Справа №: 646/7286/19
Провадження № 3/646/4/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.01.20 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова Сіренко Ю.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №213946 від 08.10.2019 водій ОСОБА_1 08.10.2019 о 03-30 годині, керуючи у м. Харкові по пров.Банному, 1, транспортним засобом OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора DRAGER ALCOTEST 6820, а також в закладі охорони здоров`я (КЗОЗ ХОНД) у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 року № 1306).

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 213945 від 08.10.2019 водій ОСОБА_1 08.10.2019 о 03-30 годині, керуючи у м. Харкові по пров.Банному, 1, транспортним засобом OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_2 , на порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України 10 жовтня 2001 року № 1306), не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дерево. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення визнав та просив розглядати справу за його відсутності.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, та положення ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР, передбачена ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, є зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, для притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В силу положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однак, здійснюючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 органи поліції не дотримались встановленого законом порядку фіксації правопорушення, зібрання і оформлення доказів.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10 ПДР України).

Відеозапис нагрудної камери АЛ 2740, який є невід`ємною частиною матеріалу, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №213946 від 08.10.2019 щодо ОСОБА_1 , судом не приймається до уваги в якості належного та допустимого доказу. Оскільки після активації для огляду та дослідження у судовому засіданні було встановлено, що відеозапис подій обривається з незрозумілих для суду причин, тобто є неповним, містить великий обсяг інформації, яка взагалі не стосується подій, описаних у зазначеному протоколі. Окрім того, з останнього вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд, він погодився пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я (КЗОЗ ХОНД), але необхідно було дочекатися, як викликаний евакуатор забере його транспортний засіб із місця пригоди, оскільки машина пошкоджена.

Згідно п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суд враховує ту обставину, що безперервний, належної якості відеозапис подій має істотне значення для встановлення фактичних обставин справи та прийняття судом за результатами розгляду законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На відеозаписі, наявному в матеріалах справи, лише частково відображені події складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , однак, з фрагментів, наявних у відеозаписів, неможливо перевірити та зробити висновок про те, чи були інспектором поліції під час складання даного протоколу дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності під час його складання.

Таким чином, працівниками патрульної поліції не дотримано процесуальних обов`язків, передбачених статтею 266 КУпАП.

Окрім того, відеозаписом не зафіксовано факт керування транспортним засобом, тобто ОСОБА_1 не був водієм у розумінні п.1.10 ПДР України, а тому порушення останнім п. 2.5 ПДР України судом не встановлено.

Законодавець покладає обов`язок щодо збирання доказів на посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) (ч. 2 ст.251, п. 1 ч. 1 ст.255 КУпАП).

З огляду на викладене поліцейський, як суб`єкт, уповноважений на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП зобов`язаний збирати докази, у своїй службовій діяльності повинен вивчати нормативно-правові акти, які регулюють його діяльність та керуватися нормами КУпАП, інструкцій, які розроблені профільним міністерством, іншими нормативно-правовими актами в межах своїх повноважень, добросовісно здійснювати свою службову діяльність.

Наведені вище обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки неправильне та неточне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення унеможливлює визнання судом належними та допустимими здобутих по справі доказів у розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

У відповідності до пункту 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно з ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи викладене, вважаю, що належних і допустимих доказів, яких вимагає закон для підтвердження факту керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а отже і висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, що поставлене йому у вину, матеріали справи не містять.

За таких обставин, опираючись на принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, суддя вважає, що відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження по даній справі підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративним порушенням відповідно до ст.124 КУпАП визнається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 213945 від 08.10.2019, схемою місця ДТП, яка сталася 08.10.2019, поясненнями ОСОБА_1 , копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №213946 від 08.10.2019 щодо ОСОБА_1 .

За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суддя вбачає наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та доведеність його вини.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини і характер вчиненого правопорушення, ступінь вини і дані про особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання.

Беручи до уваги конкретні обставини, за яких ОСОБА_1 допущено порушення Правил дорожнього руху, враховуючи особу порушника, суддя вважає за можливе не застосовувати до нього найсуворіше стягнення, передбачене санкцією ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, обмежившись накладенням штрафу.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ч.1 ст.130, ст.124, ст.280, ст.ст.283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення , у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, - закрити.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у дохід держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Строк пред`явлення до виконання постанови в частині стягнення штрафу 3 місяці.

Строк пред`явлення до виконання постанови в частині стягнення судового збору 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя - Ю.Ю. Сіренко