Справа № 308/4057/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О.В., розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою : АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 374059 від 19.04.2020 року вбачається, що 19.04.2020 р. о 01 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ЗАЗ 110557», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Ужгороді, по вул. Гагаріна, 46, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження в установленому порядку освідчення на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання порушник ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Представник особи, відносно якої складено протокол - адвокат Співак О.М. просив закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, оскільки факт керування транспортним засобом не підтверджується жодними доказами. Вказує, що його довіритель ОСОБА_1 , 19.04.2020 року транспортним засобом не керував, про що при складанні даного протоколу неодноразово повідомляв працівникам поліції.

Заслухавши пояснення представника особи відносно якої запроваджено протокол, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, приходжу до наступного висновку.

Відповідно дост.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідност.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність по ній настає 1) у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України), 2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9 «г» ПДР України), 3) а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).

Таким чином для кваліфікації діяння за ч.1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити, що особа: -керувала транспортним засобом, при цьому будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; -або передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за умови, що тому, хто передає керування, відомо про такий стан; -або керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З вищезазначених положень вбачається, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП може бути лише водій, тобто особа, яка керувала транспортним засобом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які належні, у розумінні статті 251 КУпАП, докази керування 19.04.2020 року о 01 год. 45 хв., по вул. Гагаріна, 46, в м. Ужгороді, саме ОСОБА_1 транспортним засобом «ЗАЗ 110557» номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно дослідженого в судовому засіданні відеозапису із боді - камер працівників поліції, що міститься на CD-диску та приєднаний до матеріалів справи вбачається, що коли під`їхали працівники поліції, то транспортний засобі «ЗАЗ 110557», номерний знак НОМЕР_1 , стоїть і не рухається. На відеозаписі видно поліцейських, які наближаються до транспортного засобу, який стоїть на стоянці супермаркету «АТБ». В ході спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , останній стверджує, що він за кермом автомобіля не перебував.

Також судом враховані наявні в матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_2 , який стверджує, що за кермом автомобіля «ЗАЗ 110557», номерний знак НОМЕР_1 , був саме він, а ОСОБА_1 , був пасажиром даного транспортного засобу. Вказує, що зрозумівши, що поліція його зупиняє, він заїхав на майданчик біля супермаркету «АТБ» та з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія, переліз в салоні через пасажира ОСОБА_1 , і вискочив через праві пасажирські дверці автомобіля.

Вказані пояснення ОСОБА_2 , узгоджуються з долученим до матеріалів справи відеозаписом із камер відеоспостереження супермаркету «АТБ»

Оцінивши всі докази в їх сукупності, з урахуванням того, що ОСОБА_1 при складанні протоколу, заперечував факт керування транспортним засобом, приходжу до висновку, що при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 працівниками поліції не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу щодо керування особою автомобілем, а надані докази не можуть бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки суперечать критерію доказування «поза розумним сумнівом» та логічно не узгоджуються між собою.

За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б беззаперечно доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та містять істотні недоліки. Відтак, оцінюючи кожен доказ окремо з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що у справі відсутні достатні і достовірні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що відповідно виключає в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставіп.1 ч.1 ст.247КУпАП

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130 , 247, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Лемак О.В.