISSAN TIIDA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого знаходиться ОСОБА_2 , здійснює рух, тому відповідні заперечення відкидаються.

Наявність чи відсутність у ОСОБА_2 стану алкогольного сп`яніння виходить за межі предмету доказування в цій справі, оскільки предметом доказування є наявність у ОСОБА_2 лише ознак алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення, в якому описані наявні у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння, підписаний останньою без зауважень. Окрім цього, на дослідженому судом вищезазначеному відеозаписі зафіксовано наявні у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп`яніння і остання в судовому засіданні сама підтвердила той факт, що у неї були зовнішні ознаки, які могли бути розцінені співробітниками поліції, як ознаки алкогольного сп`яніння. Сукупність наведених обставин поза всяким розумним сумнівом достатньо доводить, що ОСОБА_2 керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Суд виходить з того, що ОСОБА_2 вважається такою, що ознайомлена зі змістом, як ст. 130, ст. 266 КУпАП, так і Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, оскільки відповідні нормативно-правові акти були офіційно оприлюднені. Стороною захисту не надані докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 має будь-які вади психічного чи розумового розвитку. Таким чином, ОСОБА_2 поза розумним сумнівом, діючи розсудливо, могла співставити свої дії в частині відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з їх наслідками у виді складення протоколу про адміністративне правопорушення та подальшого накладення адміністративного стягнення.

Надаючи адміністративно-правову кваліфікацію діянням ОСОБА_2 , суд враховує, що за протоколом про адміністративне правопорушення діяння останнього кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак зазначена норма з 01 липня 2020 року згідно Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зазнала змін та передбачала відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В той же час, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, відповідні положення з Закону України № 2617-VII від 22 листопада 2018 року були виключені. Вказаний закон набрав законної сили 03 липня 2020 року.

Згідно роз`яснень від 20 липня 2020 року Комітету Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності, з 03 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року), оскільки вона керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовилася від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_2 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року), та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень зпозбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 до доходу держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

19.08.2020