Справа № 164/328/20 Провадження №33/802/445/20 Головуючий у 1 інстанції:Токарська І. С.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 13 травня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 27 лютого 2020 року о 13 годині 10 хвилин в смт. Маневичі на вул. Незалежності, керуючи транспортним засобом марки «Івеко», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП..

Не погоджуючись із рішенням суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. Вважає постанову суду необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а її висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Посилається на порушення судом його права на захист, оскільки матеріали розглянуті суддею без його особистої участі, у зв`язку з чим він не мав можливості захищатись від вміненого порушення.

Зазначає також, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яннія, оскільки він не мав ознак такого сп`яніння, а тому вимога поліцейських щодо проходження огляду повністю необґрунтована, крім того, в матеріалах провадження відсутнє направлення на його проходження, на що суддя суду першої інстанції увагу не звернула.

Крім того, апелянт посилається, що протокол про адміністративне правопорушення він оскаржив в адміністративному порядку, відомості про що додає в додатку до апеляційної скарги.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду та скасувати її, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи в суді першої інстанції, тому порушений десятиденний строк на оскарження постанови суду від 13 травня 2020 року, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слід поновити, відтак суд вважає за необхідне прийняти подану ним апеляційну скаргу до розгляду.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Як вбачачється з постанови суду, ОСОБА_1 визнано винуватим за відмову від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, тобто правопорушення, яке тому не вмінялось, що суд вважає істотним порушенням процесуальних норм.

Кірм того, з оскаржуваної постанови вбачається, що до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду дійшов на підставі досліджених: протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень свідків, також відеозапису з боді-камер патрульних.

Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 6, 7 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що органи Національної поліції в своїй діяльності керуються принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вимогами ст. 35 цього Закону передбачено вичерпний перелік підстав для зупинки поліцейським транспортного засобу, перевірки документів громадян та вимагання пройти медичний огляд.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що дії працівників поліції, які складали протокол щодо ОСОБА_1 не відповідали встановленим законом вимогам, а зазначені обставини залишились без належної правової оцінки та поза увагою судді.

Так, оглядом відеозапису стверджується, що пред`являючи вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, інспектор патрульної поліції не посилався на наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного чи іншого сп`яніння, не деталізував які саме ознаки дають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває під дією наркотичних, чи інших засобів, що знижують увагу швидкість реакції, що визначало б правомірність пред`явлення такої вимоги.

З цього ж таки відеозапису вбачається, що обставин, які вказували б на те, що водій керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння не вбачається, натомість, вбачається з`ясування водієм ОСОБА_1 з поліцейськими обставин щодо правомірності його зупинки.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 , він не був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Повістку вручали батькам, але ті відмовились повідомити, що син у Львові, де він дійсно перебував одну добу.

Стверджував, що дійсно відмовився від проходження освідування. Пояснював, що поняті підписали пояснення не читаючи їх, від права керування відсторонений не був.

Відповідно до п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного або іншого сп`яніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я із видачею направлення за формою, наведеною в додатку №1 до Інструкції.

З матеріалів слідує, що пред`явивши вимогу пройти огляд, інспектор патрульної поліції не оформив ОСОБА_1 відповідне направлення на проходження такого огляду, допустивши грубе порушення процедури, визначеної Інструкцією.

За таких обставин, апеляційний суд знаходить порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу на виявлення ознак наркотичного сп`яніння.

Приписами ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Об`єктивність пояснень ОСОБА_1 щодо безпідставного зупинення його працівниками під час керування транспортним засобом стверджується повторною відмовою поліцейських і обох свідків з`явитись в судове засідання для встановлення фактичних обставин справи, відсутності заборони водієві керувати транспортним засобом після складання протоколу про адміністративне правопорушення, якого підорювали в перебуванні в стані наркотичного сп`яніння, відсутності зовнішніх ознак перебування водія в такому стані під час зупинки автомобіля, та відеозаписом з боді-камер, де працівники поліції заздалегідь домовляються між собою про причину зупинки транспортного засобу, яким керував водій ОСОБА_1 , що свідчить про упередженість субєктів владних повноважень.

Крім того, відсутні будь-які докази роз`яснення поліцейськими наслідків такої відмови водія від освідування.

Такий формалізований підхід поліцейських до оформлення матеріалів, фіксації відмови водія від проходження огляду, допущення грубих порушень процесуального порядку, з явними ознаками перевищення своїх службових повноважень, та процедури оформлення матеріалів, суд розцінює як грубе порушення прав людини під час складання матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність у матеріалах справи доказів, які зібрані у передбаченому законом порядку та свідчать про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки в ході судового розгляду не надано належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Маневицького районного суду Волинської області від 13 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Маневицького районного суду Волинської області від 13 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк