Справа № 219/1580/20
Провадження № 3/219/698/2020
П О С Т А Н О В А
Іменем України

09 квітня 2020 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Шевченко Л.В., за участю секретаря судового засідання Брагіної М.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від начальника відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 військового коменданта ІНФОРМАЦІЯ_2

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце служби та посада: командир гармати військової частини НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

22.02.2020 офіцером відділення ВСП Донецького ЗВ ВСП лейтенантом ОСОБА_2 складено протокол про військове адміністративне правопорушення ДНК/2 № 472 про те, що 21.02.2020 близько 22.00 год. військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_1 , перебуваючи поза межами військової частини НОМЕР_2 , яка розташована в АДРЕСА_2 , вжив спиртні напої та в умовах особливого періоду виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, і в такому стані був виявлений представниками командування військової частини НОМЕР_2 .

Вказано, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Особу правопорушника встановлено на підставі військового квитка серії НОМЕР_3 , йому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що о 20.30 год. після вечірньої перевірки була команда відбій, та він пішов відпочивати. Потім приїхав командир батареї зі змагань, зробив шикування та по команді командира його та сержанта ОСОБА_3 запросили пройти в іншу кімнату ВСП для проходження медичного обстеження. Представники служби ВСП не представилися, тому він не знав хто буде проводити огляд. Потім приїхали представники військової частини НОМЕР_2 , лейтенант ОСОБА_4 забрав його з кімнати для особистої розмови. Вказує, що він відмовився від проходження обстеження, оскільки не було нормальних санітарних умов для його проведення (не було одноразових мундштуків, прилад тримали в руках без рукавичок, не надано на його вимогу сертифікат та технічний паспорт на прилад), вважає, що представники ВСП не мають права проводити такі обстеження, бо не мають медичної освіти. Він наполягав на проходження огляду в медичній клініці. На ранок його та ОСОБА_3 забрали до ВСП, там вони також наполягали на проведенні незалежного медичного обстеження (здача аналізів сечі та крові), але йому було відмовлено. Другий примірник протоколу він не отримував, коли його привезли до ВСП протокол ще складений не був, потім йому довелося підписати його, оскільки представник ВСП лейтенант ОСОБА_2 наполягав на його підписанні в швидкому режимі. У такому швидкому, що навіть у графі «склад адміністративного правопорушення» вказано не його прізвище, а прізвище « ОСОБА_5 ». Він також вказав, що його керівництвом порушено наказ Міністерства оборони № 515.

Захисник Севостьянов О.В. вважав, що протокол не може бути належним доказом у справі, оскільки підписаний особами, які не були свідками правопорушення. Звернув увагу суду, що матеріали адміністративного правопорушення містять лише «здогадки» та припущення, що не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Йому також незрозуміла позиція начальників військовослужбовців, коли вони вночі по три-чотири рази піднімають увесь особовий склад для шикування, тоді як можна було б виявивши, на їх думку, правопорушників лише щодо них проводити обстеження чи профілактичну роботу. Просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

В судовому засіданні представник військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 , який діяв на підставі довіреності № 21 від 04.01.2020, вважав, що справа містить усі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративне правопорушення.

Згідно норм статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засіданні також були допитані свідки як з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так з боку військової частини та ВСП, які пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_7 заступник командира дивізіону розвідки, на той час виконував обов`язки заступник командира бригади з морально-психологічного забезпечення вказав, що йому повідомили, що треба поїхати до військової частини, бо там є ознаки кримінального правопорушення. По приїзду він побачив, що там були представники ВСП та три військовослужбовці з явними ознаками алкогольного сп`яніння (поведінка розв`язна, запах алкоголю, неадекватна поведінка). Двоє з цих військовослужбовців є неформальні лідерами серед їх співслужбовців. ОСОБА_8 та ще одному пропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння та вони відмовилися. Спочатку вони не пояснювали свою відмову, а потім вже під час складання протоколу вони почали вигадувати причини своєї відмови.

Свідок ОСОБА_9 начальник фізичної підготовки військової частини НОМЕР_2 надав пояснення про те, що його разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 приблизно о 01.00 год. викликали представники ВСП до військової частини НОМЕР_2 , щоб бути свідком правопорушення. Коли стався вказаний інцидент, військовослужбовець ОСОБА_1 перебував у нетверезому стані, це було видно візуально та наявний запах алкоголю з рота, він окремо з ним розмовляв, але не розпитував з цього приводу, де саме він вживав алкоголь невідомо.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні повідомив, що по наказу т. в. о. командиру бригади ОСОБА_13 його підняли о 01.00 год., відправили у розташування військової частини НОМЕР_2 в с. Міньківка, де знаходилось три військовослужбовця (молодший сержант ОСОБА_8 та ще двоє), в неадекватному стані з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, розв`язна поведінка, незв`язна мова), які відмовилися на місці проходити медичний огляд. При ньому ОСОБА_8 відмовився від проходження обстеження, причини якої йому не відомі.

Свідок ОСОБА_2 - офіцер відділення ВСП Донецького ЗВ ВСП надав пояснення про те, що він складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 21 лютого 2020 року приблизно о 22.00 год. комендант дав наказ прибути до військової частини в с. Міньківка, оскільки там знаходяться військовослужбовці в нетверезому стані. Коли вони прибули до в/ч лейтенант, який відповідає за особовий склад, вишикував військовослужбовців, назвав конкретних осіб, які знаходилися в нетверезому стані. Бельдіян, коли лейтенант назвав його прізвище, вийшов з шеренги та промовив на кшталт «Ты нас выдал», а тоді вдарив лейтенанта по голові, коли вони йшли до кабінету для огляду. Після цього він зайшов до кабінету та сказав лейтенанту викликати командування в/ч. Коли приїхали командири, він запропонував особам, які знаходилися в нетверезому стані пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Один з них ОСОБА_14 погодився та пройшов. Інші двоє ОСОБА_8 та ОСОБА_3 відмовилися від проходження огляду, сказавши « ОСОБА_15 його проходити, я й так знаю, що випив». Ніяких інших причин відмови вони не назвали. У всіх трьох військовослужбовців був запах алкоголю з рота, до того ж сам ОСОБА_8 цього не заперечував. Ними було складено акт про відмову, а потім вони вибули до ВСП. Наступного дня, о 09.00 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_3 доставили до ВСП, де були складені протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, вони там розписалися, ознайомилися зі змістом протоколів, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 роз`яснили їх права. Особисто йому ОСОБА_8 не казав про проведення незалежного медичного огляду. Пояснив, що він має право проводити огляд на стан сп`яніння та складати протоколи на підставі наказу генерального штабу.

Свідок ОСОБА_16 військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 вказав, що в той день він чергував. О 20.30 год. була перевірка, перевіряв чи всі солдати були на місці та у якому стані. Весь особовий склад був тверезий, без ознак алкогольного сп`яніння, в тому числі ОСОБА_1 , він не був в алкогольному стані. 22.00 год. - відбій, усі були по своїм спальним приміщенням. Ніяких надзвичайних ситуацій не було. Потім о 23.00 год., після відбою, приїхав з відрядження штатний командир лейтенант ОСОБА_17 та знову вишикував особовий склад. Що відбувалося в цей час він не знає, знаходився в черговій кімнаті.

Свідок ОСОБА_18 - військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 вказав, що 21.02.2020 о 20.30 год. відбулася вечірня перевірка особового складу, на якій він був присутній, де осіб з явними ознаками алкогольного сп`яніння виявлено не було. У молодшого сержанта ОСОБА_1 також явних ознак сп`яніння не було, а запаху алкоголю він не міг чути, оскільки тоді був нежить та не відчував запахів. З кожним особисто він спілкувався, усі солдати стояли в строю, тому їх ходу (хитка чи ні) побачити було неможливо. О 23.00 год. приїхав штатний командир лейтенант ОСОБА_17 (за відсутності якого він тимчасово виконував його обов`язки), сказав, що в нього є підозри щодо знаходження у підрозділі військовослужбовців у стані алкогольного сп`яніння (побачив на курилці особу у нетверезому стані), кого саме не сказав. Після чого він викликав представників ВСП та зробили контрольне шикування, де назвав прізвища людей, яких підозрює, це були ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_3 . Коли він був начальником, ОСОБА_1 проявив себе з позитивної сторони, зауважень до нього не було. З 21 числа він проходить військову службу в іншому підрозділі.

Свідок ОСОБА_19 - військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 пояснив про те, що 21.02.2020, коли була подана команда відбій, після 22.00 год. ОСОБА_1 знаходився поряд з ним в кімнаті, він відпочивав. З 20.30 год. вони були на шикуванні, після вільно проводили час на свій розсуд, ОСОБА_8 був у спортивній кімнаті та у спальному приміщенні, на крильці. Він його бачив кожні 15 хв. Черговий перевіряє наявність особового складу у підрозділі. Щоб Бельдіян пив, він не бачив. Територія військової частини постійно контролюється, тому фізично важко знаходитися поза межами частини.

Свідок ОСОБА_20 начальник групи відділення Донецького зонального відділу ВСП, повідомив, що в цей день він перебував у добовому наряді, коли до чергової частини надійшов дзвінок, що необхідно прибути до підрозділу в село, оскільки там знаходяться військовослужбовці в нетверезому стані. Коли вони прибули туди, вже була ніч (після відбою), але у підрозділі ніхто з особового складу не спав, була метушня, стояв запах перегару. Військовослужбовець ОСОБА_8 та ще двоє військовослужбовців вели себе зухвало, зверхньо розмовляли, від них був запах алкоголю. Лейтенант, який викликав ВСП, вказав саме на них, що вони порушували дисципліну. В його присутності ОСОБА_8 відмовився від проходження медичного огляду. Ним був виявлений факт того, що у молодшого сержанта ОСОБА_8 був запах алкоголю з рота, зухвала поведінка (він штовхнув лейтенанта).

Свідок ОСОБА_21 вказав, що до чергової частини ВСП від командира підрозділу лейтенанта ОСОБА_17 надійшов виклик, що у підрозділі в/ч НОМЕР_2 знаходяться військовослужбовці в нетверезому стані. Вони прибули туди, перед ними зробили шикування, лейтенант ОСОБА_17 назвав прізвища відповідних осіб ( ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ще одного), яким запропонували пройти до іншої кімнати. У військовослужбовця ОСОБА_8 був запах алкоголю з рота та агресивна поведінка, в результаті якої, коли вони прямували до кімнати для обстеження, той штовхнув лейтенанта, який йшов попереду нього. Коли порушників завели в кімнату, їм запропонували пройти медичне обстеження шляхом продуття алкотестеру, однак військовослужбовець ОСОБА_3 відмовився від огляду та підбив ОСОБА_8 на те, щоб він також відмовився пройти продути алкотестер, та сказав «Для чого «задуватися», якщо й так зрозуміло, що я нетверезий». По даному факту були складені акти про відмову, на ранок запросили вказаних осіб до відділення ВСП для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. Від ОСОБА_8 не надходили пропозиції щодо проходження огляду у медичному закладі.

Свідок ОСОБА_22 надав пояснення по факту того, що приблизно о 23.00 год. він приїхав у розташування, та коли повз нього проходив ОСОБА_14 він почув явний запах алкоголю від нього. У зв`язку з цим він вишикував особовий склад та виявив, що там перебувають військовослужбовці у стані алкогольного сп`яніння. Через виявлений факт він викликав представників ВСП. Коли вони прибули до розташування, приблизно о 00.00 год. він ще раз вишикував особовий склад та викликав зі строю трьох військовослужбовців. Представники ВСП також у них виявили запах алкоголю, тому запросили у іншу кімнату для проходження медичного огляду. На пропозицію пройти огляд шляхом продуття алкотестеру для визначення стану сп`яніння військовослужбовець ОСОБА_8 відмовився. На його думку, якби ОСОБА_8 та ОСОБА_3 були тверезі, вони б не відмовилися від обстеження та пройшли тест.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та представника військової частини, перевіривши їх на відповідність вимогам Кодексу про адміністративні правопорушення України, встановив наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Диспозиція ч.1 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення дій передбачених частиною першою або другою цієї статті, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Таким чином, для настання адміністративної відповідальності за вказаною нормою обов`язковою є наявність одного з елементів об`єктивної сторони даного правопорушення: або місце розпивання алкогольних напоїв, а саме на території військових частин та військових об`єктів, або виконання суб`єктом правопорушення обов`язків військової служби в нетверезому стані, або відмова такої особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи протокол № ДНК/2 № 472 від 22.02.2020 був складений стосовно молодшого сержанта ОСОБА_1 за те, що він, перебуваючи поза межами військової частини НОМЕР_2 , яка розташована в АДРЕСА_2 , вжив спиртні напої та в умовах особливого періоду та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані.

22.02.2020 посадовою особою служби ВСП лейтенантом ОСОБА_2 був складений акт про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціального технічного засобу. Даний акт був підписаний та складений у присутності свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_20 .

Таким чином, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та вищевикладені докази у справі, суд приходить до висновку, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння доведений матеріалами справи та показами свідків, і дійсно мав місце. Про що підтвердив у судовому засіданні сам ОСОБА_1 .

Разом з тим, в судовому засіданні не були доведені та не знайшли свого підтвердження обставини вказані у протоколі, а саме вживання ОСОБА_1 спиртних напоїв поза межами військової частини та виконання ним військових обов`язків у нетверезому стані 21.02.2020 в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_22 не був свідком вчинення правопорушення і підпис, вчинений від його імені, вчинено іншою особою. Тобто, протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КупАП, складений 22.02.2020 лейтенантом ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 , підписаний іншою особою, а не ОСОБА_22 .

До протоколу не було надано роздруківку результатів огляду, а акт на стан алкогольного сп`яніння не містить підпису ОСОБА_23 . Втім, в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 підтвердив, що коли складався акт про відмову у проходженні медичного огляду ОСОБА_1 він був присутній, але дату не пам`ятає.

З пояснень свідка ОСОБА_22 , який на той час виконував обов`язки командира 1 протитанкової артилерійської батареї в/ч НОМЕР_2 , протокол про адміністративне правопорушення складено офіцером відділення ВСП Донецького ЗВ ВСП лейтенантом ОСОБА_2 і для складання протоколу та акту огляду на стан сп`яніння військовослужбовець ОСОБА_1 направлявся до ВСП за ініціативою саме цієї посадової особи.
Відповідно до ст.ст. 12, 13, 14 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Військовослужбовець зобов`язанийдодержуватися вимогбезпеки,вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищуватифізичну загартованість і тренованість, утримуватися відшкідливих для здоров`я звичок. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Закон України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» (далі Закон) з метою подальшого зміцнення законності, правопорядку та військової дисципліни у Збройних Силах України, забезпечення конституційних прав військовослужбовців визначає статус, основні завдання, організацію та принципи діяльності Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, права, обов`язки, заходи соціального і правового захисту та відповідальність її військовослужбовців.
Статтею 7 даного Закону визначено, що військовослужбовцям Служби правопорядку під час виконання покладених на них завдань надається право: направляти у разі необхідності на медичний огляд водіїв військових транспортних засобів. Затримувати та відстороняти від керування військовими транспортними засобами осіб, які перебувають у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, а також тих, які не мають документів на право керування або користування транспортними засобами, вживати щодо водіїв інші заходи, передбачені законодавством.
Статтею 8 Закону встановлено, що на службу правопорядку покладається здійснення таких функцій: 1) попереджувати, виявляти, припиняти злочини та інші правопорушення, вчинені у військових частинах, а також в інших місцях військовослужбовцями, військовозобов`язаними під час проходження ними зборів та працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків; 4) припиняти адміністративні правопорушення і здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, що віднесені до компетенції Служби правопорядку Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Інструкція зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом Міністертсва оборони України 18.07.2017 року № 374, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2017 р. за № 982/30850, встановлює механізм складання протоколів про військові адміністративні правопорушення відносно військовослужбовців Збройних Сил України, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені главою 13-Б "Військові адміністративні правопорушення" Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), надсилання до районних, районних у місті, міських, міськрайонних судів протоколів та інших матеріалів про військові адміністративні правопорушення, а також порядок їх обліку у військових частинах (установах, закладах) та органах управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку).
Відповідно до розділу ІІ цієї Інструкції протокол про порушення, передбачені статтями 172-10- 172-20 КУпАП, складається: командиром (начальником) військової частини або уповноваженим ним командиром підрозділу (далі - уповноважена посадова особа військової частини) у разі виявлення ним безпосередньо факту вчинення підлеглим військовослужбовцем військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб; уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку у разі виявлення нею безпосередньо факту вчинення військовослужбовцем військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб. Уповноважена посадова особа військової частини (органу управління Служби правопорядку) складає Протокол протягом трьох діб з моменту встановлення даних, які підтверджують факт вчинення військовослужбовцем військового адміністративного правопорушення. У разі виявлення уповноваженою посадовою особою військової частини фактів військових адміністративних правопорушень, вчинених непідлеглими військовослужбовцями, вона має повідомити відповідного командира (начальника) військової частини та найближчий орган управління Служби правопорядку. Уповноважена посадова особа військової частини, яка склала Протокол відносно військовослужбовця, тимчасово підпорядкованого йому за службою, який вчинив військове адміністративне правопорушення, повідомляє безпосереднього командира (начальника) військової частини, де проходить службу зазначений військовослужбовець. Протокол складається з дотриманням вимог щодо форми та змісту, установлених статтею 256 КупАП.
Згідно абз. 1 ст.259 КУпАП з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію, в підрозділ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України чи до органу Державної прикордонної служби України, штабу громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, чи громадського пункту з охорони громадського порядку поліцейським, посадовою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, військовослужбовцем чи працівником Державної прикордонної служби України або членом громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а при порушенні законодавства про державну таємницю - до органів Служби безпеки України її співробітником. Доставлення порушника з числа кадрових співробітників розвідувального органу України при виконанні ним своїх службових обов`язків здійснюється тільки у присутності офіційного представника цього органу.

Процесуальні механізми доказування адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КупАП передбачають наявність процедури, згідно якої відповідна посадова особа, встановивши у військовослужбовця під час несення служби ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції направляє цього військовослужбовця до спеціального медичного закладу охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, лікарями, які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

В протоколі відсутні посилання на те яким чином особа, що складала протокол ОСОБА_2 , дізнався про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та не надано документів на підтвердження повноважень Мельничука Г.М. на складання протоколів про військове адміністративне правопорушення (наказу на призначення на посаду), адже останній є одним з доказів, який підлягає оцінці на дотримання змісту та форми протоколу. Тим більш, сам командир ОСОБА_22 хоч і повідомив суду, що сам викликав військову службу правопорядку, але протокол ДНК/2 № 471 від 22.02.2020 підписано не ним, а іншою невідомою особою, що викликає сумнів у його достовірності, а сам протокол не відповідає вимогам чинного законодавства.

Оскільки нормативно-правове регулювання порядку направлення на проведення медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, здійсненого командиром військової частини, а не Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України відсутнє, вважаю за необхідне за аналогією права користуватися Інструкцією про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України 10.10.2016 № 515, якою регулюється порядок направлення військовослужбовців для проведення огляду на стан сп`яніння.
Згідно з п.5, 6 розділу VІІІ «Дії патрулів та посадових осіб Служби правопорядку щодо застосування заходів адміністративного примусу» Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженою наказ Міністерства оборони України 10.10.2016 № 515, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 листопада 2016 р. за № 1429/29559, доставлення порушника полягає в примусовому супроводженні патрулем осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, до органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні). Право на доставлення виникає лише за наявності умов, вказаних у КУпАП (дії особи мають ознаки адміністративного правопорушення, наявні обставини, що перешкоджають складанню протоколу на місці вчинення правопорушення). Перед доставленням порушника до органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) начальник патруля роз`яснює порушнику, чим зумовлена така дія щодо нього.
Доставлення порушника має бути проведено в якомога коротший строк, максимальна тривалість якого з урахуванням часу складання протоколу про адміністративне правопорушення не може перевищувати одну годину.
Факт доставлення порушника до органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) реєструється в книзі обліку затриманих (доставлених) осіб (додаток 10), яка зберігається та ведеться оперативним черговим органу управління Служби правопорядку (посадовою особою підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні). Записи в книзі обліку затриманих (доставлених) осіб наприкінці дня засвідчує своїм підписом оперативний черговий органу управління Служби правопорядку (посадова особа підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні). Книга обліку затриманих (доставлених) осіб після її закінчення здається до діловодства органу управління Служби правопорядку, де зберігається протягом трьох років та знищується в установленому порядку.
Адміністративне затримання полягає в примусовому короткочасному обмеженні патрулем або іншими уповноваженими посадовими особами Служби правопорядку всіх дій і пересування осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, їх доставленні та утриманні в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні) як з поміщенням до кімнати тимчасово затриманих (далі КТЗ), так і без поміщення до неї. Адміністративне затримання застосовується у разі, якщо вичерпано всі інші заходи впливу, з метою: припинення адміністративних правопорушень; встановлення особи порушника; складання протоколу про адміністративне правопорушення (у разі неможливості складання його на місці вчинення правопорушення, якщо складання протоколу є обов`язковим) та протоколу про адміністративне затримання; забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи про вчинене адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 7 Глави 3 Розділу VIII цієї ж Інструкції направлення на огляд затриманого з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 14), здійснюється оперативним черговим органу управління Служби правопорядку (посадовою особою підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) на підставі письмового звернення начальника органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні). Огляд на встановлення стану сп`яніння затриманого, який вчинив адміністративне правопорушення, здійснюється в закладах охорони здоров`я, яким надано право на проведення такого огляду, лікарями, які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. За результатами огляду на стан сп`яніння та за лабораторними дослідженнями встановлюється ступінь сп`яніння, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи в трьох примірниках: перший примірник видається під підпис посадовій особі Служби правопорядку, яка доставила особу на огляд; другий - оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Положеннями п. 9 р. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Як вбачається з вищенаведених правових норм, законодавцем встановлені імперативні вимоги до процедури проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я водіями; такий огляд має бути проведений не пізніше ніж за дві години після встановлення ознак сп`яніння. Аналогічного порядку слід дотримуватися і при направленні військовослужбовців на виявлення в них стану сп`яніння.

З огляду на викладене вище, слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза «розумним сумнівом» доводили факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, а саме вживання ним спиртних напоїв поза межами військової частини та виконання ним військових обов`язків у нетверезому стані 21.02.2020 в умовах особливого періоду, матеріали справи не містять.

У судовому засіданні представник військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 пояснив, що підставою складання протоколу про адміністративне стосовно ОСОБА_1 була його відмова від проходження огляду.

Таким чином, судом встановлено, що правопорушенням, яке мало місце бути 21.02.2020 є відмова військовослужбовця від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що не узгоджується зі складом правопорушення, вказаним у протоколі № 472, згідно якого ОСОБА_1 притягається до відповідальності за виконання обов`язки військової служби в нетверезому стані.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не може вийти за межі протоколу, зокрема ставити особі у провину порушення інших вимог нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення (в даному випадку «відмова військовослужбовця від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння»), які не зазначені в протоколі.

Статтею 62 ч. 3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, які мають бути встановлені судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположни х свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в судовому засіданні встановлено відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КупАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 287 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. В.Шевченко