Справа № 658/2321/20
провадження № 3/658/1237/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про притягнення до адміністративної відповідальності

21 жовтня 2020 р. суддя Каховського міськрайонного суду Херсонської області Батовріна І.Г., за участю секретаря Берднікової С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від Каховського ВП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

22 липня 2020 року о 15.00год. в м.Каховка, по вул..Панкеївська ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21013 д.н. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання правопорушник не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Адвокатом Крамським Д.О. від імені ОСОБА_1 подано заяву з повідомленням про розірвання договору про надання юридичних послуг ( без підтверджуючих на те документів) та проханям про відкладення розгляду справи для укладання договору з іншим адвокатом, що розцінено судом як зловживання процесуальними правами.

Захисник Крамський Д.О. в судові засідання, призначені на 08.09.2020,15.10.2020, 19.10.2020, 20.10.2020 не з`являвся, регулярно надав заяви з проханням відкласти розгляд справи. В судове засідання, призначене на 21.10.2020 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

В поданих до суду в ході розгляду справи запереченнях ОСОБА_1 зазначав, що згідно чинного законодавства його дії не підпадають під склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 130 КУпАП у зв`язку з внесеними змінами від 01.07.2020.

При визначенні нормативного акту, що передбачає відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення, суд виходить з наступного.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та визначено особливості початку досудового розслідування у формі дізнання.

Вказаний Закон набув чинності 01 липня 2020 року.

Підпунктом 4 пункту 1 Розділу І Закону № 2617-VIII статтю 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення викладено у новій редакції. Одночасно, підпунктом 17-1 пункту 2 Розділу 1 внесено зміни до Кримінального кодексу України та введено новий склад кримінального проступку у статті 286-1 КК України у такій редакції: "Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", об`єктивна сторона якого включає відповідальність як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само: передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,; вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування. У частині другій цієї статті передбачена відповідальність за повторне вчинення проступку.

Законом України від 17 червня 2020 року №720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (на підставі статті 8 Конституції України набув чинності в порядку частини 5 статті 94 Конституції України з дня опублікування в офіційному друкованому виданні Верховної Рада України «Голос України» - 03.07.2020 року) виключені норми Закону № 2617-VIII а саме: підпункт 4 пункту 1 Розділу І, яким положення статті 130КУпАП викладено у новій редакції та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1, яким введено в дію положення статті 286-1 КК України.

Згідно з частиною 5 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 720-ІХ до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки Законом № 720-ІХ такі зміни виключені, суд керується положеннями статті 8 Кодексу України про адміністративне правопорушення, якою передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Тобто, до набрання чинності Законом України № 2617-VIII (до 01.07.2020 року) Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачав у статті 130 адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З 01.07.2020 року і до 03.07.2020 року такі діянні криміналізовано шляхом доповнення КК України статтею 286-1, а з 04.07.2020 року такі діяння знову віднесенні до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив дії, які охоплюються складом адміністративного правопорушення, визначеного частиною 1 статті 130 КУпАП після 03.07.2020 року, а саме 22 липня 2020 року керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, а зміни, введені підпунктом 4 пункту 1 Розділу І (яким положення статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції) та підпунктом 17-1 пункту 2 Розділу 1 (яким введено в дію положення статті 286-1 КК України) Закону № 2617-VIII виключені Законом № 720-ІХ, суд вважає, що положення статті 130 КУпАП на момент розгляду справи діють в редакції Закону від 07 липня 2016 року № 1446-VIII, у зв`язку з чим має бути застосований закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

При цьому, суд зазначає, що 20 липня 2020 року Комітетом Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності, який відповідно до частини 3 статті 21 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» має право надавати роз`яснення щодо застосування положень законів України, були надані роз`яснення щодо окремих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року.

В зазначених роз`ясненнях Комітет зазначив, що з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена.

Одночасно суд зазначає, що база даних "Законодавство України" на сайті https://zakon.rada.gov.ua, на яку посилається захисник, має інформаційний характер і не є офіційним друкованим виданням.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд дійшов висновку,що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена та підтверджується матеріалами справи,зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №150137 від 22.07.2020, яким зафіксовано дата, час й місце вчиненого правопорушення;

-відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, в ході перегляду яких встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час руху транспортного засобу ВАЗ 21013 д.н. НОМЕР_2 на пропозицію пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння спочатку погодився, після чого в присутності двох свідків відмовився;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( які неодноразово викликались в судове засідання, однак не з`явились), з яких вбачається, що в їх присутності водій автомобіля ВАЗ 2101 ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яіння;

-поясненнями допитаного в судовому засіданні інспектора ОСОБА_4 , який пояснив, що ОСОБА_1 був зупинений під час керування транспортним засобом ВАЗ у зв`язку порушенням п.2.3в ПДР України, а саме не пристебнутий ременем безпеки, в ході бесіди у правопорушника були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, на пропозицію пройти медичний огляд ОСОБА_1 відразу погодився, проте фактично їхати відмовився, у зв`язку з чим було знову ввімкнено відеофіксацію, запрошено свідків та зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в присутності свідків та на відео з нагрудної камери.

-Письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що останній відмовляється проїхати до Каховської ЦРЛ для проходження медичного освідування для визначення наркотичного сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, серед іншого є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Тобто, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є керування транспортним засобом та відмова особи, яка керує таким засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказані обставини достеменно знайшли своє підтвердження в ході огляду відеозапису з нагрудної камери працівника поліції.

Складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

На переконання суду, усі надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі.

Призначаючи правопорушнику вид адміністративного стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Також відповідно зі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420, 40 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя Батовріна І. Г.