КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1301/2020
Категорія: ст. 173 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 липня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю потерпілої ОСОБА_1 та її представника - адвоката Неживок І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Тетіївського районного суду Київської області від 12 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Тетіївського районного суду Київської області від 12 лютого 2020 року,

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб.

Цією ж постановою, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок.

Як встановлено постановою судді, 29.01.2020 року близько 10 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 громадянин ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив дрібне хуліганство, а саме, висловлювався нецензурними словами в адресу громадянки ОСОБА_1 , шарпав вхідні двері її будинку, внаслідок чого пошкодив нижній завіс дверей, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Тетіївського районного суду Київської області від 12.02.2020 та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Обгрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, помилково вказав про те, що він визнає свою вину, яку він не визнавав, також судом не було досліджено по суті адміністративні матеріали, не враховано того, що він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, батька пенсіонера та психічно хвору матір.

Крім того, як зазначає апелянт, наведені в мотивувальній частині постанови встановлені судом першої інстанції обставини не містять вказівки про наслідки діяння, передбаченого диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - у виді можливості або завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю громадянки ОСОБА_1 .

Зокрема, як вказує апелянт, він проживає в одному помешканні та фактично утримує своїх дітей: ОСОБА_3 , 2007 р.н., ОСОБА_4 , 2009 р.н., ОСОБА_5 , 2013 р.н., оскільки його дружина ОСОБА_2 - не працює, а також, спільно з ним проживають його пристарілі батьки - пенсіонери: батько - ОСОБА_6 , 1940 р.н. та мати - ОСОБА_7 , 1944 р.н., яка є психічно хворою людиною, що потребує постійного спеціального догляду, з якою, без його допомоги, в сім`ї ніхто не може впоратись, але суд першої інстанції на це не звернув увагу.

На думку апелянта, жодним чином суд не врахував і того, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим наявна чітка невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Звертає увагу апелянт також на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення він написав, що двері будинку ОСОБА_1 він не шарпав та не пошкоджував завіс.

Заслухавши пояснення потерпілої та її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та просили залишити оскаржувану постанову без змін; перевіривши матеріали справи та доводи скарги ОСОБА_2 , вважаю, що вона підлягає задоволенню лише частково, виходячи з наступних підстав.

Так, за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суддя, яка розглядала цю справу, дійшла обґрунтованих висновків щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та його вини у вчиненні зазначеного правопорушення.

Зокрема, незважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, підтверджується матеріалами справи, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 214935, заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_1 , які вона підтримала в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, при накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинене ним адміністративне правопорушення, суддя не тільки не врахувала вимог закону та обставин, на які посилається у своїй скарзі апелянт, а й взагалі не мотивувала своє рішення про накладення на порушника адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на п`ять діб, у зв`язку з чим оскаржувана постанова, в частині накладеного стягнення, не може бути визнана законною, обґрунтованою та такою, що в повній мірі відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, яка визначає загальні правила накладення стягнення за адміністративні правопорушення, з огляду на таке.

По-перше, як передбачено санкцією ст. 173 КУпАП, крім адміністративного арешту на строк до п`ятнадцяти діб, вказаною нормою передбачені також такі види адміністративного стягнення, як штраф у розмірі від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, однак, незважаючи на це, суддя у своїй постанові не зазначила, на підставі яких саме обставин, вона дійшла висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення саме у виді адміністративного арешту строком на п`ять діб.

По-друге, всупереч вимогам ст. 33 КУпАП, яка визначає загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суддя не тільки не вказала обставин, які були враховані нею при накладенні стягнення, в тому числі ті, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а й взагалі навіть не послалась на вказану вище норму Закону.

За таких обставин, оскаржуване судове рішення, в частині накладеного на ОСОБА_2 стягнення за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, не може бути визнане законним та обґрунтованим.

Приймаючи до уваги обставини та характер вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, особу порушника та ступінь його вини, наявність обставин, на які останній посилається у своїй апеляційній скарзі, а саме те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, його сімейний стан; наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, батька пенсіонера та психічно хворої матері, яка потребує постійного спеціального догляду, суд апеляційної інстанції вважає за можливе змінити постанову судді в частині накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 50 (п`ятдесят) годин, замість адміністративного арешту, тим самим частково задовольнивши подану ним апеляційну скаргу.

Напідставі викладеного, керуючисьст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Тетіївського районного суду Київської області від 12 лютого 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП змінити в частині накладеного стягнення.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення ст. 173 КУпАП у виді громадських робіт строком на 50 (п`ятдесят) годин.

У решті зазначену постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Косович Т.П.