Справа № 645/3997/20
Провадження № 3/645/1445/20
ПОСТАНОВА
28 серпня 2020 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, офіційно не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2
за ч.1 ст.184 КУпАП,-
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 30.06.2020 року, ОСОБА_1 29 червня 2020 року біля 14 год. 29 хв. не приділяла достатньої уваги на виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме незабезпечила належних умов для проживання сина.
ОСОБА_1 в судовому засіданні з протоколом не погодилась. Крім того, пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з цивільним чоловіком та сином ОСОБА_2 . За адресою: АДРЕСА_1 , де сталася пожежа, мешкає її мати ОСОБА_3 .. Так як вони роблять ремонт, то вона 29.06.2020 року відвела тимчасово сина до бабусі погостювати.
Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною ч. 1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, серед іншого в ухиленні від виховання дітей - незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання малолітніх дітей.
Згідно частини 2 ст. 6 Сімейного кодексу України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.
З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.02.2013 року, видане повторно Фрунзенським ВДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.
Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов"язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 , факт вчинення правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 308803 від 30.06.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , рапортом інспектора УПП в Харківській області Ненашева, фототаблицею.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які побачили на п"ятому поверсі у першому під`їзді будинку АДРЕСА_3 дим з вікна квартири та дитину, яка прохала про допомогу. Потім приїхали пожежні та відчинили вхідні двері квартири, де знаходилась дитина та винесли її на вулицю, в квартирі з дорослих нікого не було.
В судовому засіданні ОСОБА_1 стверджувала, що вона не мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , хоча згідно письмових пояснень її матері ОСОБА_3 , в зазначеній квартирі мешкає ОСОБА_3 із донькою ОСОБА_1 та онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
До наданої ОСОБА_1 копії договору аренди від 20.06.2020 року, наданого в підтвердження проживання її та дитини за іншою адресою, суд відноситься критично, так як згідно копії договору оренди житла за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається, що дане приміщення орендує ОСОБА_6 , а згідно копії акту обстеження умов проживання малолітньої дитини за вказаною адресою, складеного членами комісії Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служби у справах дітей ХМР від 01.07.2020 року встановлено, що у дитини відстуне ліжко, інших умов для виховання, розвитку та проживання дитини, якіб були створені матір"ю дитини ОСОБА_1 не зазначено.
Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого сина.
В діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 184 ч. 1 КпАП України.
Відповідно до п. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Крім того, при накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступень її вини.
Суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню нею нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 420,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 27, 248, 252, 268, 288-291 КУпАП, ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд, -
Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн.00 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять грн. 40 коп.).
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Суддя: І.В. Ульяніч