Номер провадження: 33/813/785/20
Номер справи місцевого суду: 522/5413/20
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2020 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

секретаря Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень та стягнуто судовий збір в розмірі 420,40 гривень в дохід держави.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 20.03.2020 приблизно о 15 год.40 хв. знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, буд. 18 у приміщенні перукарні «Фрізер» надавав перукарські послуги особі. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив правила щодо карантину людей, а саме ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», згідно якої підпунктом 3 пункту 2 постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16.03.2020 №215 заборонено з 00 год. 01 хв. 17.03.2020 до 03.04.2020 роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, у тому числі закладів побутового обслуговування населення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та закрити провадження у справі. Доводи скарги полягають в тому, що він 20.03.2020 перебував за адресою: АДРЕСА_2 Одеса АДРЕСА_3 . Сегедська, 18 у приміщенні перукарні з метою прибирання та дезінфекції приміщення, почув стук у зачинені вхідні двері перукарні, побачивши невідомих людей у цивільному одязі, які стукали у двері руками та ногами, до дверей підійшов його колега, з яким вони знаходились у приміщенні та показав на вивіску «ЗАЧИНЕНО», однак останні не дивлячись на його вказівку знову продовжували стукати та фотографувати ззовні приміщення. Знаходячись у приміщенні перукарні, з огляду на незрозумілу поведінку невідомих осіб, колегою було прийнято рішення зателефонувати керівнику. При цьому враховуючи гучний стук невідомих осіб, колега вирішив вийти в інше приміщення, щоб поговорити з керівником та порадитись, щодо дій, які потрібно провести для недопущення вчинення протиправних дій невідомими особами. Під час не зрозумілих дій невідомих осіб, ОСОБА_1 вирішив закінчити майстер-клас (підвищення рівня своєї кваліфікації, шляхом використання ексклюзивних методів), який проводив без жодної фінансової винагороди, тобто не надаючи жодних послуг. До того ж, під час тренінгу знаходився в медичній пятислойній масці, стерильних перчатках, з дотриманням вимог МОЗ України, при цьому кількість осіб у приміщенні, які знаходились не перевищувало 6-ти осіб. Працівник поліції здійснив проникнення до приміщення перукарні через пожежний вихід, який в той час був відчиненим. На прохання колеги покинути приміщення у зв`язку з тим, що перукарня не працює, працівником поліції було висловлено однозначну відмову з наступним обвинуваченням у не дотриманні карантину. Під час з`ясування обставин його поведінки, останній заявив, що: «має право входити туди, куди захоче, без жодних на те підстав, так як є працівником поліції». У ході розмови, без надання своїх документів (посвідчення чи документу який посвідчує особу та повноваження, тощо), які б підтверджували підстави такої грубої поведінки, працівник поліції почав вимагати у ОСОБА_1 документи, які посвідчують особу, нащо було відмовлено до пред`явлення документів, які посвідчують його особу та підстав такої поведінки. Після прохання про надання відповідних документів, працівником поліції ОСОБА_1 було надано для ознайомлення посвідчення, та працівник поліції почав складати протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП без з`ясувань. Апелянт вважає, що перебування у приміщенні перукарні з метою його прибирання та дезінфекції не передбачає жодної адміністративної та/або кримінальної відповідальності. В порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, які саме правила були порушені ОСОБА_1 та яким нормативно-правовим актом ці правила встановлено. Положення ст. 44-3 КУпАП є бланкетними, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно- правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи. Оскаржуваний протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на порушення «правил щодо карантину людей, а саме надання послуг побутового обслуговування населення (перукарські послуги)», при цьому не містить жодних вказівок на нормативно-правовий акт чи норму яку порушено. У матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що органами місцевого самоврядування ухвалювалися відповідні рішення як і відсутні пояснення осіб (в тому числі касових чеків чи будь-яких інших документів), яким надавались послуги. ОСОБА_1 є найманим працівником відповідно до контракту від 10.01.2020, укладеного між ним та ТОВ «ФРАНК», а тому не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вищевказане правопорушення, так як не є суб`єктом господарювання, який здійснював вказану в протоколі діяльність з надання перукарських послуг (побутового обслуговування населення), у розумінні п.п. 3 п.2 Постанови КМУ від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19» щодо заборони роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів побутового обслуговування населення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При розгляді справи слід з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, всупереч вказаним вимогам закону, судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані та перевірені всі обставини даної справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути визнана законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Так, згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» (в редакції від 31.03.2020) на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 цієї Постанови, із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №215 від 16.03.2020, (діючими на час складання адмінпротоколу), заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Тобто, вказаною Постановою КМУ від 11.03.2020 до суб`єктів зазначеної заборони віднесено не будь-яких осіб, а лише суб`єктів господарювання, якими згідно Господарського кодексу України є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Однак матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем або безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність, а тому не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Крім того, відповідно до договору суборенди від 01.01.2020, укладеного між ТОВ «Франк» (орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (суборендатор), останній орендує приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, АДРЕСА_4 (вхід зі сторони вул. Сегедська, 18) та відповідно до виписки є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_2 є надання послуг перукарнями та салонами краси.

Отже, за адресою вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення підприємницька діяльність здійснюється іншою особою.

Також слід зазначити, що стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Однак уповноважена особа, яка складала протокол, не дотрималася вказаних вимог закону при складанні стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, належним чином не виклала суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що призвело до неконкретності змісту зазначеного протоколу.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №347937 від 20.03.2020 вбачається, що при викладенні суті вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення вказано, що останній перебував за адресою: м. Одеса, вул. Сегедська, 18, знаходячись в приміщенні перукарні «Фрізор» порушив правила щодо карантину людей, санітарно-протиепідемічних правил, а саме надавав послуги із побутового обслуговування населення, надавав перукарські послуги відвідувачам чим порушив ст. 44-3 КУпАП. Однак протокол не містить посилань на нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за вказане в протоколі порушення, не встановлено й статусу ОСОБА_1 , а саме те, що він є суб`єктом господарювання.

Протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, а тому складений стосовно ОСОБА_1 протокол серії серії АПР18 №347937 від 20.03.2020 не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, доповнювати його чи уточнювати.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права, і під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення суддею не було дотримано вимог, передбачених ст. ст. 245, 280 КУпАП, а тому постанова судді Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2020 року стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 247, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2020 року -скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є.С. Сєвєрова