Постанова

Іменем України

19 жовтня 2020 року

Смт Краснопілля

Справа № 578/1153/20

Провадження № 3/578/419/20

Справа № 578/1156/20

Провадження № 3/578/421/20

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Косар А.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративні справи у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за частиною другою статі 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення /надалі по тексту також - КУпАП/, права, передбачені статтею 268 КУпАП, роз`яснені,

Установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 24 вересня 2020 року серія ГР №299015, складеного поліцейським СРПП № 1Краснопільського ВП ГУНП в Сумській області старшим сержантом поліції Мигаль С.О., гр. ОСОБА_1 перебуваючи під адміністративним наглядом та будучи особою, підданою адміністративному стягненню за порушення правил адміністративного нагляду, 24 вересня 2020 року о 23.00 год., діючи повторно протягом року, залишив приватне помешкання за адресою: АДРЕСА_1 після 21.00 год. без дозволу Краснопільського відділу поліції Охтирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області, чим порушив п. 2 ухвали Краснопільського районного суду Сумської області від 15 листопада 2019 року, якою останньому встановлений адміністративний нагляд на 1 рік, за що відповідальність передбачена частиною другою статті 187 КУпАП.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29 вересня 2020 року серія АПР18 №703918, складеного поліцейським СРПП № 3 Краснопільського ВП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції Бесараб К.О., гр. ОСОБА_1 перебуваючи під адміністративним наглядом та будучи особою, підданою адміністративному стягненню за порушення правил адміністративного нагляду, 29 вересня 2020 року о 22.20 год., діючи повторно протягом року, був відсутній за місцем помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив п. 2 ухвали Краснопільського районного суду Сумської області від 15 листопада 2019 року, якою останньому встановлений адміністративний нагляд на 1 рік, за що відповідальність передбачена частиною другою статті 187 КУпАП.

На підставі викладеного, в силу статті 36 КУпАП вважаю за необхідне об`єднати вище вказані справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 187КУпАП в одне провадження і присвоїти об`єднаним справам № 3/578/419/20).

У судовому засіданні суду ОСОБА_1 вину в інкримінованих правопорушеннях не визнав, вказував, що складені працівниками поліції протоколи відносно нього щодо порушення встановленого адміністративного нагляду не відповідають вимогам закону, оскільки в означений у протоколах час та день перебував вдома і не порушував встановлені судом обмеження.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя встановила наступне.

Адміністративна відповідальність за частиною другою статті 187 КУпАП настає за вчинення повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції .

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини перша-третя статті 7 КУпАП).

Відповідно до вимог ст ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно частини першої статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, давати пояснення передбачено також положеннями частини першої статті 268 КУпАП.

Згідно вимог п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 12 березня 2016 року №672/5, до протоколу долучаються копії (фотокопії) документів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Судом було витребувано матеріали особової справи контролю за дотриманням правил та обмежень адміннаглядового з 15.11.2019 по 15.11.2020 відносно ОСОБА_1 , проте надані на вимогу суду матеріали справи не містять відомостей на підтвердження вказаних обставин під час складання протоколів про адміністративні правопорушення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 187 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі також - Конвенція).

Так, частина перша статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно з частиною другою статті 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Згідно з положеннями частини третьої статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновків, що викладені обставини правопорушень у протоколах про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 187 КУпАП, не підтверджуються матеріалами адміністративної справи і не можуть бути підставою для притягнення останнього до відповідальності.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пояснення ОСОБА_1 не спростовуються письмовими матеріали справи.

У даному випадку протоколи про адміністративні правопорушення (серія ГР № 299015, Серія АПР18 № 703918) не можуть слугувати належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, визначених частиною другою статті 187 КУпАП.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Згідно п. 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративні правопорушення докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколів про адміністративні правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 187 КУпАП , в зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір з ОСОБА_1 не стягується.

Керуючись статтями 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

Постановив:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 187 КУпАП на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом /посадовою особою/ правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. І. Косар