Справа №461/5638/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ЛКП «Шляхово ремонтне підприємство», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 122- 4, 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 08.07.2020 року о 10.40 год. перебуваючи на пр. Свободі, 12 у м. Львові, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем СБМ МДКЗ д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не дотримався безпечного інтервалу, здійснив зіткнення з транспортним засобом SKODA OCTASVIA д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.п.2.3.Б.; 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 08.07.2020 року о 10.40 год. перебуваючи на пр. Свободі, 12 у м. Львові, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем СБМ МДКЗ д.н.з. НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме зіткнення з автомобілем SKODA OCTASVIA д.н.з. НОМЕР_2 , після чого місце пригоди залишив. ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєному заперечив. Пояснив, що перебуваючи на пр. Свободи, 12 у м. Львові та рухаючись на автомобілі СБМ МДКЗ д.н.з. НОМЕР_1 обгін його транспортного засобу з правого ряду, здійснив автомобіль SKODA OCTASVIA д.н.з. НОМЕР_2 . Чоловік, який вийшов з автомобіля лаявся нецензурно та кричав. В подальшому ОСОБА_1 поїхав в іншому напрямку, оскільки на автомобілі СБМ МДКЗ д.н.з. НОМЕР_1 , я здійснюю миття тротуарів. Повертаючись на пр. Свободи, я побачив, що автомобіль марки SKODA OCTASVIA д.н.з. НОМЕР_2 далі перебуває на вказаній вулиці. Коли ОСОБА_1 під`їхав ближче, в цей ж час приїхали працівники патрульної поліції, після чого я побачив, що ліва сторона бампера зміщена.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ст.124КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів,вантажу,автомобільних доріг,вулиць, залізничних переїздів,дорожніх споруд чи іншого майна,- тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року та за ст. 122-4 КУпАП, а саме, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адіністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п.13.1 ПДР).

Безпечна дистанція відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Безпечний інтервал відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху (п.1.10 ПДР).

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відео записуючих записів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників процесу, вважаю, що в діях громадянина ОСОБА_1 відсутній склад вказаного вище адміністративного правопорушення, оскільки, при розгляді даної справи не встановлено належних та допустимих доказів наявності в діянні останнього об`єктивної та суб`єктивної сторони складу правопорушення, а протокол та додані до нього матеріали не містять беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 не стежив за дорожньою обстановкою та не дотримався безпечної дистанції під час руху по пр. Свободи,12

Крім цього, як вбачається з дослідженого у судовому засіданні відеозапису, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не порушив Правил дорожнього руху, рухаючи по пр. Свободи, 12 у м Львові.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Даний висновок Конституційного Суду України узгоджується з правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Зокрема, у рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Відповідно до ч.3 ст.61Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного та те, що будь-яких достовірних та належних доказів щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення за ч.1ст.130КУпАП до суду надано не було.

Таким чином, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 08.07.2020 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Відтак, з урахуванням вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.247, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити за відсутності у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через Галицький районний суд м. Львова.

Суддя І.Р. Волоско.