Справа №
ПОСТАНОВА

про повернення справи для доопрацювання

"21" жовтня 2020 р. м.Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горгулько Н.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , в.о. начальника цеху тепловодопостачання ТОВ "ПКПФ-Україна", громадянина України, ідентифікаціний код невідомий,

за ч.2 ст.91-5 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №ДЕІ 078* від 07 жовтня 2020 року, складеним старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області Ремеслом А.В., ОСОБА_1 ставиться у обвинувачення вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.91-5 КУпАП, а саме, що 07 жовтня 2020 року о 16 год. 00 хв. порушив під час провадження господарської діяльності екологічні умови, передбачені у висновку з оцінки впливу на довкілля №7-03/12-4/1 в частині відповідності до Закону України "Про охорону земель" здійснення будівельно-монтажних робіт, а саме: допустив зняття та складування грунтової маси без розробки робочого проекту землеустрою, чим порушив ч.2 ст.9 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".

Приймаючи рішення суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно зі змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Частина 2 статті 91-5 КУпАП встановлює відповідальність за недотримання під час провадження господарської діяльності, експлуатації об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі з видобуванням ресурсів корисних копалин, використанням техногенних родовищ корисних копалин, екологічних умов, передбачених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі з видобуванням корисних копалин, використанням техногенних родовищ корисних копалин, а також змін у цій діяльності або подовження строків її провадження - до моменту забезпечення виконання таких екологічних умов.

Диспозиція ст.91-5 КУпАП є бланкетною та відсилає до нормативно-правових приписів Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» № 2059-VIII, який встановлює правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» правопорушеннями у сфері оцінки впливу на довкілля є недотримання під час провадження господарської діяльності, експлуатації об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі з видобуванням корисних копалин, використанням техногенних родовищ корисних копалин, екологічних умов, визначених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі з видобуванням корисних копалин, використанням техногенних родовищ корисних копалин, а також змін у цій діяльності або подовження строків її провадження.

В порушення цих вимог, особою, яка скалала протокол про адміністративне правопорушення не розкрито місця, часу та дати скоєння правопорушення, не розкрито суті скоєного правопорушення (який пункт якого розділу висновку з оцінки впливу на довкілля №7-03/12-4/1 порушено) та ін.

Також, суд звертає увагу, що у зазначеному протоколі відсутній ідентифікаційний номер особи у відповідній графі протоколу, що унеможливлює виконання постанови суду в разі накладення на правопорушника адміністративного стягнення.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 являється в.о. начальника цеху тепловодопостачання ТОВ "ПКПФ-Україна", проте матеріали справи не містять даних про таке як і не містять даних про те, що на ОСОБА_1 покладені обов`язки дотримання ним під час проведення (провадження) господарської діяльності екологічних умов.

Суд звертає увагу, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого відповідною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Висновки викладені Європейським судом справедливості у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до виконання державною Україна.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обставини, викладені в протоколі № ДЕІ 078* від 07 жовтня 2020 року не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 91-5 КУпАП.

Необхідно зазначити, що у ч. 3 ст. 62 Конституції України закріплено основний принцип допустимості доказів, який полягає у тому, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від «01» листопада 1996 року передбачено, що докази мають визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією прав людини і громадянина, встановленого процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Всі сумніви, які маються в матеріалах справи, відповідно до ст. 62 Конституції України, трактуються на користь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1ст. 221 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 91-5 КУпАП, належить до компетенції суду.

Відповідно до змісту п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному органу для належного оформлення.

Оскільки вказані недоліки є суттєвими, не можуть бути усунені суддею і унеможливлюють розгляд справи по суті, а тому з метою повного, всебічного та правильного розгляду адміністративного матеріалу, суддя вважає за необхідне адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 повернути до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області для належного оформлення, з метою дотримання вимог ст.256, 277 КУпАП.

Керуючись наведеним, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Повернути даний адміністративний матеріал до Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області на доопрацювання.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А.Горгулько