Справа № 605/569/20
ПОСТАНОВА
"21" жовтня 2020 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Підгаєцького відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
громадянина України, не працюючого,
за ст.ст. 122-2, 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №023078 від 26 вересня 2020 року громадянин ОСОБА_1 у вищевказаний день близько 13 год. 01 хв. керував в с. Старе Місто по вул. Дорошенка Підгаєцького району Тернопільської області транспортним засобом марки OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода та запах алкоголю з ротової порожнини. Водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою прилада Драгер, в медичному закладі та підписання протоколу про адміністративне правопорушення, у присутності двох свідків, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 023077 від 26 вересня 2020 року, зазначено, що громадянин ОСОБА_1 у вищевказаний час керуючи в м. Підгайці по вул. Міцкевича Тернопільської області транспортним засобом марки OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, що виразилось в тому, що він не реагував на звукові сигнали та сигнали проблискових маячків та був затриманий шляхом переслідування на службовому автомобілі номерний знак НОМЕР_2 на вул. Дорошенка в с. Старе Місто чим, порушив п.2.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно вимог ст.122-2 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину спочатку визнав частково, пояснивши, що він не був в стані алкогольного сп`яніння, а від поліцейських втікав, бо забув вдома посвідчення водія. Він не знав, що відмова від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП. Проте, згодом під час дослідження в судовому засіданні відеозаписів із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 просив не продовжувати їх дослідження та при цьому просив, щоб він лише сплатив штраф, без позбавлення його права керування транспортними засобами.
Встановлено, що особою, яка притягається до адміністративної відповідальності жодних клопотань, а також будь-яких належних та допустимих доказів в розумінні вимог ст.251 КУпАП, на підтвердження своєї невинуватості, суду не надано.
Крім вищезазначеного, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, 130 ч.1 КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії БД №№ 023077, 023078 від 26 вересня 2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписами із відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейського, які містяться на DVD-R диску.
Так, письмовими поясненнями свідків підтверджується той факт, що ОСОБА_1 26 вересня 2020 року близько 13 год. 01 хв., від проходження огляду для визначення степені алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою прилада Драгер, у медичному закладі та від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, відмовився.
Із досліджених в судовому засіданні відеозаписів із відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейського, видно, що ОСОБА_1 , керував вищевказаним транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, однак після цього сів за кермо транспортного засобу, який перебував під його керуванням та втікав від поліцейських, при цьому був затриманий поліцейськими, внаслідок переслідування. На місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 , від пропозиції поліцейського продувати прилад Драгер з метою визначення степені алкогольного сп`яніння та підписання протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків, відмовився.
Твердження ОСОБА_1 про те, що йому поліцейські не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, суд не приймає до уваги, вважаючи їх голослівними і такими, що повністю спростовані дослідженими в судовому засіданні відеозаписами із нагрудної камери поліцейського та поясненнями свідків.
Презумпція знання законодавства, полягає у тому, що кожен вважається таким, що знає закони. Вказана презумпція закріплена у Конституції України.
За змістом ст.68 Коституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Тобто, якщо ОСОБА_1 не знав, що його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то це не звільняє його від відповідальності.
Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою ПВСУ №18 від 19 грудня 2008 року) Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 33-35, 36, 122-2, 130 ч.1, 221, 251, 252, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір, суд,-
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в доход держави 420,40 грн. судового збору.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц