Справа № 206/3794/20
Провадження № 3/206/1708/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Грицаюк Н.М., при секретареві Норі І.С., за участю: потерпілої ОСОБА_1 , її представника-адвоката Татарко О.О., особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2020 року о 12-00 год. ОСОБА_2 у дворі будинку АДРЕСА_2 вигулювала собаку без намордника, внаслідок чого собака вкусила ОСОБА_1 за ногу, що призвело до заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої. Вказаними діями ОСОБА_2 порушила правила тримання тварин, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 154 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що собака, яка вкусила ОСОБА_1 , їй не належить, вона її лише годує та на ніч забирає додому. Ця собака живе у дворі, має всі необхідні щеплення. ОСОБА_1 неодноразово чіплялась до собаки, кидала в неї каміння, бризкала балончиком. Собака вкусила ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що остання кидала в неї каміння.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 10.08.2020 року йшла з роботи та підійшла до контейнера, щоб викинути сміття, коли на неї накинулась собака та вкусила її за ногу. Потім собака підбігла до ОСОБА_2 , яка стала її гладити та жаліти. У зв`язку із отриманою раною вона вимушена була звернутись до лікарні, де їй рану зашили, оскільки вона була глибока. Після лікарні вона повернулась, щоб побалакати із власником собаки та викликала поліцію. На зустріч вийшла ОСОБА_2 із онукою та стали на неї лаятись, казати, що вона сама винна в тому, що її вкусила їх собака. Собака, що вкусила її, належить ОСОБА_2 , вона з неї гуляє у дворі та вона в неї живе вдома.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 10.08.2020 року був у складі групи, яка приїхала на виклик жінки, яку покусала собака. По приїзду на місце вчинення правопорушення їх чекала потерпіла ОСОБА_1 , яка пояснила, що є працівником комунальної служби, та під час прибирання прилеглої території її вкусила собака. При опитуванні було з`ясовано, що власником собаки, яка вкусила потерпілу, є ОСОБА_2 . У останньої були відібрані пояснення в яких вона зазначила, що собака, яка вкусила потерпілу, належить їй, назвала її прізвисько та те, що вона має всі необхідні щеплення. На підставі зібраного матеріалу був складений даний протокол.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, давши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 ст. 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що причинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Так провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №680520 від 14.08.2020 року, складеного правомочною особою;

-чіткими та послідовними показами потерпілої ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні, які цілком співпадають із наданими нею раніше письмовими показами;

-протоколом огляду місця події від 10.08.2020 року;

-медичною довідкою №481 від 10.08.2020 року, в якій зафіксований факт наявності у ОСОБА_1 укушеної рваної рани задньої поверхні стегна;

-показами свідка ОСОБА_3 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких вона визнала, що 10.08.2020 року її собака на прізвисько « ОСОБА_4 » вкусила жінку, оскільки остання кидала в неї каміння.

При цьому суд не приймає до уваги покази ОСОБА_2 , надані в судовому засіданні, в частині того, що собака, яка вкусила потерпілу ОСОБА_1 їй не належить, оскільки остання, обдумавши всю тяжкість покарання, яке їй доведеться понести в разі встановленням судом її вини, намагається таким чином уникнути адміністративної відповідальності.

Отже, з урахуванням викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь вини, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, і вважає за необхідне з метою виправлення правопорушника і недопущення в подальшому подібних правопорушень, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, піддати останню адміністративному стягненню у вигляді штрафу з конфіскацією собаки на прізвисько «Лада».

Також, відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи результат розгляду даної справи, з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.154 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесят п`ять) грн. з конфіскацією собаки на прізвисько «Лада».

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Грицаюк

-