Номер провадження: 33/813/1190/20
Головуючий у першій інстанції Кушніренко Ю.С.
Доповідач Джулай О. Б.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя: Джулай О.Б.,

за участю

секретаря судового засідання Подуст Т.П.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Корчевного К.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 07.02.2018 року, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси, від 07.02.2018 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Згідно з оскарженою постановою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 20.12.2017 року здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання або без отримання ліцензії на здійснення певного виду господарської діяльності.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із оскарженою постановою, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що:

-оскаржена постанова винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права;

-оскаржена постанова не містить у собі обставин, які були встановлені суддею при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення;

-господарська діяльність означає систематичні дії, чого встановлено не було;

-з резолютивної частини оскарженої постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП.

За таких обставин, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржену постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 07.02.2018 року і закрити провадження по справі на підставі п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП.

Мотиви апеляційного суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити її в повному обсязі.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскарженої постанови вбачається, що суддя суду першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з мотивувальної частини постанови суду першої інстанції, приписи ст. 280 КУпАП не виконані, адже правова оцінка доказів у справі надана однобічно.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

В оскарженій постанові зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами справи.

Між тим, протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він не заперечує фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому апеляційний суд зауважує, що з метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУПАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність.

Чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено. Разом з тим, пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3, від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Однак відомості про системність (три і більше разів протягом року) зайняття ОСОБА_1 даним видом діяльності в наданих до суду матеріалах відсутні, хоча наявність таких відомостей є обов`язковим, оскільки основною умовою настання відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП є провадження особою такого виду діяльності системно, тобто три і більше разів протягом року.

Звертають на себе увагу також ті обставини, що в мотивувальній частині оскарженої постанові лише формально відтворені дані протоколу про адміністративне правопорушення, обставини, встановлені судом в постанові не відображені.

Крім того, ні з протоколу, ні з оскарженої постанови не зрозуміло, що саме ставиться в провину ОСОБА_1 провадження господарської діяльності без відповідної реєстрації як суб`єкта господарювання чи провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження такого виду господарської діяльності, чи перше і друге разом.

Крім того, норма ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, яка регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензіювання або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

Апеляційний суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Також апеляційним судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено за фактом здійснення господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без отримання ліцензії на здійснення певного виду господарської діяльності, тобто за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Разом з тим суддя суду першої інстанції в резолютивній частині оскарженої постанови визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, яка передбачає відповідальність за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей.

На підставі викладених обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що при постановленні оскарженого судового рішення суддя суду першої інстанції, всупереч вимогам ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, належним чином не встановив всі обставини адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим оскаржена постанова підлягає скасуванню.

Крім того, враховуючи відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , оскаржену постанову скасувати, та закрити провадження у справі на підставі п.1) ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 254, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 07.02.2018 року, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень - скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Джулай О.Б.