Справа № 464/6557/18 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 33/811/112/19 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_1 та його захисника Леонтьєва О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 23 січня 2019 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200.00 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 18.11.2018 року, в 00 год. 02 хв. на вул.Зеленій, 299, у м.Львові, керував автомобілем марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та прийняти нову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог, з урахуванням доповнень до апеляційної скарги, зазначає, що в матеріалах справи немає належних та допустимих доказів наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Висновки судді суперечать обставинам справи, при цьому при розгляді допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки відсутнє підтвердження того, що на момент руху та зупинки автомобіля він був за кермом.

Пояснення свідків були записані під диктовку інспектора поліції, при цьому вони не були присутніми до часу закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення. Тому жодним доказом не підтверджується факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Окрім цього, ОСОБА_1 стверджує, що у працівників поліції були відсутні документи на пристрій газоаналізатор «Drager Alcotest», серія НОМЕР_2 , та такі не складали акт про відмову від проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, через відсутність направлення працівників поліції на медичний огляд, він не зміг самостійно його пройти в найближчій лікарні, тобто в комунальному некомерційному підприємстві «8-а міська клінічна лікарня», про що повідомили його у телефонному режимі, відтак пройшов медичний огляд в Жовківській ЦРЛ та отримав відповідь, яку вважає належним доказом.

На думку апелянта, суддя першої інстанції необґрунтовано не взяв до уваги ряд доказів, які спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме відповідь Жовківської ЦРЛ від 22 листопада 2018 року за вих. №487/01-10 та висновок експертного дослідження Київського науково - дослідного інституту судових експертиз від 3 січня 2019 року щодо проведення психологічного дослідження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виступ його захисника Леонтьєва О.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили таку задовольнити, вивчивши матеріали справи №464/6557/18 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, суддею суду першої інстанції, в порушення вимог закону, не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №082928 та оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 , 18.11.2018 року, в 00 год. 02 хв. на вул.Зеленій, 299, у м.Львові, керував автомобілем марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення, в даному випадку, є встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, в матеріалах справи немає жодного доказу, який би вказав на те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

З долученого до матеріалів справи відеозапису працівників патрульної поліції вбачається, що від моменту зупинки автомобіля марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , в 00.01.15 годині 18 листопада 2018 року, що підтверджується відповідним відеозаписом (папка «SD 305», файл НОМЕР_3 _23580817А), до моменту прибуття працівників поліції до передніх лівих дверей даного автомобіля, де знаходиться місце водія, в 00.02.52 годині 18 листопада 2018 року (папка «1850», файл НОМЕР_4 ) пройшло 37 секунд.

При цьому, ОСОБА_1 постійно наголошував працівникам поліції, що не керував транспортним засобом, тому немає потреби у проходженні ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим і відмовився від проходження такого огляду.

Ці пояснення ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, які долучено до матеріалів справи (а.с.2). З таких вбачається (відеозапис , час 00:31:58), що і працівники поліції погодилися з тим, що ОСОБА_1 їхав у вказаному автомобілі як пасажир, оскільки запропонували останньому пройти огляд як пасажиру.

Як пояснив в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , саме ОСОБА_2 керувала автомобілем, який зупинили працівники поліції, однак у зв`язку з тим, що забула водійські права, зразу ж після зупинки авто, до того як підійшов працівник поліції, помінялась місцями з ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_2 підтвердила ці обставини та пояснила, що намагалася пройти огляд на стан сп`яніння, однак працівники поліції настоювали лише на проходженні огляду ОСОБА_1 .

Крім того, відеозаписи містять відомості лише про події, які мали місце після зупинки транспортного засобу і ними не зафіксовано моменту зупинки автомобіля та особу водія, що також свідчить про відсутність доказів, які би підтвердили, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

При цьому, працівники поліції порушили вимоги Інструкції щодо застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису під час здійснення повноважень поліцейськими, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, оскільки відеозйомка переривається, є частковою та велась поліцейським не безперервно.

При неодноразовому зверненні ОСОБА_1 до працівників поліції з тим, що він не керував автомобілем марки «Skoda Octavia», тому не буде проходити огляд на стан сп`яніння, останні не взяли таких до уваги, зазначаючи, що таким показанням дасть оцінку суд.

Також на думку апеляційного суду, судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги висновок експертного дослідження за результатами проведення психологічного дослідження із застосуванням комп`ютерного поліграфу № 29661/18-61 від 03 січня 2019 року, проведений Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, відповідно до якого ОСОБА_1 17 та 18 листопада 2018 року алкогольні напої та наркотичні засоби не вживав, умислу відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за умови надання працівниками патрульної поліції належних документів на газоаналізатор «Drager Alcotest», не мав, а також підтверджує показання про те, що ОСОБА_1 помінявся з ОСОБА_2 місцями в автомобілі марки «Skoda Octavia» з пасажирського крісла на крісло водія 18 листопада 2018 року після його зупинки працівниками патрульної поліції.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказом у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність та відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що результати експертного дослідження відповідають критеріям доказу у даній справі та такі слід взяти до уваги щодо встановлення наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Показання свідків, які суд взяв до уваги, стосуються виключно констатації факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а не того, хто керував автомобілем до моменту зупинки працівниками поліції.

Відтак відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особи, яка не керувала транспортним засобом, не тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що 18 листопада 2018 року автомобіль марки «Skoda Octavia» був зупинений безпідставно, оскільки постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 16 січня 2019 року у справі № 466/9383/18 скасовано постанову від 18 листопада 2018 року серії НК №626874 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а відтак підтверджено факт відсутності порушення водієм автомобіля марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , правил дорожнього руху України перед його зупинкою 18 листопада 2018 року працівниками патрульної поліції.

Так, рішенням у справі «Алахвердян проти України» Європейський суд з прав людини констатував порушення підпункту «с» пункту 3 та пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За результатами розгляду Великою Палатою Верховного Суду заяви засудженого про перегляд судових рішень з підстав встановлення Європейським судом з прав людини порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом, з них були виключені посилання на докази, отримані з порушенням Конвенції, та інші докази, отримані в подальшому на підставі цих доказів («плоди отруєного дерева»).

Таким чином, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Заслуговують на увагу доводи про те, що при складанні та оформленні протоколу посадовими особами правоохоронного органу допущено порушення щодо встановлення місця вчинення адміністративного правопорушення. Так у протоколі зазначено, що місцем вчинення адміністративного правопорушення є вул.Зелена, 299. У той же час, місцем складання адміністративного протоколу зазначено вул.Зелена, 255. Вказані адреси знаходяться не поруч і відстань між ними становить 700 метрів, що орієнтовно за часом руху автомобіля складає більше 2 хвилин.

На підставі викладеного спростовується сам факт проїзду вищевказаного автомобіля на вул.Зеленій, 299, у м.Львові о 00.02 год. 18 листопада 2018 року. При цьому не зрозуміло, чому місцем вчинення правопорушення є саме вул.Зелена, 299, а не будь-яка інша ділянка вул.Зеленої, по якій рухався автомобіль, чи місце зупинки транспортного засобу.

Виходячи із зазначеного, інспектор поліції повинен був зазначити місцем вчинення адміністративного правопорушення - м.Львів, вул.Зелена, 255, тобто місце зупинки працівниками поліції транспортного засобу марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 .

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням ст.256 КУпАП, оскільки невірно встановлено місце вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, описане у протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові суду першої інстанції місце події, а саме: м.Львів, вул.Зелена, 299 (дана адреса зазначена в описовій частині протоколу), не відповідає дійсному місцю події - м.Львів, вул.Зелена, 255 (дана адреса зазначена у вступній частині протоколу), тобто зміст протоколу про адміністративне правопорушення та зміст постанови суду першої інстанції про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам ст.ст.256, 283 КУпАП.

При таких обставинах, на думку апеляційного суду, неможливо зробити однозначний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Прямих, належних і допустимих доказів не здобуто.

А тому по справі слід постановити нову постанову, скасувавши постанову судді місцевого суду та закрити провадження по справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, задоволивши його апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 23 січня 2019 року, відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження по справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер