Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/3419/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Пустовойт Тетяна Валеріївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , за ст.130 ч.1 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

29 травня 2020 року на адресу суду надійшов протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №546601 від 27.05.2020 року, складеного поліцейським СРПП №4 Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області капралом поліції Чураєвим М.С., 27.05.2020 року о 01-47 годин ОСОБА_1 , на блокпосту БП2С (003), розташованому в с.Талаківка м.Маріуполя по вул.Соборній, 1-а, керував автомобілем «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук), та згідно п.п.1.2, 1.3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого п.п.2, 3 вище зазначеної Інструкції порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Alkotest та медичного огляду, від яких він відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, згідно яких провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав. Зазначив, що 27.05.2020 року приблизно о 01 годині повертався пішки до дому, по дорозі зустрів мешканця свого селища, який запропонував підвести його до дому. Під`їхавши до блокпосту, водій авто зупинився та вийшов до військових по своїм справам, а сам ОСОБА_1 залишився в автомобілі його очікувати, але згодом з блокпосту підійшли працівники поліції, які не розібравшись у ситуації, склали відносно нього адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Він пояснював їм, що не є водієм вказаного транспортного засобу, знаходиться в ньому як пасажир, очікує на володільця, який відійшов з військовими.

Поліцейський ОСОБА_2 в судове засідання з`явився, будь яких доказів, які б підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення представити до суду не зміг.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю з наступних підстав.

За нормами ст.251 КУпАП що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Працівниками поліції не надано суду жодного допустимого доказу, який би підтверджував факт керування зазначеним автомобілем саме ОСОБА_1 , а також вчинення ним порушення передбаченого п.2.5 Правил дорожнього руху.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, на виклики суду жодного разу не з`явились. Відтак підтвердження порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху показаннями свідків, які були надані поліцейському при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не є належними доказами у справі, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27.06.2019 року у справі №560/751/17.

При цьому, суд зазначає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, відтак будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, працівниками поліції не надано.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20.05.2020 року у справі №524/5741/16-а.

Показання технічних приладів та технічних засобів, зокрема, фото- або відеофіксація адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 також відсутня.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 27.05.2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП закрити внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт