Справа № 466/5461/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«08» вересня 2020 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б. з участю адвоката Балуш М.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого водієм у фізичної особи підприємця « ОСОБА_2 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2020 року близько 12.00 год. гр. ОСОБА_1 , знаходячись по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався в її сторону нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, своїми діями чинив моральний та психологічний тиск, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При розгляді матеріалів в суді гр. ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП не визнав.

Адвокат потерпілої ОСОБА_3 Балуш М.Б. у судовому засіданні пояснила суду, що ОСОБА_3 є колишньою дружиною ОСОБА_1 , з якою він проживає в будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 постійно вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №257772 від 30 червня 2020 року;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 про те, що 30 червня 2020 року близько 12.00 год. ОСОБА_1 погрожував їй та сину фізичною розправою;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 про те, що 30 червня 2020 року ОСОБА_1 виражався до ОСОБА_3 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Положеннями ч.1 ст. 173-2 цього Кодексу передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в діях особи юридичного складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до вищевказаного Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Невизнання правопорушником вини є голослівним, спростовується вищенаведеним, а відтак не приймається до уваги та розцінюється як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника та обставини справи, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 245, 251, 279, 280, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173 -2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (сто сімдесят гривень) в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в доход держави у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. Б. Глинська