ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/849/20 Справа № 212/2837/20 Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Слісаренка Олега Алімовича, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює Криворізька ТЦ, газозварювальником, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 , 18 квітня 2020 року о 07 год. 30 хв., по вул. Фабрична е/о 32 міста Кривого Рогу, керуючи транспортним засобом марки «CHERY AMULET», державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому був не достатньо уважний та під час зміни напрямку свого руху, а саме при виконанні лівого повороту не переконався в безпечності свого маневру для інших учасників руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «CHEVROLET CRUZE» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався позаду в попутньому напрямку та виконував маневр обгону, після чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. п. 2.3 (Б), 10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник Слісаренко О.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , поза межами строку його апеляційного оскарження, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просить суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк на оскарження постанови.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку оскарження постанови, захисник Слісаренко О.А. посилається на те, що останній день передбачений КУпАП на подання апеляційної скарги випадав на вихідний день, що є підставою для поновлення строку.

В апеляційній скарзі захисник Слісаренко О.А. в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив, що постанова підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Так, адвокат вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями чинного законодавства, зокрема, не зазначено вихідні дані: деталі дорожньої розмітки дорожні знаки, сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям: не зазначені технічні засоби якими здійснювалося фіксування обставин ДТП та здійснювалося взагалі фото або відеофіксація обставин ДТП. Також, під час його складання не роз`яснено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності права, передбачені ст. 268 КУпАП. При цьому, захисник звертає увагу, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови. Окрім того, зазначає, що фіксація обставин справи з боді- камер була вибірковою, яка не відображала реальних обставин справи на місці ДТП, тому посилання суду на ці докази є необґрунтованими. До того ж, вказує, що під час складання протоколу капітан поліції ОСОБА_3 шляхом введення в оману вмовив водія ОСОБА_1 написати в протоколі, що він порушив ПДР ненавмисно. Також вказує, що ОСОБА_3 в поясненні, яке відібрано іншою посадовою особою вніс додаткові пояснення ОСОБА_1 , не зазначивши час та місце їх відібрання та те, яка посадова особа відібрала додаткові пояснення, не роз`яснив особі, яка притягається до відповідальності право на захист. Також вказує, що В схемі ДТП не відображені обставини руху автомобіля «Chevrolet Сruse» днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 після зіткнення з автомобілем «Сherri amulet» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , що дало б можливість зробити висновки про високу кінетичність руху автомобіля після зіткнення та перевищення швидкості руху автомобіля до зіткнення.

При цьому, суд наведені обставини не взяв до уваги та не зазначив в постанові, що було заявлено клопотання про витребування матеріалів відеофіксації зі службового кабінету ОСОБА_3 , яке було задоволено. Вважає, що суд безпідставно визнав довідку начальника ВБДР ППП в м.Кривий Ріг, складену майором поліції В.Каплун, у відповідності до якої - «місце ДТП, яке сталося за участю водія ОСОБА_1 не може вважатися перехрестям» належним та допустимим доказом, поклавши його в обґрунтування судового рішення. На думку захисника, такі дії суду привели до незаконного притягнення невинної особи до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з ціллю перекладення тягара адміністративної та цивільно-правової відповідальності на особу, яка не винна у цьому ДТП.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Слісаренка О.А., які підтримали апеляційну скаргу; ОСОБА_2 та його представника - адвоката Голуб С.О., які просили постанову залишити без змін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги й дослідивши докази у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення захиснику Слісаренко О.А. в інтересах ОСОБА_1 , строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що скарга надійшла до суду 30 червня 2020 року, тобто в межах встановленого законом десятиденного строку оскарження, тому суд не вважає цей строк пропущеним та приходить до висновку, що скарга підлягає апеляційному розгляду.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 415876 від 21 квітня 2020 року; схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , фото-таблицею ДТП.

В сукупності зазначені докази підтверджують факт порушення водієм автомобіля "Сherri Аmulet» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 п.п 2.3 б, 10.1 ПДР України, внаслідок чого відбулось його зіткнення з автомобілем «Chevrolet Сruse» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що спричинило отримання механічних пошкоджень, завдання матеріальних збитків власникам, й тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Сумніви щодо належності, допустимості та достовірності наведених доказів у суду відсутні.

Що стосується доводів апелянта про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дослідженими судом доказами вони повністю спростовуються.

Так, згідно з п. 2.3 Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як видно з матеріалів провадження, транспортні засоби перед ДТП рухались в одному напрямку, однак водій ОСОБА_1 при зміні напрямку руху не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем «Chevrolet Сruse» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Наведені обставини об`єктивно підтверджуються, зокрема, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 .

Окрім цього, сам ОСОБА_1 в протоколі зазначив про визнання своєї вини у порушенні ПДР при зміні напрямку руху.

Що стосується доводів захисника про ведення в оману ОСОБА_1 працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення при відібранні в нього письмових пояснень, то вони не заслуговують на увагу, як такі, що не підтверджені наявними та допустимими доказами.

При цьому, апеляційним судом не встановлено порушень вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень учасників цієї дорожньо - транспортної пригоди.

Отже, з огляду на те, що водій ОСОБА_1 не переконавшись в безпечності свого маневру для інших учасників руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet Сruse», під керуванням ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для сумнівів в об`єктивності висновків суду першої інстанції щодо наявності вини в його діях.

Що стосується тверджень захисника про недоведеність вини ОСОБА_1 , то за вказаних умов суд розцінює їх як безпідставні.

Посилання апелянта на те, що у протоколі не зазначено вихідні дані, технічні засоби, якими фіксувалося обставини ДТП, суд розцінює як необгрунтовані, оскільки ці обставини висновків суду спростувати не можуть. До того ж, зазначення даних про параметри і стан дорожньої обстановки, дорожнього покриття та обставини щодо дій учасників події у протоколі, закон не передбачає.

Не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи й доводи захисника про невідповідність долученої до протоколу про адміністративне правопорушення від 21 квітня 2020 року схеми дорожньо-транспортної пригоди вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Так, на вказаній схемі належним чином зафіксовані всі елементи дорожньої обстановки на місці дорожньо-транспортної пригоди, схема містить інформацію про транспортні засоби та їх власників, а також характер пошкоджень кожного з автомобілів в результаті ДТП. Зазначена схема підписана учасниками ДТП, в тому числі і ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

Доводи захисника про те, що суд безпідставно визнав довідку начальника ВБДР ППП в м. Кривий Ріг, відповідно до якої, місце ДТП не може вважатися перехрестям, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявна достатня кількість доказової інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного і обґрунтованого рішення.

Окрім того, суд зауважує, що справа розглядається в межах протоколу, складеного щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, тому не входить в обговорення наявності чи відсутності в діях ОСОБА_2 порушень ПДР України, оскільки ці обставини виходять за межі цього судового розгляду.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності його вини у вчиненні цього адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника Слісаренка О.А. стосовно відсутності в діях ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху України та відповідно відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на думку апеляційного суду є необгрунтованими.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, суд першої інстанції призначив його в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши при цьому характер та наслідки вчиненого правопорушення, особу правопорушника.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу захисника Слісаренка О.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Слісаренка Олега Алімовича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко