Справа № 761/6446/20 Головуючий у І інстанції Макаренко І.О.
Провадження № 33/824/2478/2020 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 02 » липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю., за участю захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Васильєвої Д.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови, 15.02.2020 року приблизно о 12 год. 02 хв., ОСОБА_1 , в м. Києві, по вул. Б. Хмельницького 53 створила перешкоду дорожнього руху, а саме встановила декоративну огорожу, що перешкоджала проїзду (парковці) транспортних засобів, чим здійснила перешкоду в русі іншим учасникам дорожнього руху, порушивши п. 15.15 ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП .

На дану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 в якій вона просила її скасувати, провадження закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, а також подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 02.03.2020р.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначила, що про розгляд справи вона повідомлена не була, про результати розгляду дізналась на сайті "Судова влада" лише 20.03.2020р.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказала на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, вважає, що суд безпідставно притягнув її до адміністративної відповідальності, оскільки вона не є уповноваженою особою готелю "Опера" і не має ніякого відношення до питань землекористування, експлуатації під`їзних шляхів та прибудинкової території, тому не може бути суб`єктом притягнення до адмінвідповідальності.

В судове засідання апелянт не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, адвокат Васильєва Д.О. просила розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Васильєвої Д.О., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Доводи клопотання апелянта про необхідність поновлення строку на оскарження постанови, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в судовому засіданні від 02.03.2020р. присутньою не була, доказів того, що вона отримала судову повістку матеріали справи не містять, що позбавило апелянта можливості бути присутньою під час розгляду справи в суді І інстанції та своєчасно звернутись з апеляційною скаргою.

За таких обставин, доводи апелянта про те, що вона дізналася про існування постанови щодо неї лише 20.03.2020р. нічим не спростовані, а тому апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження постанови, визнавши причини пропуску строку поважними.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо незаконності постанови щодо неї, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 278 КУпАП визначено, що під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вище зазначених вимог закону та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 139 КУпАП.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що 15.02.2020 р. приблизно о 12 год. 02 хв., ОСОБА_1 , в м. Києві, по вул. Б. Хмельницького 53 створила перешкоду дорожнього руху, а саме встановила декоративну огорожу, що перешкоджала проїзду (парковці) транспортних засобів, чим здійснила перешкоду в русі іншим учасникам дорожнього руху, порушивши п. 15.15 ПДР.

В судовому засіданні захисник Васильєва Д.О. пояснила, що ОСОБА_1 є менеджером готелю "Опера", яка відповідає за прибирання; на момент складання протоколу (вихідний день) керівництво готелю було відсутнє, а ОСОБА_1 була черговою по готелю; ніякого відношення до встановлення стовпчиків перед готелем вона не мала про що пояснювала працівникам поліції зазначивши у протоколі про незгоду з ним, але незважаючи на це протокол склали саме на ОСОБА_1 ; апелянт вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом даного правопорушення.

Викладені вище обставини суд першої інстанції не з`ясував, чим допустив неповноту та однобічність розгляду справи, яка вплинула на правильність прийнятого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції виніс постанову лише на підставі протоколу про адміправопорушення та фотознімках за відсутністю будь-яких інших доказів, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 встановлювала декоративну огорожу, а тому необґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 139 КУпАП.

За таких обставин, висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, є необґрунтованими.

З огляду на викладене, відсутність доказів, досліджених апеляційним судом під час перегляду постанови суду першої інстанції, свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд ,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.139 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя __________________