ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/11604/20

13 жовтня 2020 року

м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К.Е. за участі захисника особи яка притягується до відповідальності адвоката Шевчук О.А. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП-

в с т а н о в и в:

16.07.2020 року о 05 год. 30 хв. складено протокол серії ДПР 18 №330585, з якого вбачається, що «16 липня 2020 року о 04 год. 58 хв. в м. Рівне, вул. Соборна, 404а водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом AUDI A6 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з орожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, поведінка що не відповіддає обстановці, від проходження огляду газоаналізатором «Аlkotest Drager 6810» на місці зупинки транспортного засобу з метою встановлення алкогольного сп`яніння та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків»..

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а відтак, скоїв правопорушення.

В судовому засідання захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Шевчук О.А., пояснила, що У матеріалах справи наявні відеозаписи надані Департаментом Управління патрульної поліції в Рівненській області, як додатки до протоколу про адміністративне правопорушення, на яких чітко видно момент коли до ОСОБА_1 транспортного засобу підходять працівники поліції він, знаходився на задньому пасажирському сидінні.

Його транспортний засіб не було зупинено працівниками патрульної поліції, а поліцейські підійшли до припаркованого транспортного засобу, яким ніхто не керував, який нікуди не прямував та знаходився за межами проїзджої частини.

Із вищезазначених відеозаписів вбачається, що під час спілкування з працівниками патрульної поліції ОСОБА_2 , неодноразово наголошував на тому, що транспортним засобом AUDI A6 державний номерний знак НОМЕР_1 , володільцем якого він являється, не керував, а за кермом був товариш його друзів який погодився відвезти його додому.

Справа в тому, що на передодні вищезазначених подій, а саме, складання протоколу про адміністративне правопорушення, він перебував у місті Рівне в особистих справах та зустрів своїх давніх друзів з якими він трохи випили (даний факт ним не заперечується), а після довгої прогулянки містом він вирішив викликати таксі та поїхати додому, залишивши свою машину в місті Рівне на парковці, де вона перебувала весь вечір, щоб наступного дня повернутися за нею.

Однак, остерігаючись за цілісність його майна один з його друзів запропонував зателефонувати товаришу який може відвезти його додому на його машині і повернутися у місто на таксі. З таким рішенням він погодився і вже через певний час до нас підійшов даний чоловікта запропонував їхати.

Сівши у автомобіль вони поїхали по вулиці Соборній у бік Луцького кільця, при цьому заїхали на заправку, щоб заправити авто. Рухаючись по вулиці Соборній у «його водія» задзвонив телефон і він здійснив зупинку авто з правого боку проїзджої частини, поблизу того місця де його згодом і було виявлено працівниками Патрульної поліції. Після тривалої розмови по телефону «водій» попросив вибачення та повідомив, що він мусить терміново повертатися додому, оскільки «у нього там якесь ЧП». Я попросив «водія`перш ніж іти додому, прибрати автомобіль з проїзджої частини та припиркувати його на узбіччя, щоб він нікому не заважав. Просила справу закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_3 який суду показав, що близько 03 години ночі 16 липня 2020 року до нього зателефонував його друг ОСОБА_4 та попросив допомоги, у необхідності доставлення додому його товариша який перебуває на підпитку та не може сісти за кермо в такому стані, а залишати машину на парковці боїться.

Із урахуванням того, що ОСОБА_4 неодноразово виручав його у подібних ситуаціях, він не міг йому відмовити та погодився на надання допомоги. Уточнивши місце знаходження автомобіля, він відправився на місце зустрічі.

Прибувши на місце зустрічі він зустрів свого товариша який пояснив, що ОСОБА_5 потрібно відвезти на його автомобілі у село Шпанів, звідки він повернусь додому на таксі, яке оплатить ОСОБА_5 .

Сівши у автомобіль вони поїхали по вулиці Соборній у бік Луцького кільця, при цьому заїхали на заправку, щоб заправити авто, пальне у якому вже закінчувалося. Пробувши певний час на заправці, вони продовжили рух по вулиці Соборній. Відразу після виїзду із заправки у нього задзвонив телефон і він був змушений здійснити зупинку автомобіля біля правого краю проїзджої частини оскільки, йому телефонувала його мама яка із його молодшою сестрою залишилася вдома. По телефону мама запитала «де я?» та «чому мене немає вдома?». У процесі розмови мама пояснила, що вдома зірвало водопровідний кран і його будинок заливає водою. Пояснивши мамі як перекрити воду і розуміючи серйозність ситуації він був змушений пояснити ОСОБА_5 , що змушений залишити його та швидко повертатися додому. ОСОБА_5 не заперечував, тільки попросив прибрати автомобіль з проїзджої частини так щоб він нікому не заважав. Припаркувавши авто на узбіччі відразу за зупинкою громадського транспорту він попрямував додому.

Згодом від його друга ОСОБА_4 він дізнався про те що, відносно ОСОБА_5 того ранку було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак з урахуванням того де було складено протокол та з урахуванням місця знаходження автомобіля, він з упевненістю можє сказати, що це саме те місце де він припаркував авто.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог, передбачених ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечив з підстав, що правил дорожнього руху не порушив, не керував в стані алкогольного сп`яніння автомобілем.

Відповідно до ст. 256 КУпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст.268 КУпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав відповідно до ст.. 268 КУпАП України. Вказане підтверджує порушення його права на захист, що передбачено статті 59 Конституції України .

Крім того порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015№ 1452/735, відповідно до якого, такий огляд проводиться поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених для застосування МОЗ та Держспоживстандартом, у присутності двох свідків.

Недотримання ж порядку проведення огляду є наслідком визнання результатів його проведення недійсними.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до розділу 2 п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п.7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В своїх пояснення ОСОБА_2 показав, що зважаючи на це, у працівників патрульної поліції не було жодних законних підстав вимагати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки така вимога є законною лише до водіїв, які керують транспортними засобами.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оскільки їх покази не можуть бути доказами вказаного правопорушення, так як вони не були очевидцями правопорушення в час і місці вказаних в протоколі. Із змісту долучених до матеріалів пояснень вбачається, що вони написані аналогічні та на заготовлених шаблонах. Крім того, з дослідженого відеозапису, пояснення свідків, були написані заздалегідь.

Вказаний вище протокол не відображає всі обставини справи, та не відповідає вимогам ст. 130 КпАП України, ст. 266 КпАП України Постанови КМУ № 1103 від 17. 12. 2008 р. "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду7 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року., а саме:

Відповідно до п. 1. 10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. В той же час стаття 130 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Відповідальність за знаходженні в автомобілі, навіть у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, законодавством не встановлена. В час коли під`їхав патруль ДПС, транспортним засобом ОСОБА_2 не керував. Тобто водієм ОСОБА_2 не являвся, що можуть підтвердити свідки, та підтверджуються відеозаписом наданим працівниками поліції.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Диспозиція ст.130 КУпАП, за якою працівником поліції кваліфіковано дії ОСОБА_1 передбачає адміністративну відповідальність за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. і такої статті, є керуванням транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Щодо порядку визначення стану сп`яніння та правових наслідків цього. Ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження медичного огляду є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до яких водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Встановлення у правопорушника стану сп`яніння здійснюється відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

З аналізу зазначеної статті вбачається, що така відповідальність настає вразі керування водієм транспортним засобом в стані сп`яніння або за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти те, що це безпосередня дія фізичної особи на цей транспортний засіб з метою встановлення або зміни у цей момент швидкості та напряму руху.

З надаваних вище пояснень та доказів вбачається, що інспектори поліції не зупиняли автомобіль в якому знаходився в якості пасажира ОСОБА_2 , а під`їхали до припаркованого автомобіля який не рухався.

Дані пояснення підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції, з якого вбачається, що працівники поліції під`їжджають до припаркованого автомобіля та просять в ОСОБА_1 який сидить на задньому сидінні, надати документи, а в подальшому пройти медогляд на стан сп`яніння.

За наведених обставин, докази, на які посилався інспектор патрульної поліції в обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненому - є безпідставними, оскільки в останнього можливо і були ознаки алкогольного сп`яніння, про те, він транспортним засобом не керував та на той момент визначення «Водій» на нього не розповсюджувалось.

З урахуванням викладеного, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази які б підтверджували керування ОСОБА_1 , транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням наведеного, протокол про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 № 330585 від 16.07.2020 року, відносно ОСОБА_1 ,за ст. 130 ч.1 КУпАП, не може бути належними доказами в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки такі містять суперечливі дані, та вищезазначені пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Обставини, викладені у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9«Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. (ст. 7 КУпАП).

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі ст.124 ч.1 ст.130 КУпАП, ст.62 Конституції України,та керуючись ст.ст.7, п.1 ч.1 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду К.Е. Даш`ян