Справа № 451/571/20 Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З.
Провадження № 33/811/1262/20 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 26 червня 2020 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , 19.04.2020 року, близько 16 години 25 хвилин, перебував в лісовому масиві біля с. Полове, Радехівського району Львівської області, чим порушив вимоги п.п.5 п.2 Постанови КМУ від 02.04.2020 року № 255.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку із дією карантину, постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 26 червня 2020 року скасувати та провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, оскільки на час складання протоколу він не хворів на жодне інфекційне захворювання, не був носієм, не перебував на самоізоляції.

На його переконання, він не є особою, якій у відповідності до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» у встановленому законом порядку обмежується пересування, через те, що він створює реальну небезпеку зараження оточуючих, підлягає лікуванню, медичному огляду та обстеженню у стаціонарних відповідних закладах охорони здоров`я чи наукових установ.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

У зв`язку із дією карантинних обмежень суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушенняє будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

З огляду на це, на суддю при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення ст. 278 КУпАП покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2020 року серії АПР18 №707544 (а.с.2), 19 квітня 2020 року близько 16 год. 25 хв. ОСОБА_1 перебував в лісовому масиві біля с. Полове Радехівського району Львівської області, такими своїми діями порушив вимоги п.п.5 п.2 Постанови КМУ від 02.04.2020 року № 255, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає, зокрема, в порушенні особою (яка є суб`єктом правопорушення) правил щодо карантину людей, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 № 255) (далі Постанова) встановлено з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року на всій території України карантин.

Відповідно до п.п.1 п.2 Постанови заборонено до 24 квітня 2020 року з 6 квітня 2020 року перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до п.п.5 п.2 Постанови заборонено до 24 квітня 2020 року відвідування парків, скверів, зон відпочинку, лісопаркових та прибережних зон, крім вигулу домашніх тварин однією особою та в разі службової необхідності.

У протоколі про адміністративне правопорушення місцем вчинення правопорушення зазначено - лісосмуга поблизу с. Полове Радехівського району Львівської області.

Між тим лісосмуга не є зоною, відвідування якої заборонено постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211.

Згідно з п.5 додатку 1 до «Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок», затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 16.05.2007 №733, до лісопаркової частини лісів зелених зон відносяться лісові ділянки з естетично цінними ландшафтами, призначені для масового відпочинку населення. У лісостеповій і степовій лісорослинних зонах з лісистістю 2 і менше відсотки до лісопаркової частини відноситься вся площа лісів зелених зон.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування обставин, викладених в протоколі, працівниками поліції долучено лише відеозапис (а.с.3) та письмові пояснення самого ОСОБА_1 (а.с.4).

Водночас, працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено та не надано суду доказів того, що територія, на якій перебував ОСОБА_1 , належить до лісопарку чи до інших місць, перебування в яких заборонено згідно з вимогами п.п. 5 п. 2 Постанови КМ України від 11.03.2020 року №211 (із змінами, внесеними Постановою КМ України від 02.04.2020 року №255), що істотно впливає на встановлення наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

Суддя першої інстанції, визнаючи винним ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, не встановив вказану невідповідність матеріалів протоколу, не звернув уваги на допущені порушення та не вжив заходів щодо їх усунення.

На переконання апеляційного суду, невідповідність матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення, відтак без усунення зазначених вище недоліків розгляд справи є неможливим.

За змістом ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі, на дооформлення.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що матеріали протоколу про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2020 року серії АПР18 №707544 підлягають поверненню органу, який його складав, відтак подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а оскаржувана постанова - до скасування.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, його апеляційну скаргу задоволити частково.

Постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 26 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати.

Матеріали протоколу про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2020 року серії АПР18 №707544 за ст. 44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 направити до Радехівського ЧВП ГУ НП у Львівській області для належного оформлення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк