Справа № 737/630/20
Провадження № 3/737/235/20
П О С Т А Н О В А

03 вересня 2020 року смт. Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Коренькова А.А.

за участю секретаря судового засідання Чередниченка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка Чернігівської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

19 серпня 2020 року до Куликівського районного суду Чернігівської області надійшов складений 05 серпня 2020 року ДОП Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області лейтенантом поліції Примак Є.Ю. протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 , 30.07.2020 року, приблизно о 06 годині 00 хвилин в АДРЕСА_1 , з огороду, який належить ОСОБА_2 , таємно викопала та викрала картоплю, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

В судове засідання, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином. Поштове відправлення повернулось до суду з відміткою про закінчення строку зберігання.

Відповідно до практики Європейського суду, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання (рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Крім того, як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин та беручи до уваги наявність в протоколі про адміністративне правопорушення відомостей щодо розгляду адміністративної справи в Куликівському районному суді Чернігівської області за викликом, факт обізнаності ОСОБА_1 зі змістом протоколу, що підтверджується її особистим підписом в ньому, враховуючи також загальнодоступність інформаційних відомостей щодо місця і часу розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 ..

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що факт вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_1 не доведений належними та достатніми доказами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи дану конкретну справу і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини, хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку суд враховує, що санкція частини 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою ОСОБА_1 притягується до відповідальності, передбачає накладення на порушника, крім інших альтернативних видів, стягнення у виді адміністративного арешту, який є найсуворішим видом адміністративного стягнення, має каральний і стримуючий характер та є співставним з кримінальним покаранням.

Згідно з положеннями статей 251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом положень статей 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2020 року ДОП Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, лейтенантом поліції Примаком Є.Ю. був складений протокол серії АПР18 № 093722 на громадянку ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 скоїла дрібне викрадення чужого майна, а саме викопала картоплю, що належить ОСОБА_2 . Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч 1 ст. 51 КУпАП.

Зі змісту протоколу видно, що ОСОБА_1 від пояснень відмовилась, проте свідки, які б могли засвідчити факт її відмови від надання пояснень, в протоколі не зазначені. Також, в проколі відсутні дані як про потерпілого, так і про свідків правопорушення. Кількість та вартість викраденого майна в протоколі не вказана. Викрадене майно у правопорушника не вилучалось та його місцезнаходження не встановлювалось.

Єдиним доказом, який підтверджує факт дрібної крадіжки та можливу причетність до неї ОСОБА_1 є додані до протоколу не завірені фотокопії заяви та пояснень ОСОБА_2 , яка не зазначена в протоколі ані як потерпіла, ані як свідок.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_2 від 30.07.2020, адресоване Куликівському селищному голові, остання вказує на крадіжку у неї картоплі сусідами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .. В своїх письмових поясненнях від 06.08.2020 року ОСОБА_2 вказує на те, що 30.07.2020 року вона побачила на своєму городі викопаними приблизно сім кущів картоплі, що становить приблизно дванадцять кілограм. У викрадені картоплі підозрює своїх сусідів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки на їх город веде стежка. При цьому зміст та лексичне оформлення заяви свідчить про неприязні стосунки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

З показань ОСОБА_2 вбачається, що вона не була свідком правопорушення, не може вказати точну кількість викраденого у неї майна, вказує на ОСОБА_1 як на особу, яка вчинила крадіжку лише на підставі своїх припущень, які, можливо, ґрунтуються на неприязних стосунках між ними.

Жодні докази, які б беззаперечно вказували на причетність ОСОБА_3 до скоєння дрібної крадіжки у ОСОБА_2 , в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Отже, враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в межах фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та на підставі доказів, зібраних та процесуально оформлених уповноваженою на те посадовою особою, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують факт вчинення ОСОБА_3 дій, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя А. А. Кореньков