Справа № 202/3857/20
Провадження № 3/202/2077/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Волошин Є.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону до 01 липня 2020 року) -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал відповідно до якого, 06 червня 2020 року о 12 год. 40 хв. в м. Дніпрі, вул.Каштанова, буд.15, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ1102 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, від проходження огляду у встановленому законом порядку для встановлення стану сп`яніння водій відмовилася в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Справа неодноразово призначалась до судового розгляду, судові засідання по справі, призначені на 09.07.2020, 24.07.2020, 19.08.2020, 31.08.2020 відкладались у зв`язку з неявкою до суду особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Скворцової О.В., при цьому, вказані особи були належним чином повідомлені про час та місце зазначених судових засідань.

23 липня 2020 року та 06 серпня 2020 року від ОСОБА_1 та його захисника до суду надходили клопотання про направлення до органу, представником якого складено протокол про адміністративне право рушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП для подальшого направлення на розгляд за підсудністю до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Разом з цим, 14 серпня 2020 року до канцелярії суду від адвоката Скворцової О.В. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, з якими 19 серпня 2020 року в день судового засідання остання була ознайомлена в приміщенні суду, про що свідчить її підпис на заяві. Розгляд справи було відкладено за її клопотанням на 31.08.2020 для виклику свідка.

Крім того, 18 серпня 2020 року через канцелярію суду надійшло клопотання від адвоката Скворцової О.В. про долучення до матеріалів справи копії довідки КП «КНП Вознесенський МЦ ПМСД» від 17.08.2020 про те, що ОСОБА_1 перебуває на амбулаторному лікуванні з 17.08.2020 по 21.07.2020.

У судове засідання, призначене на 31.08.2020 ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію суду його захисник - адвокат Скворцова О.В. 01.09.2020 подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному з 31.08.2020, надавши копію довідки з КП «КНП Вознесенський МЦ ПМСД», яка не містить періоду перебування ОСОБА_1 на лікарняному.

Адвокат Скворцова О.В. у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі.

Враховуючи те, що справа перебуває в провадженні суду з 26 червня 2020 року, неодноразово призначалася до судового розгляду, ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про час та місце усіх судових засідань, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечив присутність свого захисника, яка неодноразово відкладала розгляд справи, на переконання суду така поведінка ОСОБА_1 та його захисника адвоката Скворцової О.В. спрямована на затягування розгляду справи з метою уникнення від адміністративної відповідальності, оскільки термін накладення адміністративного стягнення спливає 06 вересня 2020 року.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У зв`язку з чим, з урахуванням положень ст.268 КУпАП щодо необов`язкової участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Скворцової О.В. на підставі матеріалів, що є у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо клопотання ОСОБА_1 та його захисника адвоката Скворцової О.В. про направлення до органу, представником якого складено протокол про адміністративне право рушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП для подальшого направлення на розгляд за підсудністю до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, суд виходить з наступного.

За правилами ч.1 ст.276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем їх вчинення.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, в даному випадку, являється м. Дніпро, вул.Каштанова, буд.15, що відноситься до території Індустріального району м. Дні пра.

Згідно вимог ч.2 ст.276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена статтями 121,122,122-1,122-2,123,124, частинами 1 і 2 ст.130 КУпАП, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 11 червня 2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч.2 ст.276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 118007 від 06 червня 2020 року, поліцейський 2 взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області Слобченко К.В. визначила місце розгляду справи за місцем вчинення правопорушення, а саме в Індустріальному районному суді міста Дніпропетровська, про що ОСОБА_1 був ознайомлений під власний підпис. Клопотань ОСОБА_1 до органів внутрішніх справ про направлення справи за місцем проживання останнього матеріали справи не містять.

Зважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відділом адміністративної практики управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції направлений для розгляду до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, за місцем вчинення правопорушення, що не суперечить вимогам ст.276 КУпАП, підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 відсутні.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» зі змінами, внесеними згідно із Законом №321-IX від 03.12.2019 року, який набирав чинності з 01.07.2020 року, із положення ст.130КУпАП виключено, зокрема та в тому числі, диспозицію щодо адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, вищевказаним нормативно-правовим актом Кримінальний кодекс України доповнено статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою було встановлено кримінальну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, що карається штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Надалі, Законом України № 720-ІХ від 17.06.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих атів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виключено з числа кримінальних проступків, віднесено до категорії адміністративних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Частино 2 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Отже, усі правопорушення фактично мають однакову юридичну природу, проте за своїм характером поділяються на ті, які тягнуть за собою адміністративну відповідальність та ті, які тягнуть собою кримінальну відповідальність.

Стаття 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

При цьому, законодавець чітко визначив, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, за умови посилення, пом`якшення або скасування відповідальність за адміністративні правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діяла під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону, який діяв на момент вчинення правопорушення 06 червня 2020 року) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, відповідальність за ст.130 КУпАП наступає в наслідок порушення вимог Правил дорожнього руху.

Згідно із п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, саме відмова водія транспортного засобу на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичних сп`яніння, або впливу лікарських препаратів, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №118007 від 06 червня 2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також даними відеофіксації даної події, що були досліджені у судовому засіданні.

Отже, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується наявними доказами, ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та будь яких доказів, які б спростовували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення суду надано не було.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом.

Статтею 40-1 КУпАП встановлено, що судовий збір упровадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.33,40-1,130,283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону до 01 липня 2020 року) у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Волошин Є.В.