ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 09 січня 2020 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Білорусь, працюючого водієм вантажівки, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення: штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) судовий збір в дохід держави в розмірі 420,40 грн..

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), 06.01.2020 року о 13:03 год. на 313 км автодороги Н-03 Житомир-Чернівці, керував автомобілем MAN TGA 18/390 4x2 BLS д.н.з. НОМЕР_1 регіон, в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння вимірювався газоаналізатором «Drager» №0453, тест 72 в присутності двох свідків, проба позитивна 1.31 ‰. Такими своїми діями ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з вказаною постановою суду не згоден та вважає, що вона підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Зазначає, що йому не було роз`яснено про право на правову допомогу,

ЄУНСС №724/30/20 Головуючий у І інстанції: Єфтеньєв О.Г.

Провадження №33/822/59/20

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Станковська Г.А.

право мати перекладача. Оскільки української мови він не розуміє, забезпечити в повній мірі свої права він не мав можливості.

Стверджує, що направлений до сулу протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно нього, не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженій наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376 та загальним вимогам щодо складання протоколу, визначеними ст. 256 КУпАП.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження щодо нього, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Дослідивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказані вимоги закону районним судом було дотримано в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Згідно диспозиції статті 130 КпАП України, відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складено відповідно до ст. 256 КУпАП.

Не дивлячись на наведені в апеляційній скарзі доводи, наявність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу адміністративного правопорушення, передбачено ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі про адміністративне правопорушення й розглянутими в судовому засідання доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Так, пунктом 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а саме глави І п.6., огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.10 цієї інструкції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом встановлено, що винність ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю та підтверджується матеріалами адміністративного провадження.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №454028 від 06.01.2020 року, який складено о 14 год. 15 хв. та в якому вказано, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), 06.01.2020 р. о 13 год. 03 хв. на 313 км автодороги Н-03, Житомир-Чернівці, керував автомобілем MAN TGA 18/390 4x2 BLS, д.н.з. НОМЕР_1 регіон, в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння вимірювався газоаналізатором «Drager» №0453, тест 72 в присутності двох свідків, результат позитивний 1.31 ‰, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

В поясненні по суті порушення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вказав, що вчора/напередодні вживав спиртні напої, за допомогою газоаналізатора і в присутності двох свідків було визначено стан його сп`яніння, результат якого склав 1,31 ‰ і з ним він погодився, також йому було запропоновано проїхати на огляд до медичного закладу, однак він відмовився. Крім того, будь яких клопотань про надання йому перекладача чи захисника не заявляв, усе визнав та з всім погодився, що засвідчив власним підписом (а.с.2).

Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), зі згоди водія, було виявлено з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» та підтверджено роздруківкою тестування на алкоголь, в якій зазначено вміст алкоголю, який складав 1.31 ‰ (а.с.5) та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), із вказаними висновками ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) погодився, що засвідчив своїм підписом.

Тобто, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), на місці вчинення правопорушення, сам визнав факт вживання алкоголю, так і кількість промілей алкоголю, що знаходився в його організмі.

Крім того, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів містяться підписи свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.4), а також додано пояснення цих свідків, які підтвердили згоду водія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на перевірку стану сп`яніння за допомогою газоаналізатора (а.с.8,9).

Отже, зазначені вище документи, які підтверджують стан сп`яніння ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), були надані останньому для ознайомлення, при цьому будь-яких зауважень, доповнень чи пояснень до них останнім надано не було. Більш того, матеріали справи не містять жодних клопотань про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не згідний із результатами проведеного огляду та бажає повторно пройти дослідження на стан сп`яніння.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що підстав вважати наявні в матеріалах справи докази невірними і неналежними, як на це посилається у своїй апеляційній скарзі апелянт, у суду немає, оскільки вони складені у відповідності до вимог законодавства. Будь-яких порушень законодавства, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується доводів апелянта про порушення його права на захист, а саме мати смогу перекладача, оскільки він не володіє українською мовою, то такі твердження ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не заслуговують на увагу апеляційного суду. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, останньому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про розгляд справи в Хотинському районному суді, з чим ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) погодився та жодних клопотань чи заперечень не надав, з вчиненим порушенням погодився, про що в протоколі й розписався.

Також слід зазначити, що при розгляді справи в суді першої інстанції, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не заявляв жодних клопотань про те, що він не згідний із результатами проведеного огляду. Більше того, останнім не заявлялися клопотання про розгляд справи за допомогою перекладача чи надання йому захисника, оскільки він не володіє українською мовою, а це є порушенням його права на захист, жодних заперечень не надав й свою провину визнав в повному обсязі.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) 10.01.2020 року оплатив визначений судом штраф, що свідчить про повне визнання його провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.16,17).

Будь-яких інших порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, в тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційним судом не встановлено.

Приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до остаточного висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що доводи апелянта є такими, що не ґрунтуються на законі, а тому не знаходить підстав для скасування постанови районного суду та закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), як він про те апелює.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) залишити без задоволення.

Постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 09 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська