Справа № 344/3994/20
Провадження № 33/4808/256/20
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Гайтанюк М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) захисника Гайтанюк М.М., на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець

АДРЕСА_1 , громадянин України-,

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 (в редакції від 07.07.2016 року) Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 420 грн.

З постанови судді вбачається, що 12 березня 2020 року о 03 год. 00 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Північний Бульвар, 1А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Chevrolet Aveo", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей не реагували на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правила Дорожнього Руху України (далі ПДР).

У своїй АС захисник Гайтанюк М.М. покликається на те, що постанова судді щодо її підзахисного є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув її підзахисного до адміністративної відповідальності .

Просить скасувати дану постанову, а провадження закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, додатково пояснив, що 12.03 2020 року близько 03 год на прохання свого друга ОСОБА_2 перевозив його на автомобілі з нічного клубу "Ельдорадо". Коли вони проїжджали по вул. Північний Бульвар, в м. Івано-Франківську, його транспортний засіб зупинила патрульна поліція. На прохання працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся, однак, просив працівників поліції повернути йому документи, які в нього оглядали і не повернули. Також зазначив, що показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не об"єктивно, не повно, не чітко, викладено в постанові судді першої інстанції, а також показання поліцейських в апеляційному суду містять між собою неузгодженості, і є не послідовними.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

В судовому засіданні поліцейський-свідок ОСОБА_4 пояснила, що 12.03.2020 року близько 03 год. працівниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб марки "Chevrolet Aveo", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , оскільки він порушив п.8,4 ПДР. В процесі спілкування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагували на світло, виражене тремтіння пальців рук. Під час виконання своїх службових обов`язків приїхав командир ОСОБА_5 , оскільки він перебував недалеко і вже спілкувався з ОСОБА_1 . На неодноразову пропозицію про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, водій відмовився в присутності двох свідків, після чого було скдадено щодо нього адмінпротокол. При цьому, ОСОБА_1 не бажав виходити з автомобіля для подальшого проходження огляду, говорив, щоб повернути йому документи, які були в розпорядженні працівників поліції для заповнення направлення на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану наркртичного сп`яніння, а також інших адміністративних матеріалів.

На запитання захисника Гайтанюк М.М. чому огляд не проводився на місці, працівник поліції ОСОБА_4 пояснила, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться тільки в медзаклалі.

В судовому засіданні апеляційного суду поліцейський ОСОБА_6 пояснив, що приблизно в 3 год. ночі в березні патрулював з напарницею ОСОБА_4 . Водія транспортного засобу марки "Chevrolet Aveo", було помічено на вул. Васильянок, який прямував на вул. Бельведерську. Його автомобіль було зупинено працівниками поліції і в процесі спілкування виявлено у водія ознаки наркотичного сп`яніння. В цей час їхній командир перебував на сусідній вулиці і під`їхав на місце, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медзакладі, на що останній відмовився в присутності двох свідків. В яких відбирав пояснення особисто.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що 12 березня 2020 року його вночі зупинили працівники поліції на вул. Північний Бульвар та запропонували, бути свідком , оскільки вони мають підозру , що водій ОСОБА_1 перебуває в наркотичному стані. Підійшовши до вказаної машини, побачив, що ОСОБА_1 сидів в машині і чітко сказав, я відмовляюсь від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медзакладі, це говорив декілька разів. Також зазначив, що був другий свідок під час відмови.

В судовому засіданні свідок поліцейський ОСОБА_5 пояснив, що точно дати не пам`ятає, однак це було в березні вночі, поступило по радіоефірі повідомлення, що по вул.Бельведерський, перебуває водій з ознаками наркотичного сп`яніння. Приїхавши на допомогу екіпажу, побачив вищевказаний автомобіль, в якому сиділо 2 особи чоловічої статті: водій з ознаками наркотичного сп`яніння та пасажир з ознаками алкогольного сп`яніння. Водію ОСОБА_1 працівники поліції неоднаразово пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медзакладі, однак даний водій від огляду ухилявся, вказував працівникам поліції повернути його документи, які вони не вилучали, а взяли для встановлення особи та оформлення інших процесуальних документів, зокрема, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та адміністративного протоколу.

Також, зазначив, що вказаний автомобіль він не зупиняв. На запитання захисника Гайтанюк М.М., чому в нього неупереджене ставлення до ОСОБА_1 . Свідок ОСОБА_8 пояснив, що згідно своїх обов`язків, він надає методичну та тактичну допомогу працівникам поліції в процесі роботи. А сам особисто не знайомий з водієм ОСОБА_1 , до цього випадку на нього адмінпротоколи не складав. В свою чергу водій ОСОБА_1 не тактовно та зухвало поводиться з працівнками поліції, однак за це ніяка відповідальність не передбачена. В свою чергу працівники поліції, в тому числі і він, себе вели тактовно та неупереджено щодо даного водія.

На запитання захисника Гайтанюк М.М., чому ОСОБА_1 жодна з патрульних машин тієї ночі не хотіла супроводжувати в медзаклад для проведення вищеказаного огдяду. Поліцейський ОСОБА_8. відповів, що жодною Інструкцією не передбачено супровід водія в медзаклад після оформлення адмінпротоколу.

Свідок ОСОБА_9 неодноразово був повідомлений про розгляд справи, однак не з`явився в апеляційний суд без поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гайтанюк М.М., які просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи та додані документи, переглянувши відеозаписи з нагрудних знаків поліцейських та додані документи, допитавши свідків-поліцейських ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , суд вважає, що АС слід задовольнити, виходячи із наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог закону суддя при розгляді справи не дотримався в повній мірі.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

З оскаржуваної постанови вбачається, щодо висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП(в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин), суддя місцевого суду дійшов на підставі досліджених: протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень свідків, також відеозапису з боді-камер патрульних.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, однак в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вказано , що ОСОБА_1 « я не відмовляюсь проходити огляд на стан алко і нарко спянінння».

Також, як вбачається з протоколу адмінправопорушення, в ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось та тичасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався( а.с.1).

Апеляційний суд погоджується з доводами АС про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може братись до уваги як доказ, оскільки складений з порушенням вимог законодавства.

Як визначено у вищевказаній Інструкції, висновки щодо результатів огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції не може погодитись з рішенням судді Івано-Франкіського міського суду, з огляду на те, що поза його увагою та без належної правової оцінки залишився той факт, що дії працівників поліції, які складали протокол щодо ОСОБА_1 не відповідали встановленим законом вимогам.

Для повного та всебічного з`ясування обставин справи у судовому засіданні суду апеляційної інстанції був переглянутий диск.

Оглядом відеозапису встановлено, що пред`являючи вимоги пройти огляд, інспектор патрульної поліції посилався на начебто наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Разом з тим ОСОБА_1 стверджував, що він не відмовляюсь від проходження огляду на стан наркотичного сп`янінння.

Таке недотримання працівником поліції процесуальних вимог щодо належного оформлення протоколу вказує на порушення вимог ч.2 ст.251 КУпАП та є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом у справі.

Щодо покликань захисника щодо безпідставної зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 , є слушними.

Так, відповідно до ст.35 Закону України « Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1). якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2).якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

3)якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення правопорушення;

4)якщо транспортний засіб перебуває у розшуку;

5)якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажира про обставини вчинення ДТП, свідками якого вони є або могли бути.

6)якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або свідка під час оформлення протоколів про адміністративне правопорушення;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8)якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв:

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України.

З відеозапису з камери не вбачається будь-яких підстав, передбачених вище, для зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Факт того, що працівник поліції зупинив транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 з порушенням вимог чинного законодавства підтверджується постановою Богородчансського районного суду від 06 квітня 2020 року, якою скасовано постанову про накладення адмінстягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ст.122 КУпАП та накладення на нього адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., а провадження у справі закрито.

Пояснення свідка ОСОБА_7 не можуть бути поставлене в основу обвинувачення ОСОБА_1 , оскільки містять суперечності, які спростовуються протоколом адмінправопорушення, а саме проте, що ОСОБА_1 нібито відмовлявся від проходження медогляду на стан наркотичного сп`янінння, тому апеляційний суд визнає їх недопустимим.

Показання свідків (поліцейських), дані ними під час розгляду АС, апеляційний суд визнає недостовірними, а отже недопустимими, оскільки вони не узгоджуються з даними, що містяться в поясненнях ОСОБА_1 , які зафіксовані в протоколі про адмінправопорушення, даними, що зафіксовані на відеозаписах та іншими фактичними обставинами, встановленими під час апеляційного розгляду.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Обов`язок щодо збирання достовірних та допустимих доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративні правопорушення, відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з вищезазначеного, висновки судді першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) КУпАП, згідно яких його притягнуто до адміністративної відповідальності, не підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, відповідно до приписів ст.294 КУпАП постанова суду першої інстанції, яка є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) цього ж Кодексу.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 адвоката Гайтанюк М.М. задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду від 15 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк