Справа № 214/4110/20
3/214/2058/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., секретар судового засідання Єременко К.С., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Солов`я Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2020 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №410650 від 09 червня 2020 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 09 червня 2020 року о 18.38 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки CHERY QQ, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі вул. Житомирська біля буд.8 в м. Кривому Розі в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря №1578 від 09 червня 2020 року, складеним о 20.30 год. Огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КЗ «Криворізький ПНД» ДОР. Факт руху згідно пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Правопорушення зафіксовано на відеореєстратор АЕ 00020, АЕ00030.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що 09 червня 2020 року о 18.38 год. він не керував автомобілем марки CHERY QQ, р/н НОМЕР_2 . Транспортний засіб був припаркований, а він лише сидів в його салоні. Того дня після роботи він завіз додому бригадира, припаркував автомобіль без наміру далі їхати. В ході розмови з бригадиром у них виникло бажання вжити спритних напоїв. У салоні автомобіля вони вжили спиртне, після чого бригадир пішов додому, а він вирішив зателефонувати сусідові, аби той переставив транспортний засіб. Коли він вже збирався зачинити автомобіль і йти додому, під`їхали працівники поліції та пред`явили вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в ПНД. Огляд він пройшов, після чого інспектори вилучили у нього посвідчення водія та на своєму службовому автомобілі привезли назад до його автомобіля. Після того біля його машини зібралось чоловік 5, які з невідомих для нього причин почали поводили себе агресивно по відношенню до нього, висловлювати погрози. Злякавшись, що його поб`ють, він сів до свого автомобіля та поїхав, коли невдовзі його знову зупинили поліцейські та ці ж чоловіки. Невідомі йому чоловіки розбили його телефон, порізали шини на автомобілі, нанесли йому тілесні ушкодження. Причина такої поведінки йому не зрозуміла. Допускає, що коли він сидів в машину, неподалік грались діти та час від часу підходили до машини. Не маючи ніякого злого умислу, він заговорив з дітьми та задав їм математичну задачу. Ймовірно діти злякались та пожалілись чоловікам, які почали так себе поводити по відношенню до нього. Визнав, що коли його вдруге зупинили поліцейські того дня, він перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак за кермо сів не зі своєї вини, а в результаті чинення на нього фізичного та психічного тиску невідомих осіб. З приводу факту його побиття на місце подій він не викликав поліцейських, оскільки був в наляканому стані.

Присутній в судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Соловей Д.Г. просив провадження по справі закрити на підставі п.6 ст.247 КУпАП у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлював адміністративну відповідальність, про що подав відповідне клопотання. Свою позицію мотивував тим, що 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень». Згідно з цим Законом, ст.130 КУпАП викладено в новій редакції, та до КК України включено нову норму ст.286-1, яка визначає кримінальну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, вчинені з 01 липня 2020 року віднесено до категорії кримінальних проступків, в той час як відповідна норма ст.130 КУпАП, яка визнала за них адміністративну відповідальність втратила чинність. Відтак, адміністративна відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення 09 червня 2020 року, скасована в результаті змін в законодавстві, адже внаслідок обраної законодавцем юридичної техніки відбулося переривання дії акта, який встановлював і продовжив встановлювати певну адміністративну відповідальність, шляхом його скасування 01 липня 2020 року та відновлення 03 липня 2020 року. Щодо обставин справи, зазначених в протоколі, захисник зазначив, що того дня ОСОБА_1 дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, що не оспорює, однак транспортним засобом не керував, а тому складання у відношенні нього протоколу про адміністративне правопорушення вважає безпідставним.

У подальшому захисник правом на участь в судовому засіданні не скористався, подавши заяву про розгляд справи без його участі. Попередньо висловлену позицію по справі підтримав.

Суд неодноразово викликав в судові засідання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , однак останні до суду не з`явились, будучи повідомленими належним чином, причини неявки суду не відомі.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі свідків у судовому засіданні, у зв`язку з їх неявками розгляд справи неодноразово відкладався, причини їх неявки до суду визнано неповажними, тому з метою дотримання розумного строку розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності свідків.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, оглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення перебування особи, яка керує транспортним засобом, у стані сп`яніння, що встановлено за результатами проходження огляду у встановленому законом порядку на вимогу поліцейського, за умови очевидної наявності ознак сп`яніння. Так, визначаючи склад вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обов`язково необхідно встановлювати наявність дійсних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п.п.3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому, склад правопорушення за ст.130 КУпАП передбачає наявність спеціального суб`єкта водія.

Так, згідно з п.1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. При цьому, лише за умови одночасної наявності вказаних двох умов особа є спеціальним суб`єктом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №410650 від 09 червня 2020 року слідує, що 09 червня 2020 року о 18.38 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки CHERY QQ, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі вул. Житомирська біля буд.8 в м. Кривому Розі в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено за результатами проходження огляду в медичному закладі.

Відповідно до рапорту інспектора ПП Гавенка А., 09 червня 2020 року під час патрулювання вони отримали виклик «Хуліганство» по вул. Житомирська в м. Кривому Розі. Прибуттям на місце було виявлено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які зупинили автомобіль марки CHERY QQ, р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та не давали йому можливості продовжити рух, оскільки останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, свідки вказували, що ОСОБА_1 чіплявся до дітей, які грались на вулиці. У свідків відібрано пояснення та в їх присутності ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно з висновком КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» за №1578 від 09 червня 2020 року, ОСОБА_1 був направлений на проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння інспектором ПП о 19.35 год. 09 жовтня 2020 року. Огляд проведено о 19.40 год. 09 червня 2020 року, за результатами якого встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Не визнаючи вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, ОСОБА_1 вказував, що транспортним засобом він не керував.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 в розрізі із проаналізованими доказами, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт інспектора як докази не є беззаперечними та допустимими, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення з огляду на наступне.

Оглянутими судом фрагментами відеозаписів на диску DVD-R з боді-камери встановлено, що на жодному з фрагментів відео не зафіксовано рух транспортного засобу марки CHERY QQ, р/н НОМЕР_2 , де б за кермом був ОСОБА_1 . На фрагменті відеозапису №2020***463 зафіксовано, що автомобіль марки CHERY QQ, р/н НОМЕР_2 , перебуває припаркованим, двигун вимкнуто, ОСОБА_1 знаходиться біля автомобіля.

Крім того, з рапорту інспектора ПП чітко слідує, що рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 вони не бачили, а вказані обставини встановили виключно зі слів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Конкретно інспектори жодної з ознак алкогольного сп`яніння, яку б вони виявили у ОСОБА_1 , не назвали, а одразу запропонували пройти огляд (фрагмент запису № НОМЕР_3 , час запису 19.15 год.).

Суд неодноразово викликав в судові засідання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 аби перевірити дійсність обставин, зазначених ними в письмових поясненнях стосовно керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Однак вони до суду жодного разу не з`явились, будучи повідомленими належним чином. Вказані обставини виключають можливість довіряти їх письмовим показам та прийняти їх за достовірні докази, які б безсумнівно підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки CHERY QQ, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі вул. Житомирська біля буд.8 в м. Кривому Розі 09 червня 2020 року о 18.38 год.

Таким чином, суд приходить до висновку, що поліцейськими як суб`єктами владних повноважень не доведено належними доказами, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу марки CHERY QQ, р/н НОМЕР_2 , та його рух по автодорозі вул. Житомирська біля буд.8 в м. Кривому Розі 09 червня 2020 року о 18.38 год. Хоча й факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є доведеним висновком КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» за №1578 від 09 червня 2020 року та не оспорювався ним в ході розгляду справи, однак не доведеність факту керування транспортним засобом визначає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Інші доводи та послання ОСОБА_1 суд залишає поза увагою, оскільки вони не є істотними з огляду на відсутність всіх елементів складу правопорушення, які визначали б правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зауважив, що «… при розгляді справи суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, в той час як в ході судового розгляду не знайшов підтвердження факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 09 червня 2020 року о 18.38 год., що б визначало його статус як водія, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо доводів захисника про необхідність закриття провадження по справі на підставі п.6 ст.247 КУпАП у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлював адміністративну відповідальність, суд вважає їх помилковими з огляду на наступне.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року (далі - Закон), тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Після набрання чинності Законом, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, було виключено з ч.ч.1, 3 ст.130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Подібні за змістом положення містяться у ч.2 ст.4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч.2 ст.58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативно-правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.

Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акту продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема, ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на не реалізовані або не припинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникнуть після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі ст.130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

У свою чергу, ст.8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у ч.2 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Виходячи із зазначених положень особи, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі ст.130 КУпАП, не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за ст.286-1 КК України, адже Законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками.

Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, також відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Суд звертає увагу захисника, що в цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до ст.130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі ст.130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Статтею 253 КУпАП встановлено, що, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) дійде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування. Однак, передача матеріалів справи про керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тощо, з тих міркувань, що зазначене діяння, передбачене ст.286-1 КК України, не може бути здійснена з огляду на те, що у ст.253 КУпАП йдеться про випадки, коли було вчинено кримінальне правопорушення, однак з тих чи інших об`єктивних або суб`єктивних підстав замість відкриття кримінального провадження було розпочато провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, які було вчинено до 01 липня 2020 року, здійснюється відповідно до цієї статті у редакції, чинній на вчинення таких діянь.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.130 ч.1, 245, 247 ч.1 п.1, 252, 280, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя О.І. Євтушенко