Провадження № 3/127/4888/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., дослідивши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першого статті 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 26.04.2020 р. о 23.30 год. ОСОБА_1 , який перебуває під адміністративним наглядом, був відсутній за місцем проживання, чим порушив постанову суду про встановлення відносно нього адміністративного нагляду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав та суду пояснив, що встановлені відносно нього обмеження він не порушує та на час перевірки він перебував вдома. Він вимикає звук на телефоні, оскільки в нього мала дитина, тому не почув дзвінка поліцейського. Зранку він передзвонив на номер пропущеного дзвінка та дізнався, що під час перевірки працівники поліції не змогли потрапити до під`їзду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту частини першої статті 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) випливає, що адміністративна відповідальність настає у разі порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд.

При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 187 КпАП, суд враховує наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 26.04.2020 р. о 23.30 год. ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання. Проте, ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі заперечив, повідомивши, що на час перевірки він перебував вдома. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що з телефонної розмови йому стало відомо про те, що під час перевірки працівники поліції не змогли потрапити до під`їзду будинку у зв`язку із наявним кодовим замком. Такі твердження ОСОБА_1 повністю узгоджуються з наявним в матеріалах справи рапортом, зі змісту якого вбачається, що 26.04.2020 р. о 23.30 год. під час перевірки до помешкання ОСОБА_1 потрапити не вдалося, а на телефонні дзвінки останній не відповідав. При цьому, суд вважає за доцільне зауважити, що та обставина, що ОСОБА_1 не відповів на телефонний дзвінок поліцейського, не може свідчити про його відсутність за місцем проживання.

Будь-яких інших об`єктивних доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 187 КпАП, суду надано не було.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за доцільне зазначити, що частиною другою статті 251 КпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 р. адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Таким чином, здійснюючи аналіз наданих суду доказів у їх сукупності, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 187 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 187, 247, 283 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: