Дата документу 21.08.2020
Справа №937/5932/20
Провадження №3/937/1648/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«21» серпня 2020 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Сметаніна А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тяпче, Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого водієм електриком відділення світлотехнічного забезпечення радіотехнічного центру забезпечення польотів вузла зв`язку та радіотехнічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , засоби зв`язку: моб. телефон НОМЕР_3 ,
за ст. 172-15 ч.2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, яким встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 з 18.12.2019 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія електрика відділення світлотехнічного забезпечення радіотехнічного центру забезпечення польотів вузла зв`язку і радіотехнічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 який, діючи протиправно, всупереч інтересам служби, вчинив недбале ставлення до військової служби, а саме 12.06.2020 року у військовій частині НОМЕР_1 , об 09 год. 30 хв., було виявлено відсутність старшого солдата ОСОБА_1 на службі, без поважних причин. Проведеними розшуковими заходами місцезнаходження старшого солдата ОСОБА_1 встановити не вдалось можливим. В подальшому старший солдат ОСОБА_1 засобами стільникового зв`язку через солдата ОСОБА_2 повідомив, що він знаходиться за межами військової частини та вирішує свої особисті проблеми. З`явився на службу старший солдат ОСОБА_1 12.06.2020 о 14:30, проте будь яких документів з приводу поважності своєї відсутності на службі останній не надав.
Таким чином, за викладених вище обставин, через недбале ставлення старшого солдата ОСОБА_1 до військової служби, командування військової частини НОМЕР_1 було змушено організувати пошук ОСОБА_1 . Крім того, останній через відсутність на службі не виконував покладені на нього обов`язки та задачі військової служби, що вплинуло на ефективність виконання підрозділами військової частини НОМЕР_1 завдань за призначенням та негативно вплинуло на бойову готовність підрозділу.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 повністю визнав свою провину, пояснив, що в цей день з 09.00 годин до 09.30 годин він знаходився на службі у військовій частині, був присутній на шинкуванні, а потім йому потрібно було покинути військову частину для вирішення особистих проблем. В 14.30 годин він повернувся до військової частини.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 ч.2 КУпАП підтверджується протоколом №16 про вчинення адміністративного правопорушення від 31.07.2020 року, копіями рапорту та витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2020 року, копіями бланків отримання пояснень, копією службової картки, копією службової характеристики, копією акту службового розслідування,копією висновку командира військової частини НОМЕР_1 за результатами службового розслідування, копією витягу з наказу від 22.06.2020 року про результати службового розслідування.
Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ з відповідними змінами, визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової).
Відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року N 303 «Про часткову мобілізацію» (Указ N 303/2014), затвердженого встановленим порядком, оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період.
Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.
Водночас зазначеним Законом передбачено такий захід, як демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в мовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати мирного часу.
Згідно зі статтею 11 зазначеного Закону рішення про демобілізацію із внесення його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України.
Указом Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України віл 14.01.2015 року №15» від 26.09.2016 року № 411/2016 прийнято рішення провести у вересні - жовтні 2016 звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу.
При цьому рішення щодо проведення демобілізації Президентом України не приймалось.
Роз`яснення про дію особливого періоду міститься в листі Міністерства оборони України від 01.10.2015 р. №322/2/8417. Зазначений особливий період розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднений Указ Президента України від 17.03.2014 р. №303/2014 «Про часткову мобілізацію» і триває до тепер. Скасування особливого періоду буде здійснено Указом Президента «Про демобілізацію» після стабілізації ситуації на Сході України.
Ураховуючи вимоги вищезазначених законодавчих актів України, а також з огляду на зміст заходів мобілізації та демобілізації, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», закінчення заходів мобілізації не припинило особливий період.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, проходячи військову службу за контрактом, діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, що виразилось у невиході на службу, як наслідок не виконання покладених на останнього службових обов`язків та задач військової служби, що негативно вплинуло на ефективність виконання підрозділами військової частини НОМЕР_1 завдань за призначенням, а отже в його діях містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
При визначенні виду й міри адміністративного стягнення, згідно ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.
З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, інші обставини в справі, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне покарання, у рамках санкції статті, у вигляді мінімального штрафу.
Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
При цьому, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2020 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2102 грн.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч.2 ст. 172-15, ст. ст. 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок. (р/р/ UA0008013; отримувач коштів Мелітопольське УК/ Мелітополь/21081100; КБК 21081100; код за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); призначення платежу - «Адміністративні штрафи та інші санкції».
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок. (р/р UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києва /м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106, призначення платежу: «Судовий збір»).
Строк пред`явлення постанови до виконання до 21 листопада 2020 року.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду
Запорізької області: А.В. Сметаніна