Справа № 203/2563/20
Провадження № 3/0203/1775/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2020 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Католікян М.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и в:

15 липня 2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надійшов адміністративний матеріал складений відносно ОСОБА_1

Посадовою особою УПП в Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому вказано, що 07 липня 2020 року, о 10 годині 20 хвилин, по вул. Привокзальній, 3 в м. Дніпрі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ГАЗ 32213», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, через що його було направлено до медичного закладу для проходження медичного огляду, на стан сп`яніння, але водій протягом трьох годин не пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення категорично заперечував, зазначив, що наркотичні засоби не вживає, а посилання співробітників поліції на наявність достатніх підстав вважати, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння упереджені та необґрунтовані. Зауважив, що від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, а, навпаки, погодився, однак у визначений час пройти обстеження не зміг з причин біологічного характеру. Крім того зауважив, що на момент перебування в медичному закладі та очікуванні здачі біоматеріалу поруч з ним постійно паеребувала жінка лікар, однак саме той факт, що поруч була жінка, заважав психологічно задти біоматеріал. Такж зазначив, що почервоніння очей викликано тим, що напередодні він працював зі зварювальним апаратом. Вважає, що підстави його зупинки були надуманими та безпідставними.

Розглянувши матеріали справи, приходжу до висновку, що адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення за п.1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно відеозапису з нагрудної камери співробітників поліції від 07.07.2020 року , який було оглянуто в судовому засіданні, встановлено, що під час складання протоколу, всупереч положенням ст.ст. 256, 268 КУпАП, інспектором поліції не були роз`яснені ОСОБА_1 його права та не попереджено останнього про наслідки відмови від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння.

Враховуючи, що суд повинен дійти висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом наданні посадовими особами матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП не знайшли свого підтвердження та спростовані відеозаписом з нагрудної камери співробітників поліції, матеріалами справи про адміністративне правопорушення та показаннями ОСОБА_1 , який пояснив суду, що наркотичні засоби не вживає взагалі та від проходження медичного огляду не відмовлявся і був спрямований разом з працівниками поліції до КЗ «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради, перебуваючи в якому ОСОБА_1 також не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, однак не пройшов його з незалежних від нього причин.

За вимогами ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан сп`яніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вимоги ч.1, ч.2, ч. 5 ст.266 КУпАП, суд дійшов висновку, що огляд на стан сп`яніння було проведено з істотними порушення, що є підставою для визнання встановленого факту відмови від огляду на стан сп`яніння недійсним.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, наведене свідчить про те, що поліцейський при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, діяв не у відповідності до своїх повноважень та способу, передбачених чинним законодавством, тому протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний допустимими доказом в розумінні ст.251 КУпАП, а інші докази не підтверджують факт наявності у ОСОБА_1 передбачених законом ознак алкогольного сп`яніння, які були б підставою для вимог щодо проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю події адміністративного правопорушення.

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя М.О. Католікян