Справа № 125/198/20
Провадження № 33/801/233/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Радзієвського А.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Барського районного суду Вінницької області від 05 березня 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Барського районного суду Вінницької області від 05 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн 80 коп.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити у зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо нього постанови суду про накладення адміністративного стягнення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не викликано ні свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, ні працівника поліції, який складав протокол; матеріалами справи спростовується висновок суду про те, що ним вчинено два різні правопорушення; судом повторно притягнуто його до відповідальності за одне й те ж правопорушення, оскільки постановою Калинівського районного суду від 05.02.2020 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на виконання вказаної постанови ним сплачено штраф.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведення його вини.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки судом не було з`ясовано всіх обставин справи.

Встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 133377 від 09.01.2020, складеного о 12 год. 40 хв. на АД М-21 282 км м. Калинівка поліцейським взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Савчуком С.І., із якої слідує, що 09.01.2020 о 11 год. 20 хв. на АД М-21 282 км м. Калинівка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VAZ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в ЕП ВОНД «Соціотерапія» у лікаря нарколога, результат позитивний (а.с.14).

За фактом керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння останнього постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

09.01.2020 о 13 год 00 хв на а/д М-21 282 км Могилів-Подільський Житомир Виступовичі поліцейським СРПП №3 Калинівського ВП сержантом поліції Морозом П.В відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 204094, відповідно до якого 09.01.2020 о 12 год 50 хв водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд першої інстанції, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, прийшов до висновку, що ним вчинено два різні правопорушення, за які він підлягає адміністративній відповідальності.

При цьому, судом не взято до уваги, що в судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та пройшов вказаний огляд, за результатами якого постановою суду від 05.02.2020 його притягнуто до адміністративної відповідальності. Також пояснив, що працівники поліції зупиняли його один раз.

У судовому засіданні в апеляційному суді ОСОБА_1 надав аналогічні пояснення, зазначивши, що в час складення другого за часом протоколу лише повертався з лікарні в м. Вінниці, де проходив огляд на стан наркотичного сп`яніння. Працівники поліції зупиняли його один раз, протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у його присутності не складався.

Судом першої уваги не взято до уваги, що в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який в обов`язковому порядку застосовується у відповідності до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», що міг би довести факт зупинки транспортного засобу, відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тощо.

Також, у даному випадку, при позиції порушника, про яку він вказав в судовому засіданні, з метою встановлення істини по справі та спростування (чи підтвердження) позиції ОСОБА_1 , суд першої інстанції повинен був допитати свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами (постанова Верховного Суду від 27.06.2019 у справі №560/751/17).

Апеляційний суд зважає на те, що протокол про адміністративне правопорушення заповнюється поступово, починаючи з перших граф (дата, час складення, ким складено протокол, і так далі).

Отже, час складення протоколу про адміністративне правопорушення, зазначений в самому протоколі серії ОБ №133377 від 09.01.2020 за фактом керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, є часом початку такого складення в даному випадку 12 год. 40 хв.

Інший протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №204094 від 09.01.2020 почав складатися о 13 год 00 хв., через 20 хв. після того, як почали складати перший.

Ще одна обставина, яка викликає сумніви місце складення і першого протоколу, і другого протоколу одне і те ж 282 км траси М-21.

Вказані обставини виключають можливість у ОСОБА_1 після складення першого протоколу сісти за кермо, розпочати рух та бути зупиненим вдруге.

У позиціях ОСОБА_1 відслідковується послідовність та логічність дій, а саме те, що він був зупинений один раз; його було доставлено до медичного закладу (де було встановлено наявність наркотичного сп`яніння) і назад до місця зупинки (282 км М-21), після чого в нього вилучили посвідчення водія та надали тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, а отже, ОСОБА_1 не міг двічі бути зупиненим на одному місці.

Навпаки, враховуючи вищевказане, дії працівників поліції (зупинка транспортного засобу, складення протоколу при свідках) викликають сумніви, а відповідно до ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь підозрюваного.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки підстава для закриття провадження у справі, про яку зазначає апелянт, не передбачена КУпАП.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Барського районного суду Вінницької області від 05 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало