справа № 415/3266/20
провадження № 3/415/877/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2020 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого оператором АЗС «Маршал», не є особою з інвалідністю, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 310332 від 13.05.2020 вбачається, що 13 травня 2020 року о 00 годин 13 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , в районі будинку 114 по вулиці Шевцової м. Лисичанська, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Alcotest Drager ARHK-0081», у присутності двох свідків, що підтверджує тест № 457 від 13.05.2020, результат огляду позитивний, становить 1,70%, чим порушив п. 2.9(а) ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП, санкцією якої передбачено відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 12 травня 2020 року він разом зі своєю цивільною дружиною і дітьми приїхали на таксі в гості до свого знайомого - ОСОБА_3 , де разом з останнім розпивали спиртні напої. Приблизно о 23 годині 30 хвилин він разом з дружиною та дітьми вирішили повернутись додому та покликали до себе і ОСОБА_3 . З цією метою він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_4 у якого є машина марки ВАЗ 21013, з проханням відвезти їх, на що той погодився і приїхав за ними. По дорозі додому вони з дружиною сиділи на задньому сидінні автомобіля під керуванням ОСОБА_5 та сварилися. Боярський сидів на передньому пасажирському сидінні. Під час руху транспортного засобу ОСОБА_5 повідомив, що йому потрібно заїхати по своїх справах, після чого зупинив автомобіль біля приватних будинків по вулиці Шевцової м. Лисичанська та десь пішов. Чекаючи повернення ОСОБА_6 , він вийшов по нужді, направившись до кущів, коли до нього підбігли поліцейські, які не представившись, не попередивши про застосування фізичної сили, почали його затримувати, заламали руки та повалили на землю. При цьому, звинуватили в тому, що він керував автомобілем, а коли зупинив авто, став тікати в кущі від поліцейських. Такі дії поліцейських обурили його, оскільки він не керував транспортним засобом, у нього взагалі ні в користуванні ні у власності не має автомобіля і посвідчення водія він ніколи не отримував. Він пояснив поліцейським, що водій і власник цього авто відійшов у справах і зараз повернеться, однак поліцейські не слухали його і після затримання запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестера, на що він погодився і не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, однак звертав увагу поліції, що за кермом не перебував. Розуміючи що поліцейські не хотіли брати до уваги доводи щодо його невинуватості, він зателефонував своєму адвокатові. В цей час до них підійшов водій транспортного засобу - ОСОБА_5 , та пояснив поліцейським, що саме він керував автомобілем, на що у якості доказів пред`явив документи на автомобіль (технічний паспорт та довіреність на право керування транспортним засобом) а також показав останнім ключі від машини. Патрульні жодним чином не відреагували на пояснення ОСОБА_6 та почали проводи огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера для чого привезли двох свідків. В цей час приїхав і його адвокат. Після чого, не маючи жодних доказів, що він керував транспортним засобом, не дивлячись на його заперечення та пояснення ОСОБА_6 , склали протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч.1 ст.130 КУпАП та ч. 2 ст.126 КУпАП.

Після цих подій вони знову сіли до автомобілю ОСОБА_5 , та під керуванням останнього поїхали додому, однак, через декілька хвилин, їх знову зупинив цей же екіпаж патрульних, які склали протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_5 за ст. 122 КУпАП.

Крім того, акт огляду на місці проходження освідування не складався і йому на підпис не надавався. Лише через декілька годин, під ранок, поліцейські приїхали до нього додому та вимагали, щоб він його підписав, на що він відмовився це робити.

У зв`язку з чим, просив суд закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього незаконно і взагалі не містить жодних доказів обставин, які свідчили б про те що саме він керував транспортним засобом.

Представник ОСОБА_4 захисник Костєв Ю.Ф. в судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю належних і допустимих доказів його вчинення.

Допитана в якості свідка за клопотанням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_7 , яку попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, згідно ст. 384 Кримінального кодексу України, і, відповідно, приведено до присяги судом, пояснила, що 12 травня 2020 року вона разом з ОСОБА_1 , з яким спільно проживає та з їх дітьми, на таксі приїхали в гості до свого знайомого - ОСОБА_3 . Свого автомобілю вони ні в користуванні, ні у власності не мають. В гостях у ОСОБА_8 вони вживали спиртні напої, а десь о 23 годині, оскільки дітям потрібно було лягати спати, всі разом вирішили поїхати до них додому. ОСОБА_1 подзвонив своєму знайомому ОСОБА_4 , у якого є автомобіль, щоб той відвіз їх додому. Коли ОСОБА_4 приїхав, сіли до автомобілю, вона з ОСОБА_1 і дитиною позаду, а ОСОБА_3 спереду на пасажирському сидінні. По дорозі вони з ОСОБА_1 посварилися. Через деякий час ОСОБА_4 зупинив автомобіль біля приватних будинків і сказав, що піде по своїх справах та скоро повернеться. ОСОБА_1 теж вийшов з машини по нужді і направився до кущів. В цей час вона побачила, як біля них зупинився патрульний автомобіль, з якого вискочили працівники поліції і побігли за ОСОБА_1 . Вона з ОСОБА_3 теж вийшли з автомобілю і направилися подивитися, що сталося. Підійшовши ближче, побачили, що ОСОБА_1 лежить на землі, а зверху на ньому сидить поліцейський, упершись коліном в спину. Вони були здивовані поведінкою поліцейських і обурені, на якій підставі до ОСОБА_1 була застосована фізична сила. На що поліцейські повідомили, що ОСОБА_1 керував автомобілем, а коли зупинився - тікав від них до кущів. І вона, і ОСОБА_3 заперечували цей факт і намагалися довести поліцейським що автомобілем керував не ОСОБА_9 , і що водій транспортного засобу Капітонов, у якого були і ключі від авто і документи, пішов по справах і зараз повернеться, однак працівники поліції їх не хотіли чути та повідомили ОСОБА_1 , щоб той проходив огляд на стан сп`яніння, у зв`язку з цим вони подзвонили захиснику, який відразу ж приїхав. Також зазначила, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_9 без будь яких доказів його вини, не дивлячись на зауваження адвоката, їх відпустили і вони знову, під керуванням ОСОБА_6 , сіли в авто та поїхали додому. Через декілька хвилин їх наздогнав той самий екіпаж патрульних, які склали протокол про порушення ПДР вже на ОСОБА_6 . Після чого, під ранок, ті ж самі працівники патрульної поліції приїжджали до них додому та вимагали, щоб ОСОБА_9 підписав якийсь ще документ, на що останній відмовився.

Допитаний в якості свідка за клопотанням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 , якого попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань, згідно ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, і, відповідно, приведено до присяги судом, пояснив, що 12 травня 2020 року до нього в гості за адресою: АДРЕСА_2 приїхали ОСОБА_1 та ОСОБА_7 з дітьми. Знаходячись у нього вдома він разом з ОСОБА_9 вживали спиртні напої, а коли дітям потрібно було лягати спати, зателефонували ОСОБА_6 , щоб той відвіз їх на своєму авто додому до ОСОБА_1 . ОСОБА_6 погодився і через деякий час приїхав за ними, він сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з дітьми - на заднє. По дорозі ОСОБА_6 повідомив, що йому потрібно вийти у справах, зупинив свій автомобіль і пішов, ОСОБА_9 також вийшов з авто і пішов у кущі по нужді. В цей час, залишившись в машині, він побачив, що біля їх автомобілю зупинився патрульний екіпаж, і за ОСОБА_1 побігли працівники поліції. Він, увімкнувши камеру на телефоні, почав знімати все що відбувається. Побачив, що ОСОБА_1 поліцейські повалили на землю, пояснивши це тим, що нібито він п`яний перебував за кермом автомобіля і тікав від них. І він, і дружина ОСОБА_1 заперечували це і пояснювали, що водій ОСОБА_4 , який саме і був за кермом, зараз прийде і пояснить все, а ОСОБА_1 взагалі не керував авто, в нього немає ні ключів, ні документів, однак працівники поліції не бажали їх навіть чути. У зв`язку з цими подіями ОСОБА_7 був викликаний захисник. Після він відійшов від місця події, щоб не заважати, а коли все скінчилося, вони поїхали далі. Пізніше, їх знову зупинили працівники поліції і цього разу склали протокол у відношенні ОСОБА_4 за порушення ПДР.

Допитаний в якості свідка за клопотанням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 , якого попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань, згідно ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, і, відповідно, приведено до присяги судом, пояснив, що 12 травня 2020 року він знаходився вдома, коли близько 24 години йому зателефонувала ОСОБА_7 , і попросила забрати її з дитиною і чоловіком з гостей. Він приїхав на автомобілі марки ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 та яким він керує на підставі генеральної довіреності, за вказаною адресою. До автомобілю сіли його знайомі, Боярський на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та діти на заднє. По дорозі ОСОБА_7 з ОСОБА_1 сварилися, тому він, зупинивши машину, сказав їм, щоб вони розбиралися, а сам пішов у своїх справах, щоб купити сигарет. Повернувшись через деякий час, побачив патрульних поліцейських, які затримали ОСОБА_9 за нібито керування авто у стані алкогольного сп`яніння. Він пред`явив патрульним ключі від авто, документи на підставі яких він володіє транспортним засобом, та пояснив останнім, що це його авто, і саме він керував транспортним засобом, а ніяк не ОСОБА_9 , але поліцейські на його пояснення та пред`явлення відповідних документів не реагували. Після провели на алкотестері огляд на стан сп`яніння стосовно ОСОБА_1 , який не керував автомобілем, і склали у відношенні нього протокол про адміністративне правопорушення. Після чого, вони знову сіли у авто і поїхали далі, однак через декілька хвилин знову були зупинені цими ж поліцейськими за те, що він не увімкнув покажчик повороту при початку руху, і на цей раз склали протокол у відношенні нього за порушення ПДР.

Допитана в судовому засіданні за клопотанням особи, що притягається до адміністративної відповідальності поліцейський взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Луганській області ДПП капрал поліції Харченко А.І. на питання суду, чи перебував за кермом автомобіля ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 громадянин ОСОБА_1 , відповіла що, факт руху даного автомобілю та порушення ПДР, які слугували підставою для зупинки даного транспортного засобу, на відеофіксації відображений, але коли вони під`їхали автомобіль вже стояв, і доказів, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21013, в них дійсно немає. В процесі спілкування з ОСОБА_1 до них підходив чоловік, який представився ОСОБА_4 і пояснював, що це він керував своїм автомобілем, на який пред`явив технічний паспорт та довіреність на право користування цим авто, але відлучився, так як ходив до магазину, а ОСОБА_1 і його родина знаходилися в машині в якості пасажирів. Однак, на його пояснення вони уваги не звернули, так як були впевнені в тому, що керував транспортним засобом саме ОСОБА_1 , але доказів цього в них немає.

В судовому засіданні був відтворений та досліджений відеозапис, що міститься на СD носії, з нагрудних камер співробітників патрульної поліції від 12 травня 2020 року, з якого вбачається, що о 00 годині 12 хвилин вони переслідують автомобіль червоного кольору марки ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухається попереду на значній відстані. Відео фіксує, як поліцейські під`їжджають до автомобіля, який вже стоїть.

З наступного відеофайлу, зробленого о 00:13 видно, як ОСОБА_1 лежить на землі, працівники поліції його питають, чого він тікає, у відповідь той говорить: «тікав, тому що злякався, побачивши, що якісь люди його переслідують». Далі, запитують документи на автомобіль, але ОСОБА_1 відповідає, що документів в нього немає, оскільки за кермом він не перебував і взагалі, машини в нього немає. Наряду з питанням поліцейських про наявність заборонених предметів, проводиться поверхнева перевірка.

Після, працівники поліції повідомляють про те, що у них є відео, де зафіксований рух автомобіля, тому в них є підстави вважати, що за кермом знаходився саме ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, він, як водій автомобілю, буде затриманий, в разі не пред`явлення документів для встановлення особи та документів на автомобіль, разом з цим, повідомляють, що в процесі спілкування з ним, вони побачили ознаки алкогольного сп`яніння, і пропонують пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер. ОСОБА_1 у відповідь виявляє готовність пройти огляд на стан сп`яніння і не спростовує факт свого нетверезого стану, але категорично заперечує факт керування автомобілем та, відповідно, наявність документів на нього, крім того, зазначає, що зараз підійде водій машини і пред`явить усі документи.

З наступного відео (00:41) вбачається, що свідків, які були запрошені поліцейськими, інспектор поліції інформує, що під час їх патрулювання, за порушення ПДР ними було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який під час зупинки почав від них тікати та був наздогнаний, в ході спілкування у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Далі, в присутності свідків ОСОБА_1 було запроновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер, на що ОСОБА_1 погодився, але, зазначив, що за кермом автомобіля не був і пройде освідування тільки в присутності адвоката, який вже викликаний і зараз прибуде.

До місця події прибув захисник Костєв Ю.Ф., в присутності якого ОСОБА_1 і проходив огляд на стан сп`яніння.

О 00 годин 46 хвилин до працівників поліції підійшов ОСОБА_4 , і пояснив, що це він керував даним автомобілем, пред`явивши всі документи на транспорт.

Також, в судовому засіданні було досліджено рапорт поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Луганській області ДПП капрала поліції Анастасії Харченко, згідно якого 12 травня 2020 року, патрулюючи у місті Лисичанську у складі екіпажу «Цейлон -116-3» разом з інспектором поліції ОСОБА_11 , ними був помічений транспортний засіб марки ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , який при повороті праворуч ввімкнув покажчик лівого повороту, у зв`язку з порушенням ПДР було прийнято рішення зупинити автомобіль. Після зупинки водій вийшов з транспорту та почав тікати, останнього вдалося наздогнати та супроводити до його транспортного засобу. Під час перевірки було встановлено, що вищевказаний громадянин, яким виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має права керування відповідним типом транспортних засобів. У ході спілкування з водієм у нього було помічено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, на що останній погодився та пройшов огляд на стан сп`яніння у присутності свого захисника та двох свідків. Результат огляду - 1,70%. Відносно останнього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та винесено постанову за ч.2 ст.126 КУпАП.

Свідок ОСОБА_12 , який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення та теж був викликаний в судове засідання, до суду не з`явився, але надав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу про адміністративне правопорушення у його відсутності, оскільки буде знаходитися за межами міста Лисичанська та письмові пояснення, згідно яких, 13 травня 2020 року приблизно о 00:40 він був запрошений працівниками поліції в якості свідка при проведенні огляду на стан сп`яніння гр. ОСОБА_1 , який не заперечував те, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння та пройшов огляд, але в його присутності останній повідомляв поліцейських, що не керував транспортним засобом, а перебував у ньому у якості пасажира. Крім того, він був свідком того, що на місці події знаходився, ще один громадянин, який і в його присутності говорив поліцейським, що саме він керував транспортним засобом, але поліцейські ігнорували його пояснення.

Судом вживались заходи для виклику в судове засідання і допиту в якості свідка ОСОБА_13 , який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, однак даний свідок, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду даної справи та про необхідність його явки, для допиту безпосередньо судом, не з`явився, тому суд був позбавлений можливості допитати останнього безпосередньо в судовому засіданні.

Суд, вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , поліцейську ОСОБА_14 , дослідивши письмові пояснення свідка ОСОБА_12 та інші матеріали справи, а також відеозапис вищевказаних подій і всі обставини справи в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оцінюючи склад адміністративного правопорушення, виходячи із загальної теорії права - склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння, або у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом. Обов`язковою ознакою правопорушення є саме факт керування транспортним засобом.

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами; судноводії; інші особи, які керували річковими або маломірними суднами).

Існування такої складової як суб`єкт правопорушення можливе лише за наявності причинного зв`язку між об`єктивною стороною правопорушення та конкретною особою (вчинення саме конкретною особою дій, що мають ознаки правопорушення).

У даному випадку, для того щоб притягнути конкретну особу до адміністративної відповідальності необхідно встановити, що саме вона вчинила зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення дії, тобто, що саме ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення вчинив дії, які складають об`єктивну сторону інкримінованого йому органом Національної поліції правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, що він керував транспортним засобом в стані сп`яніння, що і стало підставою для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто доказуванню підлягає, серед іншого факт керування особою транспортним засобом.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ№ 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, зокрема встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, тощо…

При цьому протокол про адміністративне правопорушення повинен містити обов`язкові дані, передбачені ст. 256 КУпАП і являється основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу правопорушника, оскільки фактично є остаточним процесуальним документом, в якому, на підставі зібраних у справі доказів, суб`єктом владних повноважень зафіксоване вчинене особою адміністративне правопорушення.

В підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, який не може бути беззаперечним доказом факту керування транспортним засобом, оскільки органом Національної поліції не доведено та жодним чином не встановлено, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зазначено наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, який був оглянутий в судовому засіданні, однак, наданий відеозапис подій не відображає відомостей про вчинення ОСОБА_1 дій, які складають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не містить підтвердження керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Крім того, на відеозаписі зафіксовано заперечення останнім факту керування транспортним засобом і, відповідно, скоєння адміністративного правопорушення.

Таким чином, відеозапис, на якому відсутній факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не може бути покладений в основу притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, а інших належних та допустимих доказів того, що останній керував транспортним засобом, а також жодних пояснень інших осіб, які були б свідками та могли б підтвердити, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, співробітниками патрульної поліції якими було складено відповідний протокол, та які, відповідно до ст. 251 КУпАП повинні були збирати відповідні докази, суду не надано.

Також, щодо відсутності належних доказів того, що останній керував транспортним засобом, підтвердила допитана в судовому засіданні поліцейська ОСОБА_15 , яка саме і складала протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 .

Всі інші докази, надані органом поліції, а саме: письмові пояснення свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , текст яких був написаний інспектором власноруч, чек Drager Alcotest 6820, результат якого 1,70% лише підтверджують факт проходження ОСОБА_1 огляду на встановлення стану сп`яніння, який не заперечує і сам ОСОБА_1 у судовому засіданні.

З огляду на наведене, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження поза розумними сумнівами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Отже, викладені у протоколі обставини не мають належного доказового забезпечення, а це породжує об`єктивний сумнів у їх відповідності фактичним обставинам справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Про те, в порушення вищевказаних вимог органом Національної поліції не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності і усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачяться на її користь.

У судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як посадовими особами Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції не представлено жодних належних та допустимих доказів, які б встановлювали в діях ОСОБА_1 наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і винність останнього у його вчиненні, за обставин, викладених у протоколі.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачяться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 251, 252, ч. 1 ст.247, ч.1 ст.130, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова