Справа № 144/378/20
Провадження № 33/801/528/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Герман О. С.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В.,

розглянувши з участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Верещака В.М.

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 03 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 069559, складеного 13 березня 2020 року о 18 год 30 хв, - водій ОСОБА_1 13 березня 2020 року о 15 год 51 хв в смт Теплик по вул. І. Франка керував автомобілем Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння; огляд на факт вживання наркотичних засобів проводився в Бершадській окружній лікарні, чим порушив вимоги п. 2.9. (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Теплицького районного суду Вінницької області від 03 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову суду, в якій зазначив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, пославшись на те, що він не був присутній в судовому засіданні під час винесення оскаржуваної постанови, а її копію отримав 15 червня 2020 року, у зв`язку з чим апеляційну скаргу мав право подати до 25 червня 2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пославшись на те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував всі фактичні обставини справи, неповністю дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу у його відсутності, незважаючи на те, що з 03 червня 2020 року до 12 червня 2020 року він перебував на стаціонарному лікуванні та 03 червня 2020 року його дружина подала до суду першої інстанції його клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою. Попередні клопотання про відкладення розгляду справи він подавав до суду не з метою затягування розгляду справи, а у зв`язку із запровадженням на території України карантину, під час якого він дотримувався всіх рекомендованих Кабінетом Міністрів України карантинних обмежень та у зв`язку із загрозою інфікуватися коронавірусом SARS-CoV-2 він навіть не був у суді та не знайомився з матеріалами справи.

Також зазначив, що огляд його на стан наркотичного сп`яніння проведено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки після повідомлення йому результатів тестування, який показав наявність у його сечі наркотичної речовини канабісу, він наполягав на проведенні лабораторного дослідження, оскільки він не вживає наркотичні засоби, та проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу є обов`язковим, однак йому було відмовлено в цьому. Наявний у матеріалах справи відеозапис є неналежним та недопустимим доказом, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на такий запис; на диску містяться 4 файли, лише один з яких під назвою «Відмова від підпису» було зроблено з нагрудної камери поліцейського, а всі інші записи знято з використанням невідомого особистого пристрою, із них неможливо встановити ні дати, ні часу запису. Через відсутність фіксації на портативний відеореєстратор, де було б зазначено дату та час, неможливо точно встановити чи було проведеного його огляд на стан наркотичного сп`яніння в межах двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. В порушення вимог ст. 266 КУпАП його не було відсторонено від керування транспортним засобом, у нього не було вилучено посвідчення водія та працівник поліції не видавав направлення для огляду його на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння, а тому такий огляд, який проведено з порушенням, є недійсним.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити і поновити строк для апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що він працює начальником СРПП Теплицького ВП. 13 березня 2020 року він склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 . Всі дії, що пов`язані зі складанням протоколу, ним вчинені з дотриманням всіх передбачених в цьому випадку норм, у тому числі: Кодексом України про адміністративні правопорушення, відповідними Інструкціями та Порядком. Від ОСОБА_1 не надходило ніяких заяв і клопотань.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Верещака В. М., свідка ОСОБА_2 , оглянувши відеозапис із нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано події, що мали місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як свідчать матеріали справи оскаржувану постанову судом першої інстанції винесено 03 червня 2020 року за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Копію постанови направлено до відома Тичинському 10 червня 2020 року (а. с. 28), проте докази отримання цієї копії ОСОБА_1 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення) в матеріалах справи відсутні.

Водночас у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 15 червня 2020 року про видачу йому копії рішення, на якій зазначено про отримання копії постанови ОСОБА_1 15 червня 2020 року (а. с. 29).

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав до суду 25 червня 2020 року, тобто протягом десяти днів з дня направлення йому копії оскаржуваної постанови.

Такі обставини вказують на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, а тому такий строк підлягає поновленню.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно з пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 069559 від 13 березня 2020 року, із якого вбачається, що 13 березня 2020 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння; огляд на факт вживання наркотичних засобів проводився в Бершадській окружній лікарні (а. с. 2);

- висновком КНП «Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування» № 36 від 13 березня 2020 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання канабіоїдів (а. с. 3);

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 36 від 13 березня 2020 року, згідно якого 13 березня 2020 року о 17 год 30 хв проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння; метод лабораторного тестування: швидкі тести № 10; результат лабораторних тестів: марихуана + позитивно; заключний діагноз (за результатами огляду та тестів): сп`яніння викликане вживанням канабіоїдів.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, який підтверджено відповідним висновком закладу охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в тому, що огляд його на стан наркотичного сп`яніння проведено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки після повідомлення йому результатів тестування, який показав наявність у його сечі наркотичної речовини канабісу, він наполягав на проведенні лабораторного дослідження, оскільки він не вживає наркотичні засоби, та проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу є обов`язковим, однак йому було відмовлено в цьому, у зв`язку з чим він відмовився підписати протокол про адміністративне правопорушення, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктами 7 та 8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Та обставина, що огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою мультитесту, який є видом експрес лабораторного дослідження, не ставить під сумнів висновок медичного огляду та висновок суду першої інстанції про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Інструкцією виробника мультитестів, яка є загальнодоступною інформацією в мережі Інтернет, визначено, що при розгляді результатів тестування сечі на вміст будь-яких наркотичних речовин, у разі отримання попередніх позитивних результатів, необхідно керуватись клінічною картиною медичного огляду, тому підстав для сумніву в достовірності проведеного тесту у суду немає.

Висновок складений на підставі акту медичного огляду, копію якого витребувано апеляційним судом за клопотанням ОСОБА_1 , на відповідному номерному бланку, засвідчений підписом лікаря, який провів огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, та печаткою медичною установою.

За змістом ч. 3 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 069559 від 13 березня 2020 року ОСОБА_1 будь-яких зауважень до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, заперечень щодо проведеного лікарем медичного огляду не подавав, від підпису протоколу відмовився без пояснення причин відмови.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявний у матеріалах справи відеозапис є неналежним та недопустимим доказом, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на такий запис; на диску містяться 4 файли, лише один з яких під назвою «Відмова від підпису» було зроблено з нагрудної камери поліцейського, а всі інші записи знято з використанням невідомого особистого пристрою, із них неможливо встановити ні дати, ні часу запису, а через відсутність фіксації на портативний відеореєстратор, де було б зазначено дату та час, неможливо точно встановити чи було проведеного його огляд на стан наркотичного сп`яніння в межах двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що його вина безспірно доведена іншими, крім долученого до матеріалів справи відеозапису (а. с. 7), доказами, які узгоджуються між собою.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, п. 8 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 069559 від 13 березня 2020 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння о 15 год 51 хв. Із копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 36 від 13 березня 2020 року, який витребувано апеляційним судом за клопотанням ОСОБА_1 , вбачається, що дата і час відбору досліджуваного біологічного середовища (сечі) відбулася 13 березня 2020 року о 17 год 30 хв, тобто огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено лікарем протягом двох годин з моменту виявлення працівником поліції підстав для проведення такого огляду.

Також не спростовують правильних висновків суду доводи апеляційної скарги про порушення працівником поліції ст. 266 КУпАП, оскільки його не було відсторонено від керування транспортним засобом, у нього не було вилучено посвідчення водія та працівник поліції не видавав направлення для огляду його на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння, оскільки такі доводи не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в тому, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу у його відсутності, незважаючи на те, що з 03 червня 2020 року до 12 червня 2020 року він перебував на стаціонарному лікуванні та 03 червня 2020 року його дружина подала до суду першої інстанції його клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, а попередні клопотання про відкладення розгляду справи він подавав до суду не з метою затягування розгляду справи, а у зв`язку із запровадженням на території України карантину, під час якого він дотримувався всіх рекомендованим Кабінетом Міністрів України карантинних обмежень та у зв`язку із загрозою інфікуватися коронавірусом SARS-CoV-2 він навіть не був у суді та не знайомився з матеріалами справи, спростовуються таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Як свідчать матеріали справи розгляд справи було призначено на 27 березня 2020 року, проте розгляд справи було відкладено на 02 квітня 2020 року зв`язку з неявкою ОСОБА_1

31 березня 2020 року ОСОБА_1 через відділення поштового зв`язку подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу (а. с. 13, 14). Водночас судове засідання було відкладено на 12 травня 2020 року у зв`язку з відпусткою судді Германа О. С.

12 травня 2020 року ОСОБА_1 на електронну адресу суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу (а. с. 20). Таке ж клопотання 12 травня 2020 року ОСОБА_1 надіслав до суду через відділення поштового зв`язку (а. с. 21, 22). Розгляд справи було відкладено до 03 червня 2020 року.

03 червня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, до якої додав довідку КНП «Теплицька центральна районна лікарня» № б/н від 03 червня 2020 року про те, що ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні лікарні з 03 червня 2020 року по даний час (а. с. 25, 26).

Зважаючи на скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначені ст. 277 КУпАП, а також на визначені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , який не з`являвся на жоден виклик в судові засідання.

Розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , який подав до суду чергову заяву про відкладення розгляду справу, в даному випадку не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки за наявної сукупності раніше згаданих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його відсутність в судовому засіданні жодним чином не вплинула на доведеність його вини у вчиненому правопорушенні та на правильність накладення адміністративного стягнення.

Крім того, апеляційний суд враховує, що справа перебувала у провадженні суду першої інстанції з 17 березня 2020 року та розглянута судом 03 червня 2020 року. Протягом цього часу ОСОБА_1 мав можливість скористатись своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема, правом давати пояснення (в тому числі подати до суду свої письмові пояснення), подавати докази, заявляти клопотання. Проте такими своїми правами він не скористався, клопотань про витребування та долучення до матеріалів справи додаткових доказів, про виклик свідків в судове засідання не заявляв, а обмежився лише поданням клопотань про відкладення розгляду справи, що суд першої інстанції обґрунтовано розцінив як затягування розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності та уникнення відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Теплицького районного суду Вінницької області від 03 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Теплицького районного суду Вінницької області 03 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська