ПОСТАНОВА

Справа № 947/31312/19

Провадження № 3/947/64/20

20.01.2020 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія АПР18 №198170 від 02.12.2019, складений інспектором ЮП СП Київського ВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції Волошиним С.М. щодо

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштована, має на утриманні неповнолітнього сина 2005 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, громадянка ОСОБА_1 , 02.12.2019 ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прогуляв навчання в ЗОШ №61.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані офіцером поліції за ч.1 ст.184 КпАП України.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, про направлення матеріалів щодо неї до Київського районного суду м.Одеси була повідомлена належним чином під розписку в протоколі. Судом вживалися заходи для сповіщення особи про час та місце проведення судового засідання, але ОСОБА_1 ухилилася від отримання судової повістки, засоби мобільного зв`язку зазначені в протоколі вимкнуті. Вона була додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не прибула до суду, хоча достовірно знала, що матеріали щодо неї направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавилася справою щодо неї, будучи додатково сповіщеною через дільничного офіцера поліції, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без її участі.

Згідно ст.278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи зібрані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений офіцером поліції без додержання вимог Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Так, автор протоколу безпідставно склав щодо батька дитини протокол за ч.1 ст.184 КпАП України.

Зокрема, в порушення вимог ст.256 КпАП України в протоколі не зазначені конкретні обставини, які б вказували на невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини, та не вказано, від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх дітей, ухиляється ОСОБА_1

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, а також принцип презумпції невинуватості, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КпАП України, не доведена допустимими та достовірними доказами.

Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи відсутні пояснення самої ОСОБА_1 ,в порушення вимог ст.251 КпАП України відсутні акт обстеження житлових умов, характеристики на учнів тощо.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.