Справа № 365/252/20 Номер провадження: 3/365/83/20
ПОСТАНОВА

іменем України

22.07.2020 року смт. Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області

ХИЖНИЙ Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Згурівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив, ідентифікаційний номер суду не відомий,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

22.06.2020 року о 22год. 16 хв. в смт. Згурівка Київської області по вул. Чкалова, ОСОБА_2 керував мопедом «HONDA FULLMAR», б/н, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку у Згурівській ЦРЛ, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, проте це не перешкоджає розгляду.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (поштові повідомлення - а.с.12,13), про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направив.

Суддя розцінює неявки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , як намагання затягнути розгляд справи до закінчення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На необхідність дотримання судами розумних строків розгляду неодноразово звертав увагу у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (рішення ЄСПЛ від 16.09.2010 року у справі "Вітрук проти України" рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 року у справі "Вергельський проти України", рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 року у справі "Павлюлінець проти України"). Так у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року Європейський суд з прав людини звертає увагу на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя вважає за можливе провести судовий розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки його неявка не перешкоджає розглянути справу відповідно до положення ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 511559 (а.с.2), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.06.2020 (а.с.5), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.06.2020, яким встановлено стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 (а.с.4), відеозаписом знятим на портативний відеореєстратор № та Xiaomi Mi Cam 1S, яким зафіксовано зупинку транспортного засобу та огляд водія на стан сп`яніння (а.с.6).

Відповідно до частини першої ст. 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у частині другій ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої статті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативно-правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.

Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акту продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема, ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на не реалізовані або не припинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникнуть після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 1 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення , має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Не вбачається підстав для закриття провадження у справі, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки з 1 липня 2020 року юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння була не скасована, а навпаки посилена.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Своїми діями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вчинив керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції, яка діяла до 01.07.2020 року), є винним в його вчиненні, підлягає адміністративній відповідальності, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено, майнова шкода не заподіяна, посвідчення водія не вилучалось.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність помякшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, суддя вважає за необхідне накласти на правопорушника ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно облікових даних Національної поліції України ОСОБА_2 посвідчення водія не видавалось, а тому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до нього не застосовується.На підставі ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмір 420,40 грн.

Керуючись ст.ст.40-1,130,245,268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СУДДЯ Р. В. ХИЖНИЙ