Справа №574/474/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Куцан В. М.
Номер провадження 33/816/379/20 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за, ч.1 ст.130, ч.2 ст.126КУпАП за апеляційною скаргою законного представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітньої особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Буринського районного суду Сумської області від 06 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 та ч.2 ст.126КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Буринського районного суду Сумської області від 06 липня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним і підданий адміністративному стягненню за те, що він 16.05.2020 року о 15 год. 20 хв., в м. Буринь по вул. Лермонтова, керував незареєстрованим в установленому порядку скутером «Сузукі», без посвідчення водія в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку лікарем наркологом в закладі охорони здоров`я КНП «Буринська ЦРЛ ім. проф. Новаченко». Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» та п.п.2,1 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130, ч.2 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, законний представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову суду в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн, застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП, а саме передати його під нагляд батька ОСОБА_2 та виключити з резолютивної частини постанови суду вказівку про стягнення з ОСОБА_1 на користь спеціального фонду Державного бюджету судового збору в розмірі 420, 40 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції однобічно та упереджено вирішив справу, не з`ясував обставин, які мають суттєве значення для встановлення істини, не врахував, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є неповнолітнім, не має самостійного доходу та розглянув справу у відсутність законного представника неповнолітнього, що є істотним порушенням його права на захист.

В зв`язку з цим просить врахувати, що ОСОБА_1 , вперше притягується до адміністративної відповідальності, не працює та не має власного джерела доходу, а також відсутність шкідливих наслідків від скоєних правопорушень, що істотно знижує суспільну небезпечність скоєного.

Крім того, апелянт зазначає, що постанову суду отримав 15.07.2020 року про, що свідчить відтиск поштового штемпеля на конверті, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення законного представника ОСОБА_2 на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, законний представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 та захисник Рудейчук Я.В. в судовому засіданні при розгляді справи не були присутні, а копію постанови ОСОБА_2 отримав 17.07.2020 поштою, що підтверджується відтиском поштового штемпеля на конверті, де зазначено дату відправки 15.07.2020 року. За таких обставин, вважаю за можливе поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження по справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення правильного вирішення.

Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що не знайшли свого підтвердження доводи апеллянта про те, що при винесенні постанови не було враховано вік неповнолітнього та відсутність самостійного доходу, оскільки розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 та ч.2 ст.126 КУпАП суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог ч.2 ст. 307 КУпАП та в резолютивній частині зазначив, що у разі відсутності самостійного заробітку у ОСОБА_1 , штраф стягнути з його батьків або осіб, які їх замінюють.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції було порушено право на захист неповнолітнього ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в судовому засіданні, то з цього приводу слід зазначити, що в матеріалах справи наявні докази про те, що неповнолітній ОСОБА_1 був обізнаний про час і місце судового розгляду, також його законний представник ОСОБА_2 надав суду через канцелярію клопотання про відкладення розгляду справи через перебування на лікуванні ОСОБА_1 . Однак суд звернув увагу на те, що в довідці, яка видана Буринською ЦРЛ відсутні необхідні реквізити, зокрема реєстраційний номер вихідної кореспонденції та в ній не зазначено, що за станом здоров`я ОСОБА_1 не може приймати участь в судовому засіданні, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у клопотанні законному представнику ОСОБА_2 про відкладення судового засідання. Також захисник Рудейчук Я.В. була обізнана про розгляд справи, але в судове засідання не з`явилась та не повідомила причин своєї неявки, як не повідомив про причини неявки і ОСОБА_2 .

Висновки суду про винність ОСОБА_1 в порушенні п.2.1а, п.2.9а Правил дорожнього руху України і відповідно у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та правильно оціненими судом першої інстанції доказами, а саме: даними протоколів про адміністративні правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду від 16.05.2020 року. Як зазначив в поясненнях ОСОБА_1 , останній раз він вживав слабоалкогольні напої 14.05.2020 року.

Не заперечуються вказані обставини і самим апелянтом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та без посвідчення водія.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом без посвідчення водія.

Відповідно до ст.12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених в тому числі статтею 126, частинами першою, другою і третьою статті 130 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Отже ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, за які він підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, вважаю недоцільним в даній справі застосування до ОСОБА_1 ст. 24-1 КУпАП та передачу під нагляд батька, оскільки на думку суду, ОСОБА_2 не забезпечив належну поведінку сина, що призвело до вчинення ним ряду адміністративних правопорушень одночасно, та не довів можливість забезпечення його належної поведінки в майбутньому.

За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння, апеляційний суд вважає, що визначене за ч.2 ст.126 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП, із застосуванням ст.36 КУпАП, адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також для запобігання вчинення ним нових правопорушень, тому не знаходить підстав для застосування до нього заходу впливу у вигляді попередження.

Керуючись п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити законному представнику ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови судді Буринського районного суду Сумської області від 06 липня 2020 року.

Постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 06 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 126 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.