Справа № 491/592/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року м. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Желясков Олег Олександрович, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця 1-ї дільниці с.Ананьїв Ананьївського району Одеської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 20 липня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, є особою з інвалідністю третьої групи, протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягувався, -

В С Т А Н О В И В :

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 13 липня 2020 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_1 здійснював рух по автодорозі в с.Ананьїв Перший Ананьївського району Одеської області, керуючи транспортним засобом «Верховина-4 ЛМЗ-2-152» без номерного знаку, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. При цьому, ОСОБА_1 від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

За вказаним фактом співробітником Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення від 13 липня 2020 року серії БД №399354 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 21 вересня 2020 року з`явився за викликом до суду та йому було вручено пам`ятку про його права та обов`язки, передбачені Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення він не визнає та пояснив, що 13 липня 2020 року він дійсно рухався по автодорозі в с.Ананьїв Перший Ананьївського району Одеської області, керуючи мопедом «Верховина», та його було зупинено співробітниками поліції. Проте, будь-яких алкогольних напоїв перед поїздкою він не вживав та будь-яких ознак алкогольного сп`яніння не мав. При цьому, він був згоден пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, проте співробітниками поліції йому цього запропоновано не було. Крім того, на запитання головуючого у справі судді ОСОБА_1 повідомив, що він має посвідчення водія та йому відомі Правила дорожнього руху.

Суд вважає ,з урахуванням змін в законодавстві зазначити, що з 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII(далі Закон №2617-VIII). Підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону №2617-VIII ст.130 КУпАП викладена в новій редакції, якою виключена відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі відповідальність водіїв транспортних засобів).

Разом з цим, підпунктом 171 пункту 2 розділу І Закону №2617-VIII Кримінальний кодекс України (далі КК) доповнений статтею 286-1, якою встановлена кримінальна відповідальність водіїв транспортних засобів. У зв`язку з тим, що відповідальність водіїв транспортних засобів, по суті, була криміналізована та передбачена можливість застосування кримінального покарання, а також у зв`язку з тим, що санкція за таке порушення була підвищена (збільшений розмір штрафу та строк додаткового покарання), то відповідальність водіїв транспортних засобів посилена.

Незважаючи, що Закон №2617-VIII набрав чинності з 01 липня 2020 року, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»» від 17 червня 2020 року №720-IX (далі Закон №720-IX) (розділ ІІ) передбачений особливий порядок набрання ним чинності, тобто з дня набрання чинності Законом №2617-VIII, Закон №720-IX все ж набрав чинності в силу п.4 Указу Президента України від 10 червня 1997 року з дня його опублікування в офіційному друкованому виданні, а саме у газеті «Голос України» за №110 від 03 липня 2020 року.

Вказаним Законом №720-IX були внесені зміни до Закону від №2617-VIII. Зокрема, відповідно до абз.6 п/п.2 п.117 розділу І Закону від №720-IX п/п.171 п.2 розділу І Закону №2617-VIII, яким КК доповнений новою статтею 286-1, виключений. Також відповідно до абз.1 п/п.1 п.117 розділу І Закону №720-IX виключений п/п. 4 п.1 розділу І Закону №2617-VIII, яким ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції та з якої виключена відповідальність водіїв транспортних засобів.

Таким чином, суд вважає, що з 03 липня 2020 року ст.130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом №2617-VIII.

Суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами.

Так, у відповідності до положень ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з протоколу про адміністративне правопорушення від 13 липня 2020 року серії БД №399354 (а.с.4) вбачається, що 13 липня 2020 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_1 здійснював рух по автодорозі в с.Ананьїв Перший Ананьївського району Одеської області, керуючи транспортним засобом «Верховина-4 ЛМЗ-2-152» без номерного знаку, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. При цьому, ОСОБА_1 від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Також, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився. Протокол скріплений підписами співробітника поліції, ОСОБА_1 та свідків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, факт здійснення ОСОБА_1 керування транспортним засобом «Верховина-4 ЛМЗ-2-152» без номерних знаків та руху на ньому що 13 липня 2020 року близько 18 години 00 хвилин по автодорозі в с.Ананьїв Перший Ананьївського району Одеської області, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, також підтверджується поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним в судовому засіданні.

Суд оцінюючи докази у справі в сукупності вважає, що пояснення ОСОБА_1 , надані ним в судовому засіданні, в частині того, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду є такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та спростовуються, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, іншими наявними у справі доказами.

Так, з письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , відібраних в нього співробітником поліції 13 липня 2020 року (а.с.5) вбачається, що 13 липня 2020 року ОСОБА_2 був запрошений працівниками поліції в якості свідка при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який 13 липня 2020 року близько 18 години 00 хвилин керував мопедом «Верховина», перебуваючи в стані сп`яніння. В присутності ОСОБА_2 ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на алкотестері «Драгер» та у медичному закладі. Також, свідок зазначає, що на його думку ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння, оскільки він ледь тримався на ногах та в нього був різкий запах з ротової порожнини.

Свідок ОСОБА_3 , в своїх письмових поясненнях (а.с.6) зазначив, що 13 липня 2020 року його було запрошено співробітниками Ананьївського ВП в якості свідка та в його присутності громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження лікарської експертизи на стан сп`яніння та тестування за допомогою приладу «Драгер». Як зазначає ОСОБА_3 на зовнішній вигляд ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що на думку свідка виражалося в нестійкій ході та різкому запаху з ротової порожнини.

Частиною 1 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 Інструкції Визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З наведеного, протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків вбачається, що в ОСОБА_1 були наявні передбачені Інструкцією ознаки алкогольного сп`яніння та він підлягав огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних поліцейським у присутності двох свідків, а також від проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як зазначив сам ОСОБА_1 .

Таким чином під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП оскільки з доданого до матеріалів справи ІІПС МВС України «Армор» (а.с.3) вбачається, що протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягувався.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Правопорушення, за вчинення якого притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 входить до Глави 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» у зв`язку з чим, при прийнятті рішення суд не бере до уваги особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2020 року встановлено у розмірі 2102 гривні.

З наведеного вбачається, що у 2020 році у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути стягнено судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок (2102 гривні * 0,2 = 420,4 гривні).

Санкцією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено застосування адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.10 «Правил дорожнього руху» визначено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

При цьому, сам ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомив, що він має посвідчення водія відповідної категорії.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що громадянина ОСОБА_1 має бути визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього має бути накладено стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця 1-ї дільниці с.Ананьїв Ананьївського району Одеської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 20 липня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: Розрахунковий рахунок: UA0015022; Код класифікації доходів бюджету: 21081100; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Отримувач: УК в Анан.р-ні/Анан.р-н/21081100; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37880348.

Роз`яснити, що відповідно до положень ст.ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: УК в Анан.р-ні/Анан.р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37880348; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0015022; Код класифікації доходів бюджету: 22030101; Призначення платежу *; 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Ананьївський районний суд Одеської області (назва суду, де розглядається справа).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: О.О.Желясков

Постанова вступає в законну силу „___ _______ 20__ року та може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців „___ _________ 20__ року.