33/804/519/20
264/2356/20
Категорія: ст. 130 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Іванченко А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А., розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку оскарження постанови судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.04.2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Суд у постанові визнав встановленим, що ОСОБА_1 07.04.2020 року о 21.00год. на БПЗС, який знаходиться по проспекту Карпова у Кальміуському районі м. Маріуполя Донецької області, керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови).

Від проведення огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest» на місці зупинки транспортного засобу і від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.04.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення, закрити провадження у справі стосовно нього за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції просить поновити цей строк, оскільки ця справа розглянута у його відсутність, без належного сповіщений про дату і час розгляду справи, з порушенням вимог ст. 277-2 КУпАП.

Суд першої інстанції не здійснив заходів для його належного повідомлення про судовий розгляд, розглянув справу у його відсутність, що потягло за собою порушення права на захист, у зв`язку з чим він у серпні 2020 року звернувся за юридичною допомогою, 19.08.2020 року адвокат спрямував запит до суду першої інстанції і 08.09.2020 року отримав копію оскаржуваної постанови, з якої він дізнався про прийняте судом 21.04.2020 року рішення у цій справі.

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області не спрямовував йому копію постанови суду від 21.04.2020 року, 08.09.2020 року він дізнався про судове рішення, і подав апеляційну скаргу у десятиденний строк з моменту її отримання, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин і просить його поновити.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала за таких підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 298146, який складений 07.04.2020 року щодо порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , вбачається, що 07.04.2020 року ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, йому були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України і повідомлено, що судовий розгляд цієї справи відбудеться 21.04.2020 року о 10.00год. в Іллічівському районному суді м. Маріуполя Донецької області, останній підписав цей протокол, зауважень у нього до протоколу не було, окрім того, у нього було вилучено посвідчення на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 20.07.2010 року і видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами ПК 176343 (а/с 2).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2020 року справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшла до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області 14.04.2020 року і в цей же день була розподілена судді Іванченко А.М. для розгляду, тобто завчасно до зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення дати слухання цієї справи у суді першої інстанції (а/с 8).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відбувся 21.04.2020 року о 10.00год. в Іллічівському районному суді м. Маріуполя Донецької області без участі останнього (а/с 9-10), який був повідомлений про судовий розгляд цієї справи 21.04.2020 року о 10.00год. саме в Іллічівському районному суді м. Маріуполя Донецької області, заяв або клопотань про перенесення судового розгляду матеріали справи не містять, копія постанови від 21.04.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності була направлена поштою ОСОБА_1 (а/с 11), яку він отримав 30.05.2020 року (а/с 17).

З урахуванням цього слід визнати, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не були порушенні права останнього, передбачені ст. 268 КУпАП, який був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно нього.

Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області, не був обмежений у конституційних правах, окрім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судових справ і прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» і «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду і у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

На підставі ст.289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.

Крім того, КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту винесення постанови.

За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 посилається на те, що судовий розгляд проведений у його відсутність, без належного повідомлення про дату розгляду, копія постанови суду від 21.04.2020 року йому не направлялась, копію цього рішення отримав його адвокат 08.09.2020 року після письмового звернення до суду, тому саме з цієї дати він обраховує десятиденний строк на подачу апеляційної скарги, вважає, що пропустив цей строк з поважних причин

З огляду на наведене, не можна визнати поважними причинами пропуск строку оскарження постанови суду від 21.04.2020 року, оскільки строк подачі апеляційної скарги на вказану постанову становив по 01.05.2020 року включно, (1 травня День праці, припадав на п`ятницю), тому останнім днем подачі апеляційної скарги був перший робочий день понеділок 04.05.2020 року, тому ОСОБА_1 мав можливість у визначені законом строки подати апеляційну скаргу, яку він подав лише 18.09.2020 року (а/с 40).

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що адвокат Конишев А.Г., з яким ОСОБА_1 уклав угоду про надання правової допомоги 13.08.2020 року (а/с 26) подав 19.08.2020 року до суду першої інстанції заяву про надання інформації щодо стану справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а/с 20-22), 11.09.2020 року адвокат спрямував до суду першої інстанції заяву про ознайомлення з цією справою, ознайомився 16.09.2020 року (а/с 25).

У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження, оскільки він хоча і не був присутній в судовому засіданні 21.04.2020 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, однак був обізнаний про судовий розгляд Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області справи про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП, не був обмежений у конституційних правах, мав достатньо часу та можливості організувати свій захист, угоду про надання правової допомоги з адвокатом Конишевим А.Г. уклав тільки 13.08.2020 року (а/с 26), апеляційна скарга подана ним до суду першої інстанції 18.09.2020 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження судового рішення, в апеляційній скарзі і клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Таким чином, ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.04.2020 року повинно бути відмовлено, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами статей 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у поновлені строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Апеляційну скаргу на постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_1 повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: