Номер провадження: 33/813/652/20
Номер справи місцевого суду: 505/394/20
Головуючий у першій інстанції Павловська Г. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання Лопотан В.І.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 Осокіна Сергія Юрійовича на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17 квітня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17 квітня 2020 року визнано винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. - отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, представник ОСОБА_1 Осокін Сергій Юрійович подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить судскасувати постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17 квітня 2020 року та прийняти нову постанову , якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Осокін С.Ю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Осокін С.Ю., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №270394 від 08.02.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 08.02.2020 року о 17 годині 00 хвилин по пр. Перемоги в м. Подільськ, Одеської області керував автомобілем марки «Рено» д/з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, нестійка хода, запах з порожнини рота почервоніння очей;

- висновком комунального некомерційного підприємства Подільська міська лікарня Подільської міської ради від 08.02.2020 року;

- поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що 08.02.2020 року він вживав алкогольні напої в барі «Жар Птиця», після чого о 17 годині він сів за кермо т/з «Рено», д/н НОМЕР_2 і рухався по пр. Перемоги у м.Подільськ, де був зупинений працівниками поліції (а.с. 5);

- поясненнями свідків;

- рапортом помічника чергового Подільського ВП ГУНП в Одеській області;

- відеозаписом нагрудної камери інспектора та ін. доказами.

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2020 року та порушенні ним вимог п. 2.9 ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У доводах апеляційної скарги представник ОСОБА_1 Осокін С.Ю. звертає увагу апеляційного суду на порушення співробітниками поліції нормативних актів з приводу передбаченого порядку проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що ці порушення є підставою для скасування постанови районного суду та закриття провадження по справі.

Так, з метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом в якості свідка був допитаний інспектор ГРПП №2 Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , який повністю підтвердив обставини складення вищевказаного протоколу.

Зокрема свідок ОСОБА_2 пояснив, що він є інспектором ГРПП №2 Подільського ВП ГУНП в Одеській області. 08.02.2020 року заступив на чергування з ОСОБА_3 начальником сектору реагування №2. На їх службовий планшет надійшло повідомлення від громадянина про те, що водій транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_2 керує в стані алкогольного сп`яніння в районі Черемушки м. Подільска. Він з ОСОБА_3 виїхали на службовому автомобілі д.н НОМЕР_3 , однак не могли знайти вищевказаний автомобіль. В другій половині дня, біля 17 годині по проспекту Перемоги м. Подільськ вони побачили, що рухається транспортний засіб білого кольору д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який виконав лівий поворот на перехресті вулиці Мельниченка до будинку № 245 вул. Соборна. За допомогою сигналів та проблискових маячків вони намагались зупинити автомобіль, але водій їх ігнорував. ОСОБА_1 під`їхав до буд. № 245 вул. Соборна, поставив автомобіль на стоянку і вийшов з автомобіля та сів на лавочку. Він з ОСОБА_4 підійшли до ОСОБА_1 , він вів себе агресивно. Щоб уникнути конфлікту вони викликали ще один наряд патрульної поліції у складі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Потім запропонували пройти тест на огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або ж проїхати йому в лікарню для проходження медичного огляду, Після тривалих перемовин ОСОБА_1 погодився проїхати у лікарню. В лікарню приїхала дружина ОСОБА_7 і повідомила його персональні дані, оскільки він відмовився надавати будь-які документи. Після медичного дослідження ОСОБА_1 лікарем був складений висновок, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився від підпису. На службовому авто вони приїхали до відділу поліції для встановлення особи і складання протоколу про адміністративне правопорушення. У відділі поліції ОСОБА_1 надав посвідчення водія, технічний паспорт, страховий поліс, пояснив що він військовослужбовець прикордонної служби. ОСОБА_1 після роз`яснення йому прав відмовився підписати протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП . при складанні протоколу були запрошені свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В їх присутності та дружини було зачитано адміністративний протокол ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери.

Апеляційний суд не вбачає підстав для визнання показань вказаного свідка неналежними доказами, оскільки вони узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 .

Крім того, з метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції був досліджений та відтворений відеозапис з нагрудної камери вищевказаного інспектора СРПП №2 Подільського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції Головатюка С.Д., з якого вбачається, що сам ОСОБА_1 підтвердив, що його переслідувала патрульна машина поліції.

При цьому, на вказаному відеозаписі, як на місці зупинки, так і в лікарні та у відділі поліції, відсутній син ОСОБА_1 , який нібито був за кермом транспортного засобу білого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , що спростовує доводи апеляційної скарги в зазначеній частині.

Окрім того, слід звертнути увагу на те, що 08.02.2020 року, ОСОБА_1 надав письмові пояснення, згідно яких визнав факт, що він вживав алкогольні напої в барі «Жар Птиця», після чого о 17 годині він сів за кермо т/з «Рено», д/н НОМЕР_2 і рухався по пр. Перемоги у м.Подільськ, де був зупинений працівниками поліції (а.с. 5).

Вищенаведені докази беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Безпідставними та необґрунтованими є і доводи апелянта про те, що Комунальне некомерційне підприємство «Подільська міська лікарня Подільської міської ради» відсутня в переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки згідно Переліку, затвердженого Наказом департаментом охорони здоров`я та соціального захисту населення облдержадміністрації від 21.12.2015 року за №29 у Подільському районі саме міська лікарня є лікувально профілактичним закладом, яке має право на проведення медичних оглядів громадян для встановлення стану сп`яніння. А перейменування Котовської міської лікарні у Подільську міську лікарню є загальновідомим фактом.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд зазначає, що аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 не довів в апеляційній скарзі будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів того, що працівники патрульної поліції під час складення адміністративних матеріалів відносно нього діяли неправомірно.

На думку апеляційного суду, посилання представника ОСОБА_1 - адвоката Осокіна С.Ю. на порушення з боку співробітників поліції «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, а саме нескладення акту про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не можуть слугувати підставою для скасування постанови суду, оскільки , положення Інструкції не передбачають складання такого акту. Акт , відповідно п.6та п.10 розділу 11 зазначеної Інструкції складається саме у випадку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.

Згідно п.7 розділу 1 Інструкції « у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведенння». Оскільки ОСОБА_1 відмовивсявід проходження огляду на стан алкогольного сп`янінняна місці зупинки транспортного засобу, що підтверджуєтьсявідеозаписом з нагрудної камери вищевказаного інспектора СРПП №2 Подільського ВП ГУНП в Одеській області капітана поліції Головатюка С.Д. та поясненнями останнього, ОСОБА_1 й було запропоновано проїхати в лікарню для проходження медичного огляду.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , яке було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Осокіна Сергія Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 17 квітня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра