Провадження № 3/127/4386/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною першою статті 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542783 від 01.06.2020 вбачається, що 01.06.2020 о 18 год. 30 хв. в м. Вінниця на вулиці Черкаське шосе, біля споруди №2 АЗС «Chipo» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISSAN Х-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків на місці зупинки, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його захисник Покоєвич А.О. вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду, натомість поліцейськими не було надано можливість проходити такий медичний огляд.

З огляду на наведене адвокат Покоєвич А.О. просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , суду пояснив, що 01.06.2020 о 18 год. 30 хв. в м. Вінниця на вулиці Черкаське шосе, він був свідком складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Свідок зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки погоджувався пройти огляд, однак як надалі відбувалися події йому невідомо, оскільки поспішав. Крім того, свідок пояснив, що йому невідомо якого змісту протокол від підписува, оскільки протокол йому дали пустий та попросили поставити підпис. Те ж саме стосується і підписаних ним пояснень.

Крім того, 31.08.2020 в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_3 , суду пояснив, що 01.06.2020 о 18 год. 30 хв. в м. Вінниця на вулиці Черкаське шосе, він був свідком складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . На його думку ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак його відмови від проходження огляду він не чув.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з диспозицією частини першої статті 130 КУпАП відповідальності за даною нормою підлягають особи, які керують транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особи, які керували транспортним засобом та які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП суду необхідно встановити два критерії: керування особою транспортним засобом та знаходження його в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, або ж відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Захисник Лановенка В.І. в судовому засіданні не заперечував з приводу того, що останній був за кермом автомобіля, однак заперечував щодо того, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння та заперечував стосовно того, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив пояснення ОСОБА_1 , щодо того що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки погоджувався на такий огляд.

Свідок ОСОБА_3 також не підтвердив в судовому засіданні того, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, відеодоказів фіксації вчинення ОСОБА_1 правопорушення працівниками поліції суду не надано.

Відповідно до частини першої та другої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як уже зазначалося, в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат ПокоєвичА.О. пояснив суду, що останній не перебував у стані алкогольного сп`яніння та не відмовлявся від огляду, однак працівники поліції склали протокол в якому було написано, що нібито він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Жодних доказів, які б спростовували дані пояснення, матеріали справи не містять.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542783 від 01.06.2020 вбачається, що 01.06.2020 о 18 год. 30 хв. в м. Вінниця на вулиці Черкаське шосе, біля споруди №2 АЗС «Chipo» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISSAN Х-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків на місці зупинки, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Однак, жодного доказу, окрім самого протоколу, на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння матеріали справи не містять.

Крім того, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

За правилами визначеними пунктами 1-6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858 (далі - Інструкція) за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542783 від 01.06.2020, даний протокол було складено у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Однак, зазначені в протоколі свідки, в судовому засіданні заперечили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, крім того свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що підписував пустий протокол та бланк пояснень, наданий йому працівником поліції.

З огляду на наведене суд критично оцінює та не приймає до уваги наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків, оскільки такі покази спростовані в судовому засіданні, а письмові пояснення не писалися свідками особисто, а є заздалегіть заготовлені працівниками поліції (шаблонні).

Крім того, судом неодноразово викликався в судове засідання інспектор ОСОБА_4 , який складав протокол, а також витребовувалося в Управління патрульної поліції у Вінницькій області відеодокази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, однак інспектор в судові засідання не з`явився, відеодоказів вчинення правопорушення суду надіслано не було.

Таким чином, жодних доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту".

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом першим статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542783 від 01.06.2020 не є належними та допустимими доказами відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а відтак у його діях відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту першого статті 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: