ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/562/20 Номер провадження 33/814/503/20Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України

ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Гадяч, Полтавської обл., громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, перебуваючого на обліку РЦЗ, посвідчення водія НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 червня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік. Стягнено з нього на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп.

Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. В наслідок чого порушив п. 2. 9 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 червня 2020 року та постановити нову, якою справу закрити за відсутності події і складу правопорушення.

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє винесене з допущенням істотних порушень процесуального права.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що транспортним засобом не керував в стані алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції порушено порядок огляду на стан сп`яніння передбачений Інструкцією та ст. 266 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення є недостовірним, й не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону. Оскаржуване рішення ґрунтується лише на доказах які не є належними, допустимими та викликають сумніви .

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисника не з`явилися, належним чином повідомлені. Захисник Коваленко І. І. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Подія адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вина особи яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується дослідженими місцевим судом та наведеними у постанові суду доказами, які були перевірені судом апеляційної інстанції, а саме:

Протоколом про адміністративне правопорушення від 24 березня 2020 року серія ДПР18 № 244001, відповідно до якого 24 березня 2020 року о 19 годині 50 хвилин на автодорозі Гадяч -Липова Долина, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21013» д. н. з. « НОМЕР_2 » в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить висновок медичного огляду №27, в наслідок чого ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 27 від 24 березня 2020 року, відповідно до якого було встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Витягом з журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де під номером 7 зазначений ОСОБА_1 , якому встановлено діагноз: перебуває в стані алкогольного сп`яніння. З копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки вбачається, що газоаналізатор «Алконт 01 СМ», на якому проводилось освідування ОСОБА_1 відповідає вимогам експлуатаційних документів і чинне до 25.07.2020.

Відеозаписом долученого до матеріалів справи працівниками поліції з нагрудної камери патрульного, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_1 в добровільному порядку, без будь якого примусу, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, в закладі охорони здоров`я, а саме в Гадяцькій центральній районній лікарні. За результатами якого було встановлено, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Показами свідків в суді першої інстанції ОСОБА_2 який вказав, що 24 березня 2020 року він зупинив транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який не орієнтувався на місцевості, від нього було чути запах алкоголю з рота, мова змазана, намагався втекти, тому задля безпеки він змушений був витягти ключі з замка запалення та викликав патрульну поліцію для складання протоколу. Показами свідка ОСОБА_3 який вказав, що він в складі СОГ виїздив у с. Глибоку Долину по факту крадіжки майна у ОСОБА_4 та став свідком, як автомобіль проїхав 70 м і зупинився на проїжджій частині. З автомобіля вийшов ОСОБА_1 в нетверезому стані, хитався, на вимоги не реагував, було чути запах алкоголю з рота, тому була викликана патрульна поліція, якій вони передали ОСОБА_1 та ключі від машини.

Показами інспектора СРПП № 2 Гадяцького ВП Смірнова А.І., відповідно до яких було встановлено, що під час несення добового чергування йому працівниками поліції було повідомлено про затримання на дорозі ОСОБА_1 , який керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. При прибутті на місце події він побачив, що машина стояла посеред дороги в напрямку с. М.Побиванка, ОСОБА_1 стояв біля автомобіля, був збуджений, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, хитка хода, нечітка мова, пояснень не надавав, тому він був доставлений до Гадяцької ЦРЛ на освідування, після чого був складений протокол. Також пояснив, що місцем вчинення правопорушення ним була вказана дорога Гадяч Липова Долина, так як був відсутній знак населеного пункту. На вказаному відрізку поблизу не було ніякого освітлення, тому неможливо було зробити прив`язку до місцевості.

Поліцейський СРПП № 3 Гадяцького ВП Филь В. Г. показав суду першій інстанції, що він разом з ОСОБА_5 виїхав за повідомленням працівників поліції про затримання з підозрою керування транспортним засобом на сп`яніння ОСОБА_1 . Прибувши на місце виявили, що машина стоїть на протилежній проїжджій частині по ходу руху. ОСОБА_1 пояснював, що не керував автомобілем, однак місце розташування транспортного засобу свідчило про інше. Також від водія було чути запах алкоголю з рота, була нечітка мова і нестійка хода, тому водій був доставлений в Гадяцьку ЦРЛ на освідування.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом суд розцінює як обраний спосіб уникнення покарання. Дослідженні судом докази у їх сукупності підтверджують факт керування транспортного засобу ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, та безпосередньо самим правопорушником не надано належних доказів які б їх спростували.

Твердження ОСОБА_1 , що його доставили до медичного закладу під примусом поліцейських, жодним чином не підтверджено. З переглянутого відеозапису долученого до справи, вбачається що правопорушник проходив огляд добровільно, заперечував лише відносно відеофіксації.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не спростовують висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційні доводи, щодо скасування постанови є неспроможними, щоб скасувати фактично вірне рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові суду висновки відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Гадяцького районного суду Полтавської області - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко