Справа №461/7341/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., представника митниці Дунаса М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Білорусь, місце роботи фізична особа підприємець, місце проживання - АДРЕСА_1 ,

за ст.471 Митного кодексу України,

встановив:

27.08.2020 року близько 10 години 06 хвилин ОСОБА_1 , прямуючи з України в Республіку Польща в якості водія автомобіля марки «Land Rover Range Rover Autobiography», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обравши смугу руху «зелений коридор» заїхала на митний пост «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби,. При митному контролі та огляді у ОСОБА_1 встановлено наявність валюти в еквіваленті 10 000 (десять тисяч) євро, що не перевищує дозволену до вивезення норму готівки, а також 9000 (дев`ять тисяч) євро, що перевищує дозволену до вивезення норму готівки, визначену постановою Національного банку України № 3 від 02.01.2019 року, а також підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України та у відповідності до п.18 постанови Національного банку України № 5 від 02.01.2019 року вимагає документи, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах) на ту суму, що перевищує 10000 євро,чим порушено вимоги ст. 8 Закону України «Про валюту та валютні цінності». Вказана валюта належить ОСОБА_1 та її наявність було встановлено під час перерахунку валюти в службовому приміщенні митниці, що знаходилась у особистій сумці та пред`явлені особисто ОСОБА_1 . Документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах) на суму, що перевищує еквівалент 10 000 євро ОСОБА_1 не надала. Таким чином, ОСОБА_1 з порушенням проходження спрощеної форми митного контролю «зеленого коридору», намагалася перемістити через митний кордон України іноземну валюту в розмірі 9 000 євро, яка згідно з курсом Національного банку України станом на 27.08.2020 року становить 290 530,80 гривень, та перевищувала дозволену до вивезення норму готівки, а також підлягає обов`язковому письмовому декларуванню.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 подала письмові пояснення, які були підтримані в ході судового розгляду її захисником, згідно яких фактичних обставин справи, викладених у протоколі не заперечила. Вказала, що їй не було відомо, що переміщувана нею готівка підлягає обов`язковому декларуванню. Також, зазначила, що вона повідомила представників митного органу про ввезення саме 19 000 євро при перетині митного кордону. При цьому, під час проходження митного кордону, вона виходила з того, що встановлена норма 10000 євро на людину нею не перевищена, оскільки в транспортному засобі разом з нею їхав її син. Водночас, жоден із представників митниці не повідомив її про те, що норма перевезення на одну особу не стосується неповнолітніх. Про це їй сказали лише в процесі оформлення протоколу. Просила суд не конфісковувати грошові кошти в сумі 9 000 євро, оскільки такі набуті законним шляхом, накопичені її сім`єю під час заняття законною підприємницькою діяльністю та від продажу власного майна, що підтверджується податковими деклараціями, договорами купівлі-продажу автомобіля, земельної ділянки та садового будинку. Також, подала нотаріально завірені письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , згідно яких факти викладені в письмових поясненнях ОСОБА_1 відповідають дійсності, походження коштів є законним.

Представник митниці протокол підтримав.

Заслухавши представника митниці, пояснення представника Сташевської К.М., дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Диспозицією ст. 471 МК України встановлено, що правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, які перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав проходження митного контролю «зеленим» коридором, з моменту перетину останнім «зеленої лінії» «зеленого» коридору.

Згідно ч.4 ст.366 МК України, громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Згідно протоколу про порушення митних правил №1657/20900/20 від 27.08.2020 року, ОСОБА_1 обрала зону спрощеного митного оформлення «зелений коридор», а тому, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України, заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за митну територію України.

Відповідно до Постанови Правління НБУ №3 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей» (п. 5), фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Пунктом 6 даної постанови закріплено, що фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил громадянка України ОСОБА_1 перетнула «зелену лінію», яка позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення «зелений коридор», тобто перемістила через митний кордон України валюту, щодо якої встановлені обмеження законодавством України, а саме в розмірі, що перевищує дозволену норму на 9 000 євро.

Таким чином, ОСОБА_1 порушила встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто обрала форму проходження митного контролю через «зелений коридор» та вчинила дії спрямовані на переміщення через митний кордон України готівки, яка підлягає обов`язковому письмовому декларуванню у повному обсязі для фізичних осіб, відповідно до Постанови правління НБУ №3 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей».

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази досліджені в ході судового розгляду, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, а саме обравши зону спрощеного митного контролю, остання намагалась перемістити через митний кордон України товар, шляхом недекларування, який перевищує неоподатковану норму до ввезення на територію України, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №1657/20900/20 від 27.08.2020 року, долученими до нього копією паспорта ОСОБА_1 , актом проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, описом предметів, вилучених у ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України доведена повністю.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувалася, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу, в межах встановлених санкцією ст. 471 МК України.

Згідно ст. 471 МК України, за дане правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації незадекларованої валюти.

Разом з тим, при вирішення питання про конфіскацію предметів правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не є раніше судимою, не притягувалась до кримінальної чи адміністративної відповідальності. За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Вивезення даної суми із території України пасажиру допускається, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Таким чином, фактично єдине діяння, яке вчинила ОСОБА_1 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.

Питання захисту власності є актуальним на усьому загальноєвропейському правовому просторі, адже виключно законами України визначається правовий режим власності пункт 7 частини першої статті 92 Конституції України.

В рішенні ЄСПЛ від 11.07.2019 року «Садоча проти України» (скарга №77508/11), яким було констатовано порушення Україною статті 1 Першого протоколу до Конвенції, суд установив, що конфіскація всієї незадекларованої під час проходження митного контролю суми грошей наклала на заявника індивідуальний та надмірний тягар і була непропорційною до вчиненого правопорушення.

В ході судового розгляду не встановлено, що одного адміністративного стягнення у виді штрафу не достатньо для досягнення бажаного стримуючого і карного впливу і запобігання порушень вимог про декларування.

При цьому шкода, яку ОСОБА_1 потенційно могла завдати державі була незначною: вона не ухиляється від сплати мита та інших зборів і не завдала державі іншої шкоди, якби вивозила гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти були вивезені із території держави. В ході розгляду справи суду надані докази легального походження цих коштів. Таким чином, ймовірна конфіскації не спрямована на відшкодування майнової шкоди завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких матеріальних збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації. Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

На підставі ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

При прийнятті рішення враховую, пояснення особи, яка порушила правила митного законодавства, доводи її представника, долучені ними до матеріалів справи документи та встановлені в цілому у судовому засіданні обставини.

Крім цього, суд бере до уваги те, що вилучені інспектором митниці кошти, є для ОСОБА_1 та її родини, важливою сумою на які вона розраховувала. Кошти отримані нею набуті законним шляхом, накопичені її сім`єю під час заняття підприємницькою діяльністю та від продажу власного майна, що підтверджується письмовими поясненнями свідка, податковими деклараціями, договорами купівлі-продажу автомобіля, земельної ділянки та садового будинку та були призначені для оплати за навчання сина.

Отже, суд вважає, що застосування конфіскації буде занадто жорстоким покаранням для ОСОБА_1 , оскільки вилучена у неї валюта є її приватною власністю, яка має легальне походження. Конфіскації цих коштів, на які вона розраховувала, поставить її в скрутне матеріальне становище, що в свою чергу порушує її право на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на неї «індивідуальний надмірний тягар». Суд бере до уваги, що порушення сталося фактично ненавмисно через незнання та невірне розуміння митного законодавства та неуважність ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріалів справи, встановлені судом обставини, вищенаведених мотивів, суд приходить до висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без застосування конфіскації вилученої валюти.

Таким чином, предмети правопорушення слід повернути ОСОБА_1 для здійснення їх належного митного оформлення.

Окрім цього, у відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 471, 486, 527, 528 МК України, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 Митного кодексу України та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень.

Вилучені, згідно протоколу №1657/20900/20 від 27.08.2020 року грошові кошти повернути ОСОБА_1 для здійснення їх належного митного оформлення.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420,40 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.