Справа№464/3211/20
пр.№ 3/464/1882/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2020 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Горбань О.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, особи з

інвалідністю 3-ї групи,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР 18 №709673 від 07.05.2020, ОСОБА_1 28.04.2020 близько 21:30 год., за адресою свого проживання АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_2 , штовхаючи її за одяг, зачинив її у ванній кімнаті, перешкоджаючи у користуванні комунальними послугами.

На розгляд матеріалів адміністративної справи в суді ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду матеріалів в суді шляхом скерування повістки про виклик до суду, однак до суду повернувся конверт про невручення із зазначенням причини: адресат відсутній. Привід, застосований постановою суду від 08.07.2020 не виконаний.

Повістка про виклик до суду скеровувалась на адресу проживання ОСОБА_1 , зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про складення відносно нього матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності та їх розгляд у Сихівському районному суді м. Львова. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 розписався 07.05.2020, зауважень щодо змісту протоколу, в тому числі щодо правильності зазначення його місця проживання, не висловив, підписав протокол про адміністративне правопорушення, йому роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, права передбачені ст.268 КУпАП. Жодні докази на підтвердження своєї невинуватості від ОСОБА_1 до суду не надійшли. За таких обставин, вважаю, що суд вправі прийняти рішення у даній справі 24.07.2020 за відсутності ОСОБА_1 з врахуванням його письмових пояснень.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинення особою домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії» та «Карелін проти Росії» сформулював позицію, за якою у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 709673 від 07 травня 2020 року, заяву ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , рапорт.

Так, із заяви сестри ОСОБА_2 від 28.05.2020 вбачається, що заявниця як особа з 2-ї групою інвалідності, просить допомоги у госпіталізації її брата ОСОБА_1 , який має групу по шизофренії.

З рапорту працівника поліції ОСОБА_5 від 08.05.2020 вбачається, що при проведенні перевірки мешканці сусідніх квартир повідомили, що у квартирі АДРЕСА_2 проживає брат і сестра, які між собою постійно сваріться з приводу розподілу квартири. Надавати письмові пояснення сусіди відмовились.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 28.04.2020 вбачається, що в нього із сестрою ОСОБА_2 (заявницею) виникають постійні конфлікти на побутовому рівні через дії сестри, котра запрошує своїх знайомих у квартиру без його згоди. Вказав, що у його сестри наявні психічні захворювання. З його пояснень від 07.05.2020 вказав, що сестра провокує конфлікти, які виникають з приводу розподілу спільної квартири. Після конфлікту його сестра викликає працівників поліції. Заперечив вчинення будь-яких протиправних дій по відношенню до сестри.

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 28.04.2020 вбачається, що її брат ОСОБА_1 страждає психічним розладами, поводиться неадекватно по відношенню до неї, тому вона просить допомоги у госпіталізаціїї брата в психіатричний диспансер для огляду лікарями.

Отже, єдиним джерелом доказів протиправної поведінки ОСОБА_1 є пояснення та заява його сестри, в яких відсутнє посилання на жодне з діянь, вчинених ОСОБА_1 28 квітня 2020 року о 21 год. 30 хв. за адресою: мЛьвів, вул.Трильовського, 5/81.

Рапорт працівника поліції, складений наступного дня (08.05.2020), протокол про адміністративне правопорушення від 07.05.2020, доводять лише факт звернення потерпілої ОСОБА_2 до органів поліції із заявою, усі дані щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення записані зі слів заявниці, а тому зазначені документи не можуть бути беззаперечними доказами по справі.

Таким чином, досліджені судом докази не доводять поза всяким розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

За наведених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на підставі п.1 ст 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст.247, 251, 256 КУпАП,

постановив:

Справу про адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя О.Ю.Горбань