Дата документу Справа № 937/138/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/138/20 Головуючий в 1 інст. Кравцов С.О.
Провадження №33/807/283/20 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю представника адвоката Лисенка С.Д., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника адвоката Лисенка С.Д. на постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 26 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 30.12.2019 о 10 годині 48 хв. знаходячись по вул. Космічна м. Запоріжжя, Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan д/з НОМЕР_1 перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі, у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 6231 від 30.12.2019 року. Від керування відсторонений шляхом передачі керма тверезому водію ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції представник адвокат Лисенко С.Д. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вказану постанову суду вважає незаконною та необґрунтованою з наступних підстав. Так, за наявності клопотання про відкладення розгляду справи, суд розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у відсутність особи, яка притягається адміністративної відповідальності та його представника. Крім того, в клопотанні захисник просив витребувати акт медичного огляду, оскільки такий у матеріалах справи відсутній, що не дає можливість суду перевірити результати лабораторних досліджень або взагалі факт їх проведення, однак суд клопотання відхилив. Посилаючись на рішення Європейського суду, сторона захисту вважає, що судом порушено вимоги ст. 268 КУпАП. Звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 помилково надійшла до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області для розгляду внаслідок недбалих дій саме з боку співробітників управлінням патрульної поліції в Запорізькій області, а тому вказівка суду про затягування справи безпідставна. Просить скасувати постанову суду від 26.03.2020 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника адвоката Лисенка С.Д., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника при наявності клопотання про відкладення розгляду справиапеляційна інстанція виходить із наступного.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Матеріали справи свідчать про обізнаність ОСОБА_1 та його захисника про наявність справи в суді першої інстанції та дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 34), записом захисника про ознайомлення зі справою від 25.03.2020 року та його клопотанням про відкладення судового засідання призначеного на 26.03.2020 року (35-36).

Доводи захисника стосовно його зайнятості в іншій справі не заслуговують на увагу, оскільки визначення адвокатом Лисенком С.Д. без дозволу суду з пріоритетністю участі справи не може вважатися порушенням ст. 268 КУпАП зі сторони суду, який належним чином повідомив захисника та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи, про що додатково свідчить довідка секретаря судового засідання ОСОБА_3 (а. с. 38).

Твердження в апеляційній скарзі щодо недбалих дій працівників поліції стосовно помилкового направлення справи відносно ОСОБА_1 до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області також не заслуговують на увагу.

Так, ч.ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП передбачено розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем його вчинення, справи за ч.ч. 1-4 ст. 130 КУпАП також можуть розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 266197 від 30 грудня 2019 року слідує, що місцем проживання ОСОБА_1 вказав АДРЕСА_2 що відноситься до територіальної юрисдикції Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Також, у протоколі зазначено, що справа буде направлена на розгляд до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була повідомлена з місцем та часом розгляду справи, що підтверджується підписом ОСОБА_1 (а.с. 1). Клопотань щодо розгляду справи за місцем реєстації під час складання протоколу від ОСОБА_1 не надходило.

Подальше звернення сторони захисту до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з клопотання про зміну територіальної підсудності було задоволено і справу було направлено до Веселівського районного суду Запорізької області.

Отже, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду щодо дій ОСОБА_1 та його захисника, які направлені на затягування розгляду зазначеної справи з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 266197 від 30 грудня 2019 року, складеним відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, доданими до нього рапортом працівника поліції ОСОБА_4 , диском з відеозаписом зупинки правопорушника, висновком, щодо результатів медичного огляду від 30.12.2019 року № 6231 проведенного КУ Обласним Наркодиспансером.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення

Апеляційним судом було задоволено клопотання сторони захисту та витребувано з КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» наступні документи:

- витяг з журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- копію акту медичного огляду відносно ОСОБА_1 , на підставі якого складено висновок № 6231 від 30 грудня 2019 року.

- копію результата імунохроматографічного дослідчення сечі ОСОБА_1 від 30 грудня 2019 № 9099.

З оглянутих у судовому засіданні апеляційної інстанції витребуваних документів вбачається, що за результатами медичного огляду ОСОБА_1 лікарем було встановлено перебування останнього у наркотичному сп`янінні через виявлення у біологічному зразку ОСОБА_1 амфетаміну та метамфетаміну.

Крім того, з метою перевірки доводів адвоката Лисенка С.Д. що позитивний результат на стан наркотичного сп`яніння можливий через вживання ОСОБА_1 рецептурного препарату «трамадол», оскільки є інвалідом третьої групи, апеляційним судом було допитано в якості свідка лікаря ОСОБА_5 , яким було проведено такий огляд.

Так, лікар пояснив суду, що група лікарських препаратів, до яких відноситься «трамадол» не відноситься до групи психостимулюючих препаратів, тобто до таких, які містять у своєму складі амфетамін чи метамфетамін». Між тим, у сечі ОСОБА_1 було виявлено саме амфетамін, метамфетамін.

Отже, у апеляційного суду відсутні сумніви щодо перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, а призначене покарання за санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника адвоката Лисенка С.Д. залишити без задоволення.

Постанову судді Веселівського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник