Справа 573/1227/20
Номер провадження 3/573/594/20
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2020 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Замченко А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Білопільського ВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, код НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

10 липня 2020 року до Білопільського районного суду Сумської області з Білопільського ВП ГУНП в Сумській області надійшов адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №025414 від 05 липня 2020 року, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: 05 липня 2020 року о 19 годині 20 хвилин у м. Білопілля, по вул. Коцюбинського, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, реєстр. номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду, проведеного у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», результат 0,81‰, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав і пояснив, що 05 липня 2020 року він випив 1,5 л квасу, після чого керував автомобілем. У м. Білопілля, по вул. Коцюбинського його зупинили працівники поліції, запропонували продути «Драгер», на що він погодився. Результат показав, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Але оскільки він ні того дня, ні напередодні нічого не вживав, то з результатом не погодився. Проте, працівник поліції пояснив, що до лікарні він його не повезе, оскільки він погодився пройти обстеження за допомогою «Драгера». Після того, як на нього склали протокол, він самостійно поїхав до лікарні, де пройшов освідування. Ознак сп`яніння в нього не виявили.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить наступних висновків.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 р. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 р. І зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 6 р. ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У пункті 7 р. І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не була доведена поза розумним сумнівом з огляду на наступне.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду був наданий відеозапис, з якого вбачається, що після проходження огляду на місці зупинки та отримання позитивного результату, з яким не погодився ОСОБА_1 , поліцейським було роз`яснено, що він складає протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а останній самостійно протягом двох годин їде до лікарні та проходить огляд на стан сп`яніння самостійно. Також поліцейський пояснив, що в лікарню він би повіз ОСОБА_1 лише в тому разі, якби він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки.

Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення інспектором СРПП ОСОБА_2 було грубо порушено вимоги п. 7 р. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З пояснень, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що пив квас.

Крім того, всупереч вимогам п. 6 р. ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу було проведено в присутності лише одного свідка.

Також, у протоколі вказано, що правопорушення ОСОБА_1 скоїв о 19 годині 20 хвилин, а тестування на алкоголь було проведено о 17 годині 59 хвилин.

Крім того, ОСОБА_1 суду був наданий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 липня 2020 року, відповідно до якого в останнього ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи судом викликалися працівники поліції - ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , які складали протокол про адміністративне правопорушення. Проте, останні, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися.

З огляду на викладене, суд не може спростувати доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності, через відсутність у справі доказів, які беззаперечно б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, і усунути вказані сумніви суд не має процесуальної можливості.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах, при умові, що ОСОБА_1 в судовому засіданні вини не визнав.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , приходжу висновку про недоведеність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 3 статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, приходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя