Справа № 347/1546/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2020 року суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Драч Д.С., розглянувши матеріали справипро адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, по ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 25.08.2020 року близько 22:00 години в с. Кобаки по вул. Головна керував автомобілем ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, який показав 2,59‰, чим водій порушив вимоги п.2.9а ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що його автомобіль був у ремонті, а коли ремонт було завершено він вигнав свій автомобіль із чужого двору, але ним не керував.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.9.а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, зокрема, ці дані встановлюються, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, висновком експерта, показаннями технічних приладів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, вимог пункту 2.9.а) ПДР України не дотримався. Його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- відомостями алкотесту «Drager», що складений о 21:50 годині, результат тесту 2,59‰, з якого слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності перебуває понаднормово у стані алкогольного сп`яніння;

- поясненнями свідків щодо обставин події, які кореспондуються з даними протоколу в частині часу та місця її настання та указують на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності порушив п. 2.9.а) ПДР України;

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Косівського ВП ГУНП, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами та письмовими поясненнях свідків.

Враховуючи вище наведене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив п. 2.9.а) ПДР України.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), за ст. 130 КпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч.2 ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Згідно п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»: суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно п.1.10 ПДР України: водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракторист-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Постановою Косівського районного суду від 22.04.2020 року до ОСОБА_2 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Тобто, на час вчинення даного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 , в розумінні ст.130 КУпАП, є іншою особою.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UА0026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України ).

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя Д.С. Драч