Справа № 675/625/20
Провадження № 3/675/241/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2020 року суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Янішевська О. С., з секретарем судового засідання Беліцею М. О.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Ізяславського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

індивідуальний ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

працюючого вчителем Михлянської ЗОШ І-ІІІ ступеня,

інваліда ІІІ групи,

жителя АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 20 березня 2020 року о 01 годині 38 хвилин у м. Ізяславі по вул. Незалежності, 90, керував автомобілем «RENO LAGUNA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судовому засіданні власної вини не визнав, у останнє судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою про закінчення розгляду справи за його відсутності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Іванов А. Б. у судовому засіданні просив закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Захисник вважає, що ОСОБА_1 був підданий переслідуванням та упередженому ставленню з боку працівників поліції; підстав для проведення огляду на стан сп`яніння у працівників поліції не було; пропозиції пройти огляд ОСОБА_1 належним чином не робилась, а тому підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутні. У останнє судове засідання захисник ОСОБА_1 адвокат Іванов А. Б. не з`явився, звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

З`ясувавши позицію ОСОБА_1 , думку захисника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

За вимогами ст. 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином, застосуванню підлягає норма Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, яка діяла на момент події.

Частиною першою ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, яка діяла на момент вчинення правопорушення, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Права і обов`язки водіїв транспортних засобів викладені у п. 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Відповідно до п. 2.5 вказаних Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до цих нормативних актів огляду підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Сам огляд водія проводиться безпосередньо поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (ч. ч. 1 і 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункти 2-5 Порядку).

І лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або в разі незгоди з його результатами, він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч. 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункти 6-7 Порядку).

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем «RENO LAGUNA» підтвердили допитані в ході судового розгляду в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Крім того вина ОСОБА_1 об`єктивно підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 237908 від 20 березня 2020 року, відеозаписом події, показами допитаних в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

За приписами ст. 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до постанови № 675/2477/19 від 15 січня 2020 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами на один рік. Вказана постанова набрала законної сили.

Згідно відповіді Ізяславського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області № 5956/106/01-2020 від 22 вересня 2020 року посвідчення водія у ОСОБА_1 було вилучене на виконання постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2020 року та направлене до ТСЦ № 6845.

Доводи захисника Іванова А. Б. про те, що огляд ОСОБА_1 був підданий переслідуванням та упередженому ставленню з боку працівників поліції; підстав для проведення огляду на стан сп`яніння у працівників поліції не було; пропозиції пройти огляд ОСОБА_1 належним чином не робилась, не знайшли підтвердження в ході розгляду справи.

Будь-яких інших доказів, які б спростовували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відсутність з його боку відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, суду надано не було.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив повторне протягом року вчинення відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольногосп`яніння, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки правопорушення вчинене 20 березня 2020 року, на момент розгляду справи судом закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно положень п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 38, 130 ч. 2, 221, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на протязі десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Янішевська О. С.