Справа №-613/522/20 Провадження №-3/613/364/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Сеник О.С., за участі секретаря Дегтяр А.Ю., захисника - адвоката Колєсніка І.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Богодухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.07.2020 серії ДПР18 № 445082, 08.05.2020 о 03 год. 15 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на пл. Поштовій в м. Богодухові Харківської області, керував моторолером «Турист» б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та медичного огляду в Богодухівській ЦРЛ водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Відповідальність за вказане порушення передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання, повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Беручи до уваги, що згідно з вимогами ст. 268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Колєснік І.А. в судовому засіданні пояснив, що його підзахисний вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає, заперечує фактичні обставини, відображені у протоколі серії ДПР18 № 445082 від 29.07.2020, а саме, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом моторолером «Турист» 08.05.2020 о 03 год. 15 хв. у стані алкогольного сп`яніння та затримання його працівниками поліції. Пояснив, що свідоцтво на право керування транспортним засобом, наявне у його підзахисного, не вилучалось, транспортний засіб не затримувався, належність транспортного засобу саме ОСОБА_1 , не встановлена, що, на думку захисника, свідчить про відсутність факту подій, зазначених вище. Стверджує, що протокол серії ДПР18 № 445082 від 29.07.2020 складений з порушенням встановленої законом процедури, зокрема, ОСОБА_1 при складенні протоколу не було оголошено суть правопорушення та не були роз`яснені його права, закріплені у ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що свідчить про порушення права на захист. Крім того, у протоколі відсутній підпис ОСОБА_2 , зазначеного у протоколі як свідка. Отже, вказаний протокол, на думку захисника, не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що рапорти поліцейських, наявні в матеріалах справи, не є належними і допустимими доказами вчинення вказаного правопорушення, оскільки складені зацікавленими особами, а письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 також не можуть вважатися такими доказами, оскільки не підтверджені ними у судовому засіданні. Враховуючи викладене, зазначив про відсутність належних і допустимих доказів вчинення його підзахисним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та просив закрити провадження відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення захисника, суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У відповідності до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту протоколу від 29.07.2020 серії ДПР18 № 445082, у ньому відсутній підпис ОСОБА_1 та зазначено, що останній від підпису відмовився.

Слід вказати, що підпис ОСОБА_1 відсутній і в протоколі серії ДПР18 № 391563, складеному 08.05.2020 (у день, що відповідає даті подій, викладених у протоколі), а також і в постановах про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 418391 та серії БАА № 418396, складених 08.05.2020 відносно ОСОБА_1 за порушення ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП, ч.6 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП.

Жодних інших доказів на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 на пл. Поштовій у м. Богодухові 08.05.2020 о 03 год. 15 хв., керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння (фотографій, відеозапису з нагрудної камери поліцейського або з відеореєстратора патрульного автомобіля, тощо) до матеріалів справи не надано.

Відсутність підпису ОСОБА_1 у зазначених вище протоколах та постановах про накладення адміністративного стягнення, у сукупності з відсутністю інших доказів, ставить під сумнів факт перебування ОСОБА_1 на пл. Поштовій у м. Богодухові 08.05.2020 о 03 год. 15 хв., керування ним транспортним засобом, вказаним у протоколі моторолером «Турист» у стані алкогольного сп`яніння, зупинення його працівниками поліції та відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вимогами статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 (далі по тексту - Порядок № 1103), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Вимогами пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі по тексту - Інструкція) передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ зазначеної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Разом з тим, наявні матеріали не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 хоча б однієї ознаки алкогольного сп`яніння.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, Богодухівським ВП ГУНП в Харківській області надано до матеріалів справи пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , та диск із відеозаписом, датованим 29.07.2020.

Однак, наданим відеозаписом не зафіксовано ані факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 08.05.2020 о 03:15 год. під час керування транспортним засобом, ані факту відмови від проходження медогляду на стан сп`яніння, а отже, не зафіксовано факту порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Наданий відеозапис відображає лише спілкування поліцейських із ОСОБА_1 , обставини якого не відповідають обставинам, викладеним у протоколі від 29.07.2020 серії ДПР18 № 445082, та свідчить лише про те, що 29.07.2020 працівники поліції намагались ознайомити ОСОБА_1 зі змістом вказаного вище протоколу.

При цьому, під час спілкування з поліцейським 29.07.2020 ОСОБА_1 заперечив проти факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 08.05.2020.

Беручи до уваги наведене, суд зазначає, що відеозапис, наявний на диску, долученому до матеріалів справи, не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Слід також відмітити, що виходячи зі змісту відеозапису, ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, закріплених у ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що є порушенням права на захист особи, щодо якої складено протокол.

Суддя зауважує, що відповідно до пункту 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395), водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Підпункт 2 пункту 1 розділу ІІ Інструкції передбачає, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання.

Разом з тим, в порушення вимог статті 266 КУпАП та наведеної норми Інструкції, ОСОБА_1 фактично не відсторонено від керування транспортним засобом. Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в даному випадку не складався, що ставить під сумнів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

За приписами ч.1 ст.265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки Територіального сервісного центру № 6343 (м. Богодухів) Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області від 01.07.2020 № 31/20/3-24, за даними Єдиного державного реєстру МВС ОСОБА_1 отримував посвідчення водія категорії «С» серії ОСОБА_4 від 09.07.2013.

Однак, всупереч вимогам ч.1 ст.265-1 КУпАП вказане посвідчення водія у ОСОБА_1 вилучене не було, ані 08.05.2020, ані в інший день.

Щодо долучених до протоколу від 08.05.2020 серії ДПР18 № 391563 письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 від 08.05.2020 суд зазначає, що ці пояснення свідків не були написані ними власноручно, обидва пояснення однакові за змістом та стилістичним викладенням тексту, що робить їх ідентичними між собою. Пояснення вищевказаних свідків були відібрані поліцейськими на попередньо підготовленому бланку, який містив вже заповнені графи щодо суті правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, слід відмітити, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено дату і час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 08.05.2020 о 03 год. 15 хв., в той час як у своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначають, що їх було запрошено працівниками поліції в якості свідків о 03 год. 30 хв., що ставить під сумнів факт їх присутності під час зупинки поліцейським транспортного засобу ОСОБА_1 та під час відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (якщо такий факт мав місце).

Свідок ОСОБА_3 , яка поставила свій підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, неодноразово була викликана у судове засідання судовими повістками. Однак, у судові засідання, призначені на 07.08.2020, 17.08.2020, 31.08.2020, 14.09.2020, 23.09.2020, ОСОБА_3 не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомила.

При цьому, чинним КУпАП не передбачено можливості ухвалення рішення про доставку свідків до суду приводом.

Свідок ОСОБА_2 станом на час надходження адміністративного матеріалу до суду (03.08.2020) перебував у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» у зв`язку із засудженням його вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 10.07.2020. Доставлення його до суду із вказаної установи в судове засідання з метою допиту в якості свідка у справі про адміністративне правопорушення, або ж ініціювання судом його допиту в режимі відеоконференції Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено.

Слід відмітити, що у протоколі від 29.07.2020 відсутній підпис ОСОБА_2 , який зазначений у цьому протоколі в якості свідка.

Отже, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , додані до протоколу від 08.05.2020 серії ДПР18 № 391563, не були підтверджені показаннями свідків, наданими у судовому засіданні, а відтак, з урахуванням також підстав, наведених вище, не можуть бути взяті до уваги в якості належного, допустимого та достовірного доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Письмові пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , додані до протоколу від 29.07.2020 серії ДПР18 № 445082, не відображають факту вчинення правопорушення, та свідчать про те, що вказані особи були присутні лише під час відмови ОСОБА_1 від підпису у протоколі від 29.07.2020, а тому не можуть вважатися свідками правопорушення.

Протоколи про адміністративне правопорушення від 08.05.2020 серії ДПР18 № 391563, від 30.06.2020 серії ДПР18 № 445081, від 29.07.2020 серії ДПР18 № 445082 в даному випадку, самі по собі, за відсутності інших доказів та наявності розбіжностей з письмовими поясненнями свідків, доданими до протоколу від 08.05.2020, не можуть бути достовірними доказами вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, з огляду на процесуальні порушення, допущені при складенні протоколу від 29.07.2020 серії ДПР18 № 445082 (нероз`яснення особі, щодо якої складено протокол, її прав, відсутність підпису свідка у протоколі), вказаний протокол складений з порушенням встановленої законом процедури (ст.256 КУпАП), а отже, не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене вище, суддя вважає, що наявними матеріалами справи не підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння та порушення ним вимог п.2.5 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння 08.05.2020, наявними матеріалами не спростовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого (п. 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року, п. 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» від 23 липня 2002 року).

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова водія транспортного засобу від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, не доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене вище, беручи до уваги недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя О.С. Сеник