Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1601/20
Провадження №: 3/332/703/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2020 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Шалпегіна О.Л., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

за ч. 3 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 421431, 30.06.2020 о 16.48 год. поблизу буд. 72 по вул. Першотравневій в с. Степне, Запорізького району Запорізькій області водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області № 59329096 від 05.11.2019 року. Вчиненням даних дій ОСОБА_1 порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно має заборгованість по сплаті аліментів, але посвідчення водія не отримував, 30.06.2020 керував автомобілем за відсутності права керування транспортними засобами за що був притягнутий до відповідальності. Причини його тимчасового обмеження державним виконавцем у праві, якого він не мав, йому невідомі.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 126 КУпАП визнається керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною десятою статті 15 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

З фабули порушення, зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 421431 випливає, що ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» керував автомобілем ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами постановою Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області № 59329096 від 05.11.2019.

З пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні випливає, що посвідчення водія він не отримував, матеріали справи також не містять документів на підтвердження отримання останнім посвідчення водія.

Старшим державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Суручан М.М. при винесенні 05.11.2019 постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні №59329096 не з`ясовувався факт наявності у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами. Єдиною підставою винесення даної постанови зазначена заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 12.06.2019 по 31.10.2019 на суму 2170 грн.

Отже, уповноваженою особою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було використано постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, правові підстави для винесення якої відсутні.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v. Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому у ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Отже під час розгляду справи встановлена відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 був обмежений постановою державного виконавця у праві, якого він не мав та не має, тобто -керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КпАП України,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя О.Л.Шалпегіна