Справа № 185/4007/20
Провадження № 3/185/1361/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року м. Павлоград

Дніпропетровської області

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Щербина О.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на шахті «Самарська» та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 515228 від 11.06.2020 року, складеного 11.06.2020 року слідує, що 27.05.2020 року, о 12.15 год. по вул. Дніпровській, 174 в м. Павлограді, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Lifan 620 номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, сповільнена мова. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 398 від 27.05.2020 року, ОСОБА_1 на час огляду лікарем, перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 вину не визнав.

Зауважив, що 27.05.2020 року працівники поліції безпідставно зупинили його транспортний засіб, під час керування яким він не порушував жодних вимог Правил дорожнього руху. Після зупинки працівники поліції, не обґрунтовуючи підстав зупинки, стали закидати йому, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки він взагалі не вживає алкоголю через низку хвороб, він став заперечувати вказаний факт, а на пропозицію поліцейського пройти відповідний огляд погодився, та добровільно проїхав до медичної установи, для медичного огляду.

Після того, як він пройшов медичний огляд, йому повідомили, що все добре, він ні в чому не винний та його відпустили додому, він уїхав. Висновок огляду на стан сп`яніння за його присутності не складався, будь-яких пояснень від нього з цього приводу працівники поліції не відбирали, вказані документи йому на підпис не надавали, свідки вказаних подій були відсутні.

Згодом, через пів місяці, йому зателефонував працівник поліції, запросив його до себе, та змусив підписати протокол у справі, з яким він категорично не згодний.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши та зіставивши їх між собою та в своїй сукупності, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП за таких підстав.

Так, згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В контексті вимог, зазначених у ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі відомості з детальним викладенням обставин, що стосуються правопорушення, з метою повного відображення фактів учиненого порушення.

Проте, при складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення правоохоронним органом не дотримано зазначених положень закону, а також положень ст.258 КУпАП.

Зокрема, матеріали справи не містять пояснень свідків та/або відео, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем, порушення останнім Правил дорожнього руху, законність вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, а також наявність у водія ознак сп`яніння та фіксування вказаного стану у відповідності до вимог закону.

Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху. Також, матеріали справи не містять і постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вказаних Правил.

Між тим, у своєму рішенні від 15.03.2019 року Верховний Суд у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про зупинку, а також про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, оскільки правоохоронці можуть зупиняти авто лише тоді, коли є факт вчинення правопорушення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається , що у відповідності до власних пояснень від 27.05.2020 року ОСОБА_1 погодився пройти медичний огляд на встановлення стану сп`яніння. Того ж дня 27.05.2020 року щодо ОСОБА_1 було складено медичний висновок.

Поруч з цим, протокол відносно ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП з незрозумілих причин було складено зі спливом пів місячного строку лише 11.06.2020 року

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вбачається, що останнього було відсторонено від керування транспортним засобом.

За таких об`єктивних даних, приймати рішення про умисний та одночасно протиправний характер дій водія ОСОБА_1 , та скоєння останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП немає достатніх підстав, оскільки під час розгляду справи правоохоронний орган, який порушив провадження у справі, не надав суду достатніх доказів винуватості водія ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП, зокрема таких доказів, як пояснення свідків, відео фіксації правопорушення, що підтверджували б факт керування ОСОБА_1 автомобілем, порушення останнім Правил дорожнього руху, законність вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, а також наявність у водія ознак сп`яніння та фіксування вказаного стану у відповідності до вимог закону та Інструкції.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані та надані суду докази, в їх сукупності, суд приходить висновку, що винність ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП під час розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження.

На підставі викладеного, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути провадженням закрита, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 10 днів.

СУДДЯ: ЩЕРБИНА О.О.