ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року Херсонський апеляційний суд під головуванням судді Батрака В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 його представника - адвоката Сідєльнікової Є.І., потерпілого ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому в приміщенні апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 24 грудня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 10.09.2019 року о 09 годині 06 хвилин, в м. Херсоні по вул. Лютеранській, буд. 20, водій ОСОБА_1 керуючи т/з Skoda Octavia д/н НОМЕР_1 при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею П. Калнишевського, не надав перевагу у русі т/з Volkswagen Polo д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п.16.11 ПДР України. При ДТП т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Оскаржуваною постановою місцевого суду, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погодившись із вказаною постановою, потерпілий ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Свої доводи мотивує тим, що вина ОСОБА_1 підтверджується всіма зібраними по справі доказами в їх сукупності, а з оскаржуваної постанови вбачається його невинуватість.

Крім того, апелянт зазначає, що судом було порушено принцип правової визначеності, оскільки за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення жодну особу невизнано винною.

Просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрити провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши суддю - доповідача, потерпілого ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, особу, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 його представника - адвоката Сідєльнікову Є.І., які заперечували проти її задоволення, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

Апеляційний суд не може в повній мірі погодитись із висновком суду першої інстанції про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно із ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.8.2-1 ПДР Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 191297, пояснень учасників дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , схеми до вказаного протоколу та фотознімків з місяці події, письмових пояснень учасників ДТП, на ділянці дороги де сталось ДТП були виявлені суттєві недоліки в її утриманні.

Так, на запит ОСОБА_1 10.10.2019 року було надано відповідь від УПП в Херсонській області, в якій зазначено, що внаслідок виїзду на місце ДТП представників відділу безпеки дорожнього руху управління, було виявлено недоліки в утриманні вулично-шляхової мережі, в результаті чого було видано дві вимоги від 18.09.2019 року № 648/1/ДД начальнику відділу доріг ХМР та 684/2/ДД директору КП «Міське дорожнє управління» на відновлення безпечних умов руху.

Як вбачається із наданих суду вимог, в останніх чітко зазначено про необхідність забезпечення видимості дорожніх знаків 2.1 «Дати дорогу» та 5.35.1 «Пішохідний перехід» за адресою м. Херсон, вул. Лютеранська, 20 (зі сторони вул. Гімназична в бік вул. Перекопська)

З пояснень водія ОСОБА_1 вбачається, що він рухався на т/з Skoda Octavia д/н НОМЕР_1 при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею П. Калнишевського, не помітив знак «Дати дорогу» оскільки останній був повністю закритий гіллям дерева, внаслідок чого не надав перевагу у русі т/з Volkswagen Polo д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 який рухався по головній дорозі.

Відомості, що містяться у схемі до протоколу огляду місця події ДТП та фотознімках та інших матеріалах провадження, в сукупності та взаємозв`язку підтверджують версію події викладену в поясненнях ОСОБА_1 , а саме порушенням відповідними службами особами умов утримання вулично - шляхової мережі, а відтак не можна стверджувати про нівелювання ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху, оскільки останній не міг відреагувати на дорожній знак пріоритету, який був закритий гіллям дерева.

Доводи ОСОБА_2 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги в частині визнання ОСОБА_1 винним за чт. 124 КУпАП відсутні.

Водночас, дослідивши зібрані у справі докази, суд першої інстанції дав їм належну оцінку, однак помилково закрив провадження на підставі закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд визнає слушними.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

В деяких інших справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України» (F 2)) та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії 2, пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, оскаржувана постанова суду першої інстанції скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 24 грудня 2019 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення, оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду (підпис) В.В. Батрак

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Секретар судового засідання Галаган О.А.

17.01.2020 року