ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Янжули О.С.,

секретар Котова Н.С.,

розглянувши заяву про самовідвід на участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення по матеріалам про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Марганецького міського суду Дніпропетровської області у судді Янжули О.С. знаходиться справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. ст. 184 КУпАП.

Суддею Янжулою О.С. було заявлено самовідвід у розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. ст. 184 КУпАП, з підстав того, що в даній справі про адміністративне правопорушення, потерпілою та особою, яка зазнала збитків є суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 .

Отже, вказана вище обставина будь-ким із учасників процесу може бути розцінена як обставина, яка може викликати сумнів у його неупередженості.

Таким чином, з метою виключення сумніву щодо його об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не викликало б сумнівів щодо розгляду справи по суті з будь-якої точки зору безстороннім та неупередженим суддею, а також з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважав за необхідне заявити самовідвід.

Суд, врахувавши підстави заявленого суддею Янжулою О.С. самовідводу, дійшов наступного висновку.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді, однак діючі КПК України, ЦПК України та КАС України, мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006. у справі «Білуга проти України» та рішення від 28.10.1998. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що самовідвід є вмотивованим, з обґрунтуванням підстав, які свідчать про наявність обставин, які викликають сумнів в неупередженості судді, при цьому заявлений суддею самовідвід не є перешкодою у доступі до правосуддя, а навпаки заявлений для належного забезпечення доступу до правосуддя та належного розгляду справи незалежним, неупередженим судом, а тому суд вважає за необхідне заяву про самовідвід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід головуючого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжули О.С. у справі про адміністративне правопорушення №180/1445/20 (№ провадження 3/180/528/20) у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. ст. 184 КУпАП.

Справу передати до канцелярії Марганецького міського суду Дніпропетровської області для повторного автоматизованого розподілу.

Суддя: О. С. Янжула