ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1014/20 Справа № 206/2834/20 Суддя у 1-й інстанції - Малихіна В. В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Пустинцева А.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2020 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням прав керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 15.06.2020 року о 00:15 год. в м. Дніпро, вул. М. Малиновського, 72, керував т.з. DAEWOO NUBIRA, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку огляд проводився із застосуванням приладу "Драгер" ARHK0560 у присутності двох свідків, результат 1,45 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі із доповненнями, адвокат Пустинцев А.В. просить поновити йому строк на оскарження постанови судді, скасувати її та закрити провадження у зв`язку з відсутністю і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази надсилання судової повістки ОСОБА_1 та відсутні будь-які докази отримання такої повістки останнім. Також вказав, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів. Зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку, що адвокатом не було порушено строк на апеляційне оскарження постанову, а тому немає необхідності розгляду цього клопотання по суті.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції адвокат Пустинцев А.В. та ОСОБА_1 підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити. Крім цього, адвокат Пустинцев А.В. зазначив, що прилад Драгер 6820 не є сертифікованим приладом, а тому його покази не є достовірними.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що алкоголю він не вживав, а самостійно не пройшов тест, оскільки вдома на нього чекала дитина.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Пустинцев А.В., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 190058 від 15 червня 2020 року; рапортом поліцейського від 15 червня 2020 року, відповідно до якого, у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; нестійка хода; почервоніння шкіри обличчя. Водій в установленому законом порядку пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат огляду 1,45 ‰; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких воді ОСОБА_4 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат 1,45 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зі згодою з результатами ОСОБА_1 .

Вказані докази підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що в сукупності утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який полягає у перебуванні особи, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , в тому числі і письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Стосовно зауважень в апеляції на відсутність сертифікату і дозволу на використання приладу «Драгер», зважаю на те, що згідно з роз`яснень Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" газоаналізатори марки «Drager Alkotest 6810» та «Drager Alkotest 6820», що вже перебувають в експлуатації, можуть і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Затверджений тип засобів вимірювальної техніки Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Saftety AG &aст; Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Таким чином, вказаний газоаналізатор, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат відповідності.

При встановлених і наведених вище обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП і доведеності його вини у вчиненні цього правопорушення, сам по собі факт відсутності в матеріалах справи доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування автотранспортом, на що посилається захисник в своїй апеляційній скарзі, вважаю не є суттєвою і такою обставиною, що могла перешкодити чи перешкодила прийняттю законного та обґрунтованої постанови суду.

Таким чином, з огляду на вищенаведене при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

Накладене стягнення на ОСОБА_1 узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Пустинцева А.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко