Провадження №3/263/306/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Хараджа Н.В., при секретарі Петровському Д.С., за участю прокурора Боложук В., захисників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 Ю.К, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючу головним спеціалістом Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

02.12.2019 року старшим уповноваженим відділу №6 ( протидії корупції) управління стратегічних розслідувань в Донецькій області ДСР Національної поліції Олександром Касьяновим складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 3 стосовно ОСОБА_3 за частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом ОСОБА_3 , відповідно до розпорядження № 41к від 18.06.2004 року призначено на посаду начальника відділу по роботі зі зверненнями громадян Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради і згідно з п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», вона є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією. Також встановлено, що її відповідно до розпорядження № 481ос від 24.05.2017 року звільнено з посади начальника відділу по роботі зі зверненнями громадян Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради. За таких умов, у начальника відділу по роботі зі зверненнями громадян Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради ОСОБА_3 виник обов`язок до 01.04.2018 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність. Проте, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_3 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність лише 11.01.2019 року. Час публікації на сайті 09.30 годин.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

ОСОБА_3 та її захисники у судовому засіданні заперечували проти даного протоколу, вважають, що він був складений необґрунтовано та безпідставно, в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_3 відсутня вина (суб`єктивна сторона), надали письмові пояснення. Крім того, надали клопотання про закриття адміністративного провадження на підставі ст. 247 КУпАП, оскільки як вбачається з повідомлення, надісланого ОСОБА_3 , НАЗК України станом на 19.12.2018 року вже володіло інформацією щодо неподання нею декларації, тобто за тих умов моло можливість складати адміністративний протокол, і перебіг строків, визначених ст.38 КУпАП має відраховуватись саме з цією дати. У судове засідання призначене на 29.01.2020 року захисником було надано доповнення до клопотання щодо закриття адміністративного правопорушення у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки вважає датою виявлення адміністративного правопорушення саме квітень або травень 2018 року.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, зважаючи на підстави, викладені в протоколі, просив притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. Крім того, надав науково-експертний висновок на запит Генеральної прокуратури України у справі про правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ст. 172-5 «Порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків» Кодексу про адміністративне правопорушення щодо роз`яснення терміну «виявлення правопорушення», а також роз`яснення НАЗК щодо суб`єктного складу уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Особа, що склала адмін. Протокол ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що ним дійсно було складено цей протокол, проте не зміг пояснити тривалий термін перебування цього матеріалу в органах поліції та несвоєчасність складання протоколу.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Згідно до положень ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративні стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення.

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Разом з тим, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження.

Судовим розглядом встановлено,що ОСОБА_3 відповідно до розпорядження № 41к від 18.06.2004 року призначено на посаду начальника відділу по роботі зі зверненнями громадян Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради і згідно з п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», вона є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією. Також встановлено, що її відповідно до розпорядження № 481ос від 24.05.2017 року звільнено з посади начальника відділу по роботі зі зверненнями громадян Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради. Відповідно до п.п. «б» ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини 1 ст.3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч.1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п.1, п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Проте, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_3 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність лише 11.01.2019 року. Час публікації на сайті 09.30 годин.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 12.2-18152-12.1 від 16.04.2018 року було встановлено неподання ОСОБА_3 декларації після звільнення за 2017 рік.

Відповідно до супровідного листа Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції повідомлення щодо встановлення факту неподання ОСОБА_3 декларації після звільнення за 2017 рік було отримано Управлінням захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України 30.04.2019 року, про свідчить штамп вхідної кореспонденції та резолюція.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що про існування факту вчинення ОСОБА_3 корупційного адміністративного правопорушення, Національне агентство з запобігання корупції було обізнане 16.04.2018 року, та 30.04.2019 року було отримане Управлінням захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, тобто саме з 30.04.2019 року необхідно обчислювати строк, який становить три місяці, протягом якого винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Суд критично ставиться до посилань прокурора на висновок Інституту держави і права імені ОСОБА_5 України, оскільки він стосується конкретної справи, яка не є предметом розгляду. При цьому суд зауважує, що норма ч.3 ст.38 КУпАП має імперативний характер і є обов`язковою для виконання усіма суб`єктами, які наділені правами складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, існує стала практика апеляційних судів (523/13861/19; 635/5942/19; 175/3360/19 ) щодо дати виявлення адміністративного правопорушення є саме отримання відповідними правоохоронними органами інформації від Національного агентства з запобігання корупції, і ця практика не була також врахована в даному висновку.

Крім того, суд приймає до уваги, що вимога закону про подання державним службовцем декларації у певний період носить імперативний характер, а тому посилання прокурора на необхідність збору відповідних доказів та обрахування строку накладення адміністративного стягнення саме з моменту складання протоколу, не можуть бути прийняті до уваги, в тому числі з урахуванням вимог закону, що свідчить про надання відповідному органу, уповноваженому на складання протоколів про корупційні правопорушення достатнього строку для перевірки цих фактів та прийняття за результатами перевірки відповідного рішення, будь-яких доказів неможливості складання протоколу в межах встановленого строку, суду не надано.

Враховуючи викладене, датою виявлення правопорушення є 30.04.2019 року, проте протокол про вчинення адміністративного правопорушення,пов`язаного з корупцією був складений лише 02.12.2019 року, тобто після закінчення строку, передбаченого частиною 3 статті 38 КУпАП.

Закінчення строку накладення адміністративного стягнення, є обставиною яка виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності з положенням п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, згідно з якою провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 245, 247, 278, 280, 283, 294, 295, 296 КУпАП, -, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за частиною 1 статті 172-6 КУпАП закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10-ти діб з дня її оголошення.

Суддя: Н.В. Хараджа