ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/467/20 Справа № 711/4756/20 Головуючий по 1 інстанції Угорчук В.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №711/4756/20 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Придніпровського районного суду м. Черкас за апеляційною скаргою захисника Ковтуна А.В.,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкас від 03 серпня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 04.07.2020 о 23.54 год. керував автомобілем «Сітроен», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по бульв. Шевченка, 305 в м. Черкаси з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, порушена координація рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник Ковтун А.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що поліцейськими не розяснено права ОСОБА_1 та не забезпечено проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу. Вказує, що редакція ч.1 ст. 130 КУпАП, яка є чинною на даний час, не передбачає відповідальність за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, оскільки це віднесено до кримінального судочинства.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Ковтуна А.В., які підтримали апеляційні вимоги, просили їх задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі захисника Ковтуна А.В.,є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282228 від 05.07.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 04.07.2020 о 23.54 год. керував автомобілем «Сітроен», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по бульв. Шевченка, 305, в м. Черкаси з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с. 2);

- письмовими показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони давали працівникам поліції, та згідно яких в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, і останньому було роз`яснено його права (а.с. 3);

- данини відеозапису з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки поспішав. Крім того, ОСОБА_1 було запропоновано надати свої письмові пояснення, роз`яснено його права та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими.

Крім того, ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, під час розгляду справи місцевим судом та в судовому засіданні апеляційного суду зазначав, що відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, так як поспішав.

Згідно п.12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», на яку посилається апелянт - у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За таких обставин, доводи апелянта про те, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, є неспроможними, оскільки огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться тільки в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до показів свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , протоколу про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 поставив свій особистий підпис, та даних відеозапису, останньому роз`яснено його права, а тому доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП в редакції, яка діяла на час розгляду справи місцевим судом, не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, та відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння, виключено з ч.1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак відбулася декриміналізація цих дій.

Однак, відповідно до ч.1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП, відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність. В цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до ст. 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі ст. 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є неспроможними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкас від 03 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Ковтуна А.В.- залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка