Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4813/20 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С.
Категорія ст. 44-3 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнено його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Провадження в справі закрито.

Відповідно до постанови, 26.06.2020 о 17 год. 20 хв. ОСОБА_1 знаходився в громадському місці, а саме на зупинці громадського транспорту по вул. Бориса Тена, 2, в с. Зарічани Житомирського району та області без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив п. 3.1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", за що відповідальність передбачена за ст. 44-3 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що 26.06.2020 року він поставив свій автомобіль біля магазину «Продукти» по вул. Б.Тена і рухався по тротуару с.Зарічани в напрямку TOB «Партнертірсервіс», в якому він працює електриком. З протилежного боку дороги зупинився поліцейський автомобіль. З нього вийшов поліцейський та в усній формі звинуватив його в тому, що в порушення Постанови КМУ № 392 від 20 травня 2020 року він знаходиться на вулиці без захисної маски. З даним твердженням він не погодився, оскільки згідно зазначеної Постанови п.3.1 на Період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту.

Зазначає, що в постанові суду вказано, що він належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, але це не відповідає дійсності, оскільки він не отримував повідомлення та не отримував телефонних дзвінків з суду.

Разом з тим, звертає увагу, що суд не допитав свідків та не дослідив відеозапис з боді-камери поліцейського.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення свідків, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.ст. 280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції не дотримався.

Як зазначено в протоколі та визнав суд, 26.06.2020 о 17 год. 20 хв. ОСОБА_1 знаходився в громадському місці, а саме на зупинці громадського транспорту по вул. Бориса Тена, 2, в с. Зарічани Житомирського району та області без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм які є обов`язковими для виконання.

Згідно з п.п. 1 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 - на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

На переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Так, як вбачається з доказів долучених до матеріалів справи, а саме з фрагменту відеозапису слідує, що ОСОБА_1 , в громадській будівлі чи споруді або в громадському транспорті засобів індивідуального захисту не перебував, а рухався по проїжджій частині перетинаючи її, що узгоджується з його поясненнями, які він надавав працівникам поліції та в суді апеляційної інстанції.

Крім того, з відеозапису вбачається, що під час перебування ОСОБА_1 на вулиці інших громадян поруч з ним не було, ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відразу підійшов до його службового автомобіля.

ОСОБА_2 , в суді апеляційної інстанції пояснив, що залишив свій автомобіль біля зупинки громадського транспорту по вул. Бориса Тена, 2, в с. Зарічани Житомирського району та рухався по тротуару до пішохідного переходу, щоб перейти дорогу та дістатись до місця роботи. На вимогу поліцейського, підійшов до патрульного автомобіля. Заперечував той факт, що перебував без засобів індивідуального захисту в магазині та на зупинці громадського транспорту.

Допитані в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ці обставини підтвердили.

За таких обставин, коли в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б спростували доводи апеляційної скарги та об`єктивно підтверджували встановлені судом обставини апеляційний суд не може визнати законним та обґрунтованим прийняте судом рішення яким ОСОБА_1 визнаний винним хоча і звільнений від відповідальності.

Оскільки суд першої інстанції обґрунтував свої висновки на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини витлумачив не на користь особи, а на користь органу, який склав протокол апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 звільнено від адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, відповідно до ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням та провадження у справі закрито скасувати та постановити нову ухвалу, якою провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук