Справа № 382/779/20
Провадження № 3/382/313/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року суддя Яготинського районного суду Київської області Литвин Л.І. розглянувши матеріали, які надійшли від Яготинського ВП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

за участю адвоката Лещенка С.О.

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, в котрому зазначено, що 11 червня 2020 року о 01 год. 00 хв. у м. Яготин по вул. Незалежності ОСОБА_1 керував мотоциклом "Альфа" з ознаками алкогольного сп"яніння: запах алкоголю з порожнини рота, мова не розбірлива, хода хитка. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Представник ОСОБА_1 - Лещенко С.О. просив закрити провадження у справі, оскільки вина ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами. Крім того, пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що саме на вимогу працівника міліції, а не поліцейського водій зобов`язаний пройти такий огляд. Оскільки в Правила дорожнього руху України, у зв`язку із вступом в силу Закону України «Про національну поліцію», КМУ не вніс відповідні зміни до Правил, тому і посилання при складанні протоколу на пункт 2.5 ПДР, як формулювання суті правопорушення поліцейські не в праві. Протокол про адміністративне правопорушення затверджений, додатоком 2 до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення…» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року. За версією наказотворця у протоколі повинно бути зазначено суть правопорушення з обов`язковим посиланням на пункт Правил дорожнього руху. У пункті 2.5 ПДР вказано, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Окрім ПДР про зобов`язання пройти огляд на стан сп`яніння зазначено в «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» який затверджений Постановою № 1103 Кабінету міністрів України від 17.12. 2008 р. з внесеними змінами від 28.10.2015 р. В пункті 8 ПДР зазначено, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Як раз ця норма і повинна вказуватись при формулюванні суті правопорушення поліцейським у протоколі. Ураховуючи невідповідність Правил дорожнього руху нормативно-правовим актам, які регулюють діяльність поліції, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення саме за відмову водія проходити огляд на стан сп`яніння на вимогу працівника міліції, то це виключає склад адміністративного правопорушення в діях водія. Оскільки у відповідності до норм чинного законодавства працівника міліції юридично не існує з 01.01.2017 р. Тому, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за відмову водія пройти огляд на стан сп`яніння, поліцейським при формулюванні суті адміністративного правопорушення, у протоколі необхідно вказувати, що водій порушив пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а не пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - Лещенко С.О., дослідивши докази, вважаю, що провадження у справі підлягає до закриття з наступних підстав.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з огляду на зміст вказаної норми, окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з Постановою Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Пунктом 7 розділу І, пунктами 6, 8, 10 розділу ІІ, пунктами 3, 15, 16, 22 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, передбачено, що огляд на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу провадиться в присутності двох свідків... Результати огляду на стан сп"яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів, (додаток до інструкції № 2)... Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я , в якому надано на його проведення відповідно до ст. 266 КпАП України. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена у додатку 1 до цієї Інструкції. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, (додаток № 3). Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду, (додаток № 4). Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважається недійсним.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В протоколі про адмінправопорушення зазначено, що ОСОБА_1 11 червня 2020 року о 01 год. 00 хв. у м. Яготин по вул. Незалежності керував мотоциклом "Альфа" з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, мова не розбірлива, хода хитка. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

До протоколу додано письмові пояснення очевидців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з котрих вбачається, що вони були присутні при тому, як ОСОБА_1 керував мотоциклом "Дельта" А/2/ НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції, "даний громадянин мав ознаки алкогольного сп`яніння та від прохання проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився у їх присутності". З доданого до протоколу відеозапису вбачається, що очевидці події відсутні.

Крім цього, в письмових поясненнях очевидців зазначено, що ОСОБА_1 керував мотоциклом "Дельта", з протоколу про адмінправопорушення вбачається, що останній керував автомобілем "Альфа", а з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував мопедом.

Очевидець ОСОБА_2 на виклик суду не з"явився, адреса ОСОБА_3 працівниками поліції була зазначена невірно, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням.

Таким чином, вказані докази є сумнівними та такими, що не можуть бути покладені в основу рішення.

Крім цього, доданий до протоколу відеозапис відтворює події, датовані 3.02.2017 р. та 10.02.2008 року та за відсутністю очевидців перевірити, коли відбувалися події, зафіксовані на відеозапису, немає можливості.

Тому відеозапис як доказ, також викликає сумніви та не може бути прийнятий до уваги.

Відповідно до п. 43 Рішення ЄСПЛ «Кобець проти України» при оцінці доказів суд повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом" . Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги, що працівниками поліції не дотримані вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та ті обставини, що під час розгляду справи не здобуто переконливих доказів стосовно того, що ОСОБА_1 керував мотоциклом з ознаками алкогольного сп"яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння, то для притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підстав немає, у зв"язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає до закриття відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення.

Судя Л.І.Литвин