Справа № 214/4820/20
3/214/2309/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 липня 2020 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянку України, працюючу продавцем ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованої та

проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 06.07.2020 року о 15.15 годині, громадянка ОСОБА_3 , за адресою: вул. Покровська, 26 у м. Кривому Розі, в магазині «Поліграфія», будучи продавцем даного закладу, при відвідуванні громадян, перебувала в магазині без засобів індивідуального захисту, а саме без маски та рукавичок, чим порушила карантинні заходи та постанову КМУ від 11.03.2020 року №211 зі змінами..

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та у судовому засіданні пояснила, що 06.07.2020 року під час роботи вона перебувала в масці. Близько 15 години, як вийшла в туалет, маску зняла. Після того, коли вона вийшла з туалету, то до неї підійшли поліцейські і вона не встигла надіти маску та продезінфікувати руки. В той момент в магазині вона була одна і їй ніхто не робив зауваження з приводу того, що вона була без маски. Також пояснила, що не мала умислу порушувати карантинні заходи.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), рапорт (а.с.2), фото (а.с.4), виписка з державного реєстру (а.с.5), трудовий договір (а.с.6).

Відповідно до ст.252 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, приходжу до наступних висновків.

Фото (а.с.4), рапорт (а.с.2), вважаю належними доказами, так як вони стосуються обставин справи.

Виписку з державного реєстру (а.с.5), трудовий договір (а.с.6) вважаю належними доказами, так як вони стосується обставин справи, а саме місця роботи ОСОБА_3 .

Пояснення ОСОБА_3 вважаю належним доказом, так як вони стосується обставин справи.

Фото (а.с.4), виписку (а.с.5), договір (а.с.6) вважаю достовірними доказами.

Протокол (а.с.1) та рапорт (а.с.2) в тій частині, що ОСОБА_3 перебувала в магазині без засобів захисту, а саме без захисної маски, вважаю достовірним доказом.

Пояснення ОСОБА_3 про те, що вона перебувала на час складання протоколу без маски, вважаю достовірним, так як вони узгоджуються з матеріалами справи. Пояснення ОСОБА_3 що вона короткий час перебувала без маски, тому що відвідувала туалет, вважаю достовірними, так як вони не спростовуються іншими доказами, є логічними.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП виходжу з наступного.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні не добуто допустимих та належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого правопорушення. При цьому враховую наступне.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст.44-3 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за порушення правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, суб`єктивної наявність прямого умислу.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року встановлено карантин.

Підпунктом 1 пункту 2постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-2» з 6 квітня 2020 року заборонено до 22 травня 2020 р. перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Так, поясненнями ОСОБА_3 , які визнаня достовірними і не спросовуються іншими доказами, встановлено, що вона перебувала без маски в громадському місці нетривалий час внаслідок того, що відвідувала туалет та після цього до приходу працівників поліції не встигла надіти маску. Тому приходжу до переконання, що ОСОБА_3 не мала умислу порушувати вимоги закону.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Як передбачено ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Враховуючи вказане положення Конституції України, приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу в в`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні не добуто допустимих та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 допустила умисне порушення вимог щодо користування засобами захисту.

Для притягнення до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 266, 268, 283, 284, 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов