Справа № 548/1914/20
Провадження № 3/548/551/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2020 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, непрацюючого, такого, що раніше притягувався до адміністративної відповідальності, дані щодо ідентифікаційного номера відсутні,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_2 05.11.2020 року близько 23 год. 30 хв. в м. Хорол по вул. Небесної Сотні, 38 Полтавської області керував автомобілем ВАЗ21063 д.н.з. НОМЕР_1 належним ОСОБА_3 з явними ознаками наркотичного сп`яніння і після зупинки його працівниками поліції, на вимогу останніх відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, в присутності 2-х свідків, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення визнав частково, не заперечував ту обставину, що він відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте вказав, що не робив цього, так як вважав, що працівники поліції діяли упереджено по відношенню до нього. Крім того вказав, що він перевозив пассажира, що було додатковою підставою відмовитися їхати в лікувальний заклад. Просив визнати його невинуватим.

В судовому засіданні, призначеному на 26.11.2020 року, ОСОБА_2 просив суд відкласти судовий розгляд в зв`язку із наміром укласти угоду із адвокатом.

На пропозицію судді заявити клопотання про призначення йому захисника через Центр безоплатної правової допомоги Вакуленко А.О. відмовився, вказавши на те, що він бажає мати захисником конкретну особу, а тому просив відкласти судовий розгляд з метою надання йому можливості скористуватися при розгляді справи послугами захисника.

01.12.2020 року ОСОБА_2 в судовому засіданні повторно заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю явки захисника в судове засідання, при цьому не зміг назвати прізвище захисника якого бажає залучити до розгляду справи.

14.12.2020 року ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що не зміг укласти угоду із захисником про причині його відсутності в Хорольському районі, просив відкласти розгляд справи на іншу дату та час, для можливості скористатився послугами захисника.

24.12.2020 рогку в судовому засідання ОСОБА_2 в черговий раз просив відкласти судовий розгляд, мотивуючи це тим, що він так і не зміг укласти угоду із захисником, так як останній захворів. При цьому не зміг пояснити суду, чому він не може укласти угоду із іншим захисником, а також не зміг назвати прізвище та інші дані захисника, з яким бажає укласти угоду.

На переконання судді, така поведінка ОСОБА_2 однозначно свідчить про зловживання останнім своїми процесуальними правами, з метою затягування розгляду справи, а тому не вбачаю підстав для чергового відкладення розгляду справи.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується наступною дослідженою та перевіреною в судовому засіданні сукупністю доказів:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 06.11.2020 року Серії ДПР № 118842, де зазначені обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та вказано, що 05.11.2020 року близько 23 год.340 хв. він по вул. Небесної Сотні, 38 в м. Хорол керував автомобілем ВАЗ21063 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, (розширені зіниці очей які не реагують на світло) в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- відеозаписом із бодікамери ВІ 0123, з якого вбачається, що в присутності свідків ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в лікувальному закладі, при цьому вигляд поведінка та мова останнього, є такою, що дає підстави підозрювати його у керуванні транспортним засобом під дією наркотичних речовин.

Вказані докази беззаперечно свідчать про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КупАП.

Відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є безпричинною.

Сама обстановка свідчить про те, що порушник ОСОБА_6 вів себе підозріло, відмовився зняти із себе підозру в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння і вільно поїхати далі, хоча мав реальну можливість це зробити, не будучи обмеженим у виборі способу поведінки.

Суд констатує, що дії поліцейських були доступні широкому колу осіб, не були проведенні в обстановці, що позбавляла ОСОБА_2 висловити свою незгоду з цими діями.

Крім того, ОСОБА_2 дії працівників поліції не були оскаржені до уповноважених органів, що свідчить про те, що вони не були вчинені з перевищенням повноважень.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посилання правопорушника ОСОБА_2 на ту обставину, що працівники поліції діяли упереджено відносно нього не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як і сам правопорушник не зміг пояснити суду, в чому полягала їх упередженість, при цьому правопорушник ОСОБА_2 не зміг назвати прізвища працівників поліції, які його зупиняли, що свідчить про те, що він із ними не знайомий.

Суддя констатує і ту обставину, що згідно даних системи Д-3, правопорушник ОСОБА_2 в 2015 році 2 рази притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 та 130 ч. 2 КУпАП, піддавався стягненням у виді позбавлення права керування транспортними засобами та адміністративного арешту.

Часткове визнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП розцінюю як спосіб захисту правопорушника, та намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Ці його пояснення в своїй сукупності спростовуються дослідженими доказами по справі.

Суддя констатує, що ОСОБА_2 кваліфікуються дії, які виражаються у відмові останнього в проходженні відповідно до встановлено порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні встановлено, що дії працівників поліції були послідовні та узгодженні, вчиненні без перевищення повноважень, права ОСОБА_2 , які б слугували підставою для визнання його невинуватим порушені не були.

Таким чином, твердження ОСОБА_2 про те, що він не вживав наркотичних засобів, є такими, що не впливають на результат розгляду справи.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, даних про особу правопорушника, вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9,23,32,33,ч.1 ст. 130, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 10 200 /десять тисяч двісті/ грн.

Реквізити для сплати штрафу: Полтавська/21081300 код отримувача ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рр UA0016001).

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП сума штрафу, вказана вище, підлягає стягненню у подвійному розмірі - в сумі 20 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 420.40 грн.(отримувач: ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300 код отримувача ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рр: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106)

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області.

Суддя В.П. Старокожко