Провадження № 3/331/1210/2020
Єдиний унікальний номер 331/2966/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працевлаштованого на посаді слюсаря в АТ «Мотор Січ», який має вищу освіту, сімейний стан одружений, на утриманні осіб не має, державна реєстрація місця проживання якого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

В провадження Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 104903, складеному 01 серпня 2020 року, 31 липня 2020 року, о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , створив перешкоду у виді бетонного блоку на в`їзді у двір без погодження з органами Національної поліції, через це створена перешкода проїзду транспортним засобам та спеціальним транспортним засобам (ДСНС, поліція, ШМД).

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху України.

Дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні правопорушення не визнав повністю та пояснив, що обставини, викладені в Протоколі від 01.08.2020 серії ДПР 18 № 104903 не відповідають дійсності.

ОСОБА_1 пояснив суду, що дійсно, на пожарному проїзді біля буд. № 96 по проспекту Соборний у м. Запоріжжя було виявлено бетонний блок, який перекривав рух транспорту по двору будинку. 01 серпня 2020 року було викликано працівників поліції. 01 серпня 2020 року, об 11 годині 45 хвилин, ОСОБА_1 вийшов з будинку та слідував до роботи на другу зміну до АТ «Мотор Січ», Коли він вийшов з будинку, до ОСОБА_1 підійшли два працівника поліції і запитали, хто є головою правління ОСББ. ОСОБА_1 відповів, що саме він є головою правління ОСББ. На запитання працівників поліції, хто встановив бетонний блок, ОСОБА_1 відповів, що йому про це невідомо, оскільки ОСОБА_1 справді не знає, хто, при який обставинах встановив на прибудинковій дорозі бетонний блок. Після чого ОСОБА_1 направився до АТ «Мотор - Січ».

Додатково ОСОБА_1 пояснив, що на його думку, працівники поліції натомість того, щоб встановити особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, «призначили» ОСОБА_1 винною особою, тільки з тієї причини, що він є головою ОСББ будинку № 96 по проспекту Соборний у м. Запоріжжя.

Для участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення в якості свідків, були викликані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законодавством порядку шляхом надіслання судових повісток. Для участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення вищевказані свідки не з`явилися.

В матеріалах справ міститься письмове пояснення свідка ОСОБА_4 (а.с. № 7), в якому, окрім іншого зазначено: «Я, ОСОБА_5 проживаю по адресу: АДРЕСА_2 …».

Присутня при розгляді справи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила, що з 1985 року, вона разом зі своїм сином постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Квартиру вона ніколи в оренду не здавала, надовго не виїджала, проживає постійно за вказаною адресою. Особу з прізвищем ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ніколи не бачила, не знає. Співробітники поліції до ОСОБА_6 не приходили, не опитували. Стосовно того, хто встановив бетонний блок на дорозі, ОСОБА_6 нічого пояснити не може, оскільки не знає, хто саме це зробив.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 104903 від 01 серпня 2020 року, рапорт командиру взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 УПП в Запорізькій області, старшого лейтенанта поліції Д. Кашкарьова, письмові пояснення ОСОБА_2 від 01.08.2020 року, письмові пояснення ОСОБА_3 від 01.08.2020 року, письмові пояснення ОСОБА_4 від 01.08.2020 року, письмові пояснення ОСОБА_8 , копію акта обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 01.08.2020 року, фото таблицю місця події, письмові пояснення ОСОБА_1 від 21.08.2020 року, суддя дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , працівниками поліції було порушено вимоги щодо зібрання достатніх доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення. До матеріалів справи не долучено належних доказів, на основі яких у визначеному законом порядку можливо встановити, що саме ОСОБА_1 створив перешкоду у виді бетонного блоку на в`їзді у двір будинку АДРЕСА_3 без погодження з органами Національної поліції.

За таких обставин, оскільки суд не уповноважений виходити за межі протоколу про адміністративне правопорушення, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчинені правопорушення.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справі.

Згідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Протокол є єдиною формалізованою підставою для подальшого провадження у справі про адміністративне правопорушення. З урахуванням положень статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Від того, наскільки грамотно він складений, залежить правильність розгляду справи по суті та обґрунтованість застосування стягнення. Для того щоб протокол виконував свої функції, він повинен відповідати встановленим законодавством вимогам щодо його змісту та форми, дотримання яких є необхідною умовою його законності.

Стаття 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює адміністративну відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Як вбачається з матеріалів справи, під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , працівниками поліції було порушено вимоги щодо зібрання достатніх доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення. До матеріалів справи не долучено належних доказів, на основі яких у визначеному законом порядку можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Виходячи положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішення, докази необхідно оцінювати, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 53 рішення від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України», п. 42 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України).

У п. 43 рішення від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Відповідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки співробітниками поліції не доведено той факт, що ОСОБА_1 створив перешкоду у виді бетонного блоку на в`їзді у двір без погодження з органами Національної поліції, через це створена перешкода проїзду транспортним засобам та спеціальним транспортним засобам (ДСНС, поліція, ШМД), відповідно, суддя дійшла до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що, окрім протоколу про адміністративне правопорушення від 01.08.2020 року, до матеріалів справи не долучено жодного належного доказу винуватості особи у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки до письмових пояснень свідків, з яких неможливо достовірно встановити, що саме ОСОБА_1 встановив бетонний блок, - суддя ставиться критично.

За таких обставин, оскільки суд не уповноважений виходити за межі протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнає, матеріалами справи протиправні дії ОСОБА_1 передбачені ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення не підтверджується, підстав для його притягнення до відповідальності не вбачається через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, дійшла до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наявності підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, ст. 62 Конституції України, ст. ст. 9, 10, 139, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя - п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому частиною 5 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Є.В. Стратій