Провадження № 3/756/7185/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст.130 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №002700 від 06.10.2020 року, 06.10.2020 року о 02 год. в м.Києві по пр-ту Бандери, 20-Б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечував, з посиланням на те, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння. Також зазначав, що працівники поліції йому не роз`яснили, що в разі відмови від проходження медичного огляду від також буде нести відповідальність. Після складання протоколу він поїхав на автомобілі по своїм справам.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст.252 КпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст.130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.31, 40 Закону України „Про Національну поліцію", Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п.3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до положень ч.2 ст. 266 КпАП України, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності свідків.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису нагрудної камери інспектора поліції убачається, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, працівник поліції зазначив, водію що він може як пройти медичний огляд так і відмовитися від його проходження, на що водій відповів що згоден пройти медичний огляд, проте на даний час поспішає, також водій запитував інспектора поліції чи може він самостійно пройти медичний огляд, на що інспектор поліції відповіді не надав. Суд вважає, що інспектором поліції не роз`яснено водію, що за відмову пройти медичний огляд також передбачена адміністративна відповідальність, тобто категорична відмова водія від проходження медичного огляду судом не установлена. Окрім того, слід зазначити, що письмове направлення на проходження медичного огляду ОСОБА_1 матеріали справи також не містять.

Відповідно до положення ст.251 КпАП України, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КпАП України

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (як і правопорушення).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При чому ЄСПЛ у справі «AllenetdeRibemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, протокол адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, відеоматеріал з бодікамери, суд вважає, що в зібраних матеріалах справи відсутні достатні дані для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України в зв`язку з цим провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 247 п.1 ч.1 , ч.1 ст.130 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КпАП - закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її постановлення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.О. Яценко