ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/1848/20 Головуючий в 1 інст. Гнатюк О.М.
Провадження № 33/807/481/20 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Сапунцова Д.В. справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 6 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, тимчасово непрацюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду першої інстанції 7 квітня 2020 року о 23 годині 35 хвилин ОСОБА_1 по вул. Руставі, буд. 1б, у м. Запоріжжя керував транспортним засобом ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР України). Водія відсторонено від керування транспортного засобу шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати провадження закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування зазначає, що 7 квітня 2020 року він передав свій автомобіль у користування знайомому - ОСОБА_2 , який повернув автомобіль приблизно о 23 год. 15 хв. Він побачив, що в автомобілі не було вимкнено габаритні вогні, у зв`язку із чим вийшов з будинку та сів у салон авто. У цей час зупинився службовий автомобіль поліції. Всі його пояснення щодо того, що він не керував транспортним засобом, залишилися поза увагою поліцейських.

Він відмовився від проходження огляду на місці через те, що засіб «Драгер» перебував у забрудненому футлярі, події відбувалися під час суворих карантинних заходів у зв`язку із протидією пандемії COVID-19. Усі його зауваження з приводу відсутності будь-яких ознак проведення необхідної дезінфекції спеціального засобу також залишилися поза увагою.

Тому він наполягав на проходженні огляду у закладі охорони здоров`я. при цьому він повідомив поліцейських, що дома залишилася малолітня дитина, якій він мав повідомити про відлучення з дому. Однак ця вимога була проігнорована поліцейськими.

Також апелянт посилається на порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважає огляд недійсним, а протокол - недопустимим доказом.

Так, у протоколі суть правопорушення сформульовано незрозуміло, адже не вказано від огляду на стан наркотичного чи алкогольного сп`яніння він відмовився. Формулювання «у встановленому законом порядку» не розкриває суті порушення з огляду на положення ст. 266 КУпАП.

У протоколі не зазначено, чи пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, та не зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. Також не зазначено у протоколі, чи відмовився він від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

Відсутні також пояснення свідків про те, що він відмовився від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

Посилаючись на п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, згідно з яким у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, зазначає, що таке направлення йому не надавалася, що свідчить що поліцейським у встановленому законом порядку його не направляв до закладу охорони здоров`я, а тому він був позбавлений можливості пройти відповідний огляд.

Також апелянт посилається на те, що судовий розгляд відбувся без його участі.

ОСОБА_1 наводить невідповідності тексту постанови фактичним обставинам справи: не вірно визначено місце події - замість двору будинку АДРЕСА_2 ; у постанові не сформульовано у який спосіб він мав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння; відсутні докази направлення його на огляд до медичного закладу.

Також зазначає, що суд безпідставно послався на: протокол ДПР 18 № 2866138 від 21.11.2019, який не має відношення до події; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, при цьому відповідно до постанови він відмовився від проходження огляду; рапорт поліцейського ОСОБА_3 , який не складав протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд не допитав свідків у судовому засіданні, письмові ж пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в суді під присягою. У зв`язку із чим посилання у постанові на письмові показання свідків є неправомірним.

Вказані обставини, на думку ОСОБА_1 , свідчать про поверхневий і формальний розгляд справи без належної перевірки судом наданих доказів.

Також в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яке мотивовано тим, що участі у розгляді справи ОСОБА_1 не брав, копію постанови отримав 09.06.2020.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, судовий розгляд відбувся без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який із датою судового засідання ознайомлений не був, адже судова повістка була повернулася до суду неврученою (а.с. 10). Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 09.06.2020 (а.с. 13), апеляційну скаргу подав 15.06.2020, тобто впродовж 10-денного строку з моменту отримання постанови.

За наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу. Зазначив, що із рішенням суду першої інстанції незгодний. Послався на те, що повістку направлено на неправильну адресу, справу розглянуто без його участі.

Пояснив, що його автомобіль знаходився на парковці, був «підпертий» іншими транспортними засобами. Він, побачивши, що увімкнені габаритні сигнали автомобіля, вийшов вимкнути. Поліцейські під`їхали, не попередивши його про наближення, не привіталися, спитали документи. Запитали, як він себе почуває, запропонували пройти огляд за допомогою засобу «Драгер». Він погодився, але побачивши, що спеціальний прилад брудний, попрохав відвезти на огляд до закладу охорони здоров`я. При цьому просив відпустити його до дитини. Але поліцейські стали складати протокол.

Адвокат Сапунцов В.Д. підтримав апеляційну скаргу з підстав порушенням судом першої інстанції процесуальних норм. Послався на те, що справу розглянуто без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанова містить посилання на докази з іншої справи.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягало у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є обґрунтованими та засновані на досліджених в судовому засіданні наступних доказах.

Відповідно до даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 2922020 ОСОБА_1 по вул. Руставі, буд. 1б, у м. Запоріжжі керував транспортним засобом ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР України). Водія відсторонено від керування транспортного засобу шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. У протоколі наведені анкетні дані свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та містяться їх особисті підписи (а.с. 1).

В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів наведені ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , зазначено про відмову водія від проходження огляду, що зафіксовано свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 3), а тому посилання суду першої інстанції на вказаний документ як на доказ є обгрунтованим.

У рапорті інспектора ОСОБА_3 наведені обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , дані щодо відмови водія від проходження огляду за допомогою спеціального пристрою та у лікаря-нарколога, а також відомості про складення відносно водія протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесення постанови за ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с. 6).

Усупереч відповідних доводів апеляційної скарги у письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначено, що вони були свідками відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду як за допомогою приладу Драгер Алкотест, так і у медичному закладі (а.с. 4, 5).

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що внаслідок недопиту свідків безпосередньо в суді, посилання на їх письмові показання у постанові є неправомірним, адже вказані показання об`єктивно підтверджуються іншими доказами, зокрема відеозаписом правопорушення.

Вказаним відеозаписом зафіксовано наступне.

До того моменту як поліцейський вказав, що все зафіксовано відеокамерою, ОСОБА_1 зазначав, що він може заперечувати те, що автомобіль перебував у русі чи що він був за кермом (файл ). Але в подальшому ОСОБА_1 не заперечує те, що саме він керував транспортним засобом та намагається шляхом умовляння та пропозицій «вирішити» питання уникнути відповідальності.

Також ОСОБА_1 зазначає, що він не довіряє спеціальному технічному засобу, тому поліцейські запропонували проїхати до закладу охорони здоров`я. Але водій не погоджується і на проходженні огляду у медичному закладі.

Зазначене спростовує твердження апелянта про те, що саме він пропонував пройти огляд у медичному закладі, в чому йому було відмовлено.

Повторно відмову водія від проходження огляду як за допомогою технічного засобу Драгер, так і у закладі охорони здоров`я зафіксовано в присутності двох свідків (файл ).

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, апеляційний суд крім відеозапису бере до уваги і відсутність відомостей про оскарження постанови, що винесена поліцейським відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП одночасно із складенням протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, відповідні доводи апелянта свого підтвердження не знайшли.

Доводи щодо неправильного зазначення судом першої інстанції в оскаржуваній постанові реквізитів протоколу знайшли своє підтвердження, однак судом було допущено технічну помилку - описку, яка на правильність судового рішення не впливає.

Апеляційним судом перевірені доводи ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції положень ст. 268 КУпАП, у зв`язку із чим він був позбавлений можливості бути вислуханим судом.

Права ОСОБА_1 було поновлено при апеляційному перегляді, він не був обмежений у правах, передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі і в праві бути присутнім в апеляційному суді, де він користувався правовою допомогою адвоката, надав пояснення по суті правопорушення, приймав участь у дослідженні матеріалів справи, перегляду відеозапису, висловив заперечення з приводу оцінених судом першої інстанції доказів, однак висновки суду першої інстанції не спростував.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н ОВ И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 6 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 6 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/1848/20