Справа № 344/9943/20
Провадження № 3/344/4621/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Деркач Н.І., з участю прокурора Негрича Н.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нагірянка, Чортківського району Тернопільської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , начальника речової служби військової частини НОМЕР_2 , за ст.172-15 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зі змісту протоколу №55 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП від 28.07.2020 року, слідує, що старший лейтенант ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ).

У відповідності до вимог ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України старший лейтенант ОСОБА_1 є начальником за військовим званням для сержантів, прапорщиків і мічманів однієї з ними військової частини і старшин, солдатів і матросів.

Відповідно до вимог ст.ст.17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України.

Згідно ст.ст.2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , старший лейтенант ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.ст.9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, повинен був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Згідно пунктів 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300, визначено, що усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності, розробляти і організовувати проведення заходів з метою подальшого підвищення бойової та мобілізаційної готовності підпорядкованої служби (служб), правильно визначати потреби та знати рівень забезпеченості підрозділів, частин (з`єднань) матеріальними засобами і коштами у підпорядкованих службах для забезпечення бойової та мобілізаційної готовності, бойової готовності спеціальних споруд, бойової підготовки і виховної роботи та створення необхідних матеріально-побутових умов особовому складу; своєчасно робити розрахунки, витребовувати та одержувати необхідні військовій частині (з`єднанню) за табелями і нормами матеріальні засоби та кошти і організувати безперервне забезпечення ними підрозділів і частин) по підпорядкованих службах (службі); організовувати та контролювати ведення обліку, правильне зберігання і своєчасне оновлення запасів матеріальних засобів усіх видів, а також експлуатацію, ремонт та технічне обслуговування озброєння, бойової та іншої техніки, казармено-житлового фонду, інженерних та спеціальних споруд у підпорядкованих службах (службі); здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів і коштів, вживати необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами використанням), втратами, нестачами, псуванням і розкраданням.

Пунктом 3.2.5 вказаного Положення визначено, що начальник речової служби частини відповідає за службу і виконує свої обов`язки відповідно до пункту 3.1.9 цього Положення, а зі спеціальних питань виконує вказівки начальника речової служби вищого штабу. Начальник речової служби частини відповідає: за забезпечення частини речовим та господарським майном за нормами постачання, за утримання та зберігання його у порядку та справності; за лазнево-пральне обслуговування частини, індивідуальне припасування обмундирування та взуття особовому складу; за бойову підготовку і виховання підлеглого йому особового складу, військову дисципліну. Він підпорядкований заступнику командира частини з тилу і є прямим начальником особового складу речової служби частини.

Він повинен: своєчасно витребовувати та організовувати одержання, зберігання та видачу підрозділам частини речового та господарського майна, а також зберігання та видачу в підрозділи культурно-освітнього майна; слідкувати за правильним використанням, зберіганням та обліком речового, господарського, культурно-освітнього майна у підрозділах і на складі частини; не менше одного разу на два місяці перевіряти, відповідно до облікових даних істин, наявність, стан, категорію та комплектність речового і господарського майна у підрозділах та на складі частин, а також умови його зберігання; контролювати забезпеченість особового складу необхідним речовим майном та правильність його припасування; перевіряти забезпеченість речовим майном солдатів, матросів, сержантів, що звільняються в запас; забезпечувати особовий склад килимками чи доріжками і тапками; періодично брати участь у проведенні ранкових оглядів обмундирування та взуття особового складу; контролювати здавання на склад частини зимових предметів речового та спортивного майна, проводити їх хімчистку, ремонт та підфарбування; організовувати своєчасне вилучення з підрозділів речового майна, яке зробилось непридатним по закінченні встановлених строків носіння.

Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_1 за своїм військовим званням та службовими обов`язками наділений організаційно-розпорядчими функціями та являється військовою службовою особою.

Однак, старший лейтенант ОСОБА_1 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 вчинив недбале ставлення до військової служби з наступник обставин.

Відповідно до ст. 98 Статуту внутрішньої служби у Збройних Силах країни, начальник речової служби є прямим начальником особового складу речової служби полку. На доповнення до вимог, викладених у статтях 82-84, начальник речової служби полку відповідає за забезпечення полку речовим і санітарно-господарським майном за нормами постачання, за банно-пральне обслуговування полку та індивідуальне припасування обмундирування, взуття особовому складові і зобов`язаний: своєчасно подавати заявки та організовувати одержання, зберігання та видачу підрозділам полку речового та санітарно-господарського майна, а також зберігання і видачу табельних технічних засобів виховання; перевіряти не менше ніж один раз на два місяці, відповідно до облікових даних полку, наявність, стан, категорію та комплектність речового та господарського майна в підрозділах і на складі полку, а також умови зберігання та його схоронність; проводити із старшинами ^розділів заняття щодо зберігання, ремонту речового майна та ведення його обліку; забезпечувати своєчасну видачу (пошиття) обмундирування офіцерам, тгапорщикам та військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом, і контролювати якість його пошиття.

Приписами п. 1 розділу III Інструкції про організацію речового убезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від - 04.2016 №232 визначено, що офіцери, прапорщики, мічмани набувають права на отримання речового майна за встановленими Нормами одночасно з присвоєнням їм першого офіцерського звання чи військового звання прапорщик» або «мічман». Наступна видача предметів речового майна вказаним категоріям військовослужбовців проводиться після закінчення встановлених строків носіння раніше отриманих речей.

Особам офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх бажанням дозволяється (з дати виникнення права на отримання речового майна) замість одних предметів речового майна, передбачених Нормами, видавати інші, вартість яких не перевищує вартості предметів, що замінюються.

Так, аудиторами Західного територіального управління внутрішнього аудиту проведено аудит діяльності у військовій частині НОМЕР_2 за період з 01.01.2017 по 31.12.2019.

В ході проведення вищевказаного аудиту виявлено, що в порушення вищезазначеного законодавства, 11-тьом військовослужбовцям з військової частини НОМЕР_2 проведена видача речового майна понаднормово (до закінчення встановлення строків носіння раніше отриманих речей та виникнення права на отримання майна у 2021-2022 роках), що призвело до незаконних витрат у сумі 18 679,08 грн.

Надалі, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03.03.2020 №113 комісією вказаної військової частини проведено службове розслідування по вищевказаному факту.

У рамках проведення службового розслідування підтверджено факт незаконної (понаднормової) видачі військового майна військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 на вищевказану суму.

Причинами вказаного правопорушення стало неналежне здійснення своїх службових обов`язків через особисту недбалість начальником речової служби військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_1 , який всупереч вимогам вищевказаного законодавства, за відсутності правових підстав, видав понаднормово військового майна на загальну суму 18 679,08 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Вказане правопорушення підтверджено актом службового розслідування військової частини НОМЕР_2 від 22.04.2020 №350/484/1/66 та аудиторським звітом від 14.03.2020.

Відповідно до абзацу 11 ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково Ї .і чудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно абзацу 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Датою виявлення вказаного адміністративного правопорушення слід зважати 11.06.2020 (лист ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Місцем вчинення даного адміністративного правопорушення є місцезнаходження військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ).

В судовому засідання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заперечив обставини викладені в протоколі.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Роз`яснивши вимоги ст.268 КУпАП, заслухавши висновок прокурора, пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, доведена даними з протоколу №55 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП від 28.07.2020 року, аудиторським звітом від 14.03.2020 року та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до ст.247 п.7 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З огляду на те, що на день розгляду справи з моменту вчинення правопорушення минув встановлений ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, а тому на підставі п.7 ст.247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Таким чином вважаю, що провадження по справі слід закрити за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.38, 268, 283-285, 287-289, 247 п.7 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-15 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП - закрити на підставі ст.38, п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.І. Деркач