Справа №295/8184/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої у АДРЕСА_1 , непрацюючої, за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.06.2020 серії АПР18№695903 ОСОБА_1 29.06.2020 о 10-30 у АДРЕСА_2 здійснювала продаж черешні з відкритих лотків, чим порушила правила щодо карантину людей.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, а тому суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП розглядає справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, в якому має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Проте, із фабули протоколу неможливо визначити, яке саме порушення правил карантину вчинила ОСОБА_1 , яким нормативним актом передбачена відповідальність за вказане правопорушення та який пункт такого акту нею було порушено.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії», коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суд при вирішенні справи керується стандартом доказування, зазначеним в кількох рішеннях ЄСПЛ «поза розумним сумнівом».

У справі «Кобець проти України» суд повторив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к).

Ніхто не повинен […] піддаватися покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (рішення у справі «Севтап Везнедароглу проти Турції»).

В нашому випадку сторона обвинувачення не довела перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів існування єдиної версії, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке їй інкримінується.

В порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних, достатніх і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі.

Як вбачається з матеріалів справи, доказами у даній справі є лише протокол про адміністративне правопорушення, визнавальні показання ОСОБА_1 , фотокартка та рапорт поліцейського.

Разом з тим обвинувачення у вчиненні зазначеного правопорушення не може ґрунтуватися лише на показаннях особи, що притягається до адміністративної відповідальності про визнання ними своєї вини, оскільки вони не підтверджуються іншими доказами.

Постановою ЄСПЛ за скаргою N 40852/05 «Шличков проти Російської Федерації» від 09.02.2016 Європейський Суд прийшов до висновку, що внутрішньодержавні суди прийняли явку заявника з повинною як доказ його провини, і що розгляд у справі заявника було несправедливим незалежно від того, яку доказову цінність мали ці свідчення і від того, наскільки вирішальну роль вони зіграли в засудженні заявника (п. 86 постанови).

Таким чином, мало місце порушення статті 3 Конвенції у її процесуальному та матеріально-правовому аспектах, а також порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Фото, долучене до протоколу, суд також не може визнати належним доказом, оскільки його якість не дає можливості поза розумними сумнівами встановити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також у даному протоколі лише формально зазначено, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю черешнею, однак не вказано осіб, яким було здійснено продаж, та чи продаж взагалі мав місце, не зазначено свідків вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки суду не надано достатньо належних і допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, то провадження по справі необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко