Справа № 404/1807/20
Номер провадження 3/404/723/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, за участю захисника Кулібаби М.І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , українки, громадянки України, фізичної особи-підприємця, проживаючої по АДРЕСА_1 ,

у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , яка згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 19.04.2018 року є фізичною особою-підприємцем, проводячи підприємницьку діяльність по вул.Короленка, 1-б у м.Кропивницькому, автомийка «Форсаж», порушила вимоги ст.ст.21, 24 КЗпП України щодо укладення трудових договорів, відповідно до яких працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністерства України.

У ході інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 10.03.2020 року о 11 год. 16 хв. на мийці виявлено за роботою адміністратора ОСОБА_2 , мийників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що зафіксовано засобами фототехніки. Працівник ОСОБА_3 усно повідомив, що працює близько тижня, працівники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 усно зазначили, що працюють перший день, адміністратор ОСОБА_2 усно повідомила, що працює три роки.

ФОП ОСОБА_1 надано:

трудовий договір, наказ №7 від 23.08.2019 року про прийняття ОСОБА_2 на посаду адміністратора з 27.08.2019 року, що підтверджується повідомленням до ДФС про прийняття працівника на роботу від 23.08.2019 року та квитанцією №2;

заяву, трудовий договір, наказ №6 від 05.03.2020 року про прийняття ОСОБА_3 на посаду мийника-прибиральника рухомого складу з 06.03.2020 року, що підтверджується повідомленням до ДФС про прийняття працівника на роботу від 05.03.2020 року та квитанцією №2;

заяву, трудовий договір, наказ №7 від 10.03.2020 року про прийняття ОСОБА_5 на посаду мийника-прибиральника рухомого складу з 11.03.2020 року, повідомлення до ДФС про прийняття працівника на роботу подане 10.03.2020 року о 14 год. 50 хв., що підтверджується квитанцією №2.

Відповідно до пояснень, наданих ФОП ОСОБА_1 працівник ОСОБА_4 10.03.2020 року під час проведення інспекційного відвідування працював з метою ознайомлення з роботою мийника-прибиральника. Також у своїх поясненням ФОП зазначила, що документи про працевлаштування ОСОБА_4 10.03.2020 року не надані у зв`язку з тим, що він відмовився працювати.

У зв`язку з вказаним є підстави вважати, що повідомлення до органів ДФС подано ФОП Крижановською О.В. після допуску працівника ОСОБА_5 до роботи та після того як розпочато інспекційне відвідування у ОСОБА_6 об 11 год. 16 хв. 10.03.2020 року. Тобто використання неоформленої найманої праці ОСОБА_5 мало місце щонайменше 10.03.2020 року.

Для інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 не надано жодних документів, які б підтверджували оформлення трудових відносин з вищезазначеним працівником ОСОБА_4 саме 10.03.2020 року.

Зазначене свідчить про використання неоформленої найманої праці працівників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . ФОП ОСОБА_1 щонайменше 10.03.2020 року.

Таким чином у протоколі про адміністративне правопорушення стверджується, що ФОП ОСОБА_1 вчинила фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту), тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП.

У жодне із судових засідань, призначених на 23.03.2020 року, 31.03.2020 року, 08.04.2020 року та 14.04.2020 року ОСОБА_1 не з`явилася, повідомлялася своєчасно належним чином про час та місце розгляду справи, в тому числі через захисника Кулібабу М.І. (а.с.16, 21, 28, 29, 31, 32, 33, 35).

У судовому засіданні 30.03.2020 року та 14.04.2020 року захисником Крижановської О.В. було долучено до матеріалів справи письмові заперечення та додаткові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до яких остання вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП не визнає та вказує, що в день інспекційного відвідування 10.03.2020 року вона захворіла та знаходилася у сімейного лікаря, який дав їй направлення на проходження обстеження, у зв`язку з чим з 12.03.2020 року вона була госпіталізована до Кіровоградської обласної лікарні. 10.03.2020 року на автомийці «Форсаж» працювала адміністратор ОСОБА_2 , яка з метою знаходження працівників на посаду мийника-прибиральника домовилася про зустріч із ОСОБА_5 на вказаній мийці, де останній з метою продемонструвати свої навики у роботі запропонував помити машину, саме в цей момент прийшли інспектори з метою перевірки. ОСОБА_4 знаходився на мийці з метою ознайомлення з умовами праці, жодної роботи він не виконував і в подальшому відмовився від працевлаштування. Безпосередньо Крижановська О.В. не знала про знаходження ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на мийці та про їх бажання влаштуватися на роботу. Особисто вона не вирішувала питання про прийняття на роботу та допущенні до роботи вказаних осіб. Довідавшись про інспекційну перевірку та про вказані обставини, вона залишила лікарню та виконала всі необхідні дії по працевлаштуванню ОСОБА_5 до 14 год. 50 хв. 10.03.2020 року. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, усунула всі недоліки, є добросовісним підприємцем, вчасно сплачує всі податки та платежі, крім того відповідно до ч.2 ст.265 КЗпП України, має право на застосування до неї, як до особи платника єдиного податку першої-третьої групи, яка вчинила порушення вперше, попередження. Просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Сторона захисту стверджує та категорично наполягає на тому, що ОСОБА_1 не вчиняла будь-яких дій і не допускала до роботи ОСОБА_5 до моменту оформлення трудового договору, а адміністратор ОСОБА_2 не ставила до її відома про вчиненні дії.

Свідок ОСОБА_2 у судове засідання неодноразово викликалася за клопотанням сторони захисту, проте жодного разу не з`явилася для надання пояснень (а.с.27, 34).

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, працівниками Управління держпраці у Кіровоградській області направлено такі докази, які досліджені під час розгляду справи: протокол про адміністративне правопорушення від 12.03.2020 року (а.с.2-3); акт інспекційного відвідування від 12.03.2020 року (а.с.4-6); копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.7), копію паспорта громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_1 (а.с.8, 9), копію трудового договору з ОСОБА_5 від 11.03.2020 року (а.с.10), копію наказу про прийняття на роботу ОСОБА_5 від 10.03.2020 року (а.с.11), копію повідомлення до органів ДФС про прийняття на роботу ОСОБА_5 (а.с.12), копію квитанції, з відміткою про прийняття пакету 10.03.2020 року о 14 год. 50 хв. (а.с.12, зворот), письмові пояснення ОСОБА_1 , які узгоджуються із подальшими її пояснення під час розгляду справи (а.с.13).

Крім цього захисником у судовому засіданні були долучені наступні документи: копію трудового договору від 11.03.2020 року (а.с.40-41), копію наказу про прийняття на роботу ОСОБА_5 від 10.03.2020 року (а.с.42), копію повідомлення до органів ДФС про прийняття на роботу ОСОБА_5 (а.с.43), копії наказів про звільнення ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від 20.03.2020 року (а.с.44, 46), копію наказу про прийняття на роботу ОСОБА_2 від 23.08.2019 року (а.с.45), копію посадової інструкції адміністратора (а.с.47-50), які досліджені під час розгляду справи.

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, виходячи із такого.

Фактично у судовому засіданні з письмових заперечень ОСОБА_1 встановлено, що остання не здійснювала фактичного допуску до роботи на мийці працівників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 без оформлення трудового договору. Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 під час перевірки була відсутня та всі обставини справи встановлювалися на підставі усних пояснень адміністратора ОСОБА_2 , в якої письмові пояснення не відбиралися та до матеріалів справи не були долучені.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 домовившись із адміністратором ОСОБА_2 в день перевірки 10.03.2020 року вперше прийшли на мийку та мали намір ознайомитися з обов`язками мийника для подальшого їх можливого працевлаштування. У цей же день ОСОБА_4 відмовився від працевлаштування, а з ОСОБА_5 було укладено трудовий договір, про що було повідомлено органи ДФС 10.03.2020 року о 14 год. 50 хв. тобто після інспекційного відвідування, яке мало місце 10.03.2020 року об 11 год. 16 хв., що крім того підтверджується самим протоколом про адміністративне правопорушення та долученими до нього матеріалами справи.

Таким чином судом встановлено, що у справі немає достатніх достовірних доказів, які доводили б те, що ОСОБА_1 10.03.2020 року у будь-якій формі допустила до роботи на мийці «Форсаж» по вул.Короленка, 1-б у м.Кропивницькому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 без оформлення трудових відносин. Будь-які сторонні свідки (відвідувачі мийки тощо), які б підтверджували виконання вказаними особами будь-яких посадових обов`язків без оформлення трудових відносин, відсутні.

Письмові пояснення працівників, у тому числі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також клієнтів, адміністратора ОСОБА_2 під час перевірки до матеріалів справи не долучено. Докази обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення та акті перевірки відсутні.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.3 ст.41 КУпАП, оскільки у справі не доведено те, що особисто ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець допустила до роботи на мийці ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, або такий допуск до роботи відбувся з її відома, без оформлення трудових відносин.

При цьому несвоєчасне повідомлення органів ГУ ДПС у Кіровоградській області про прийняття на роботу не підпадає під ознаки правопорушення, яке передбачене саме ч.3 ст.41 КУпАП, оскільки такі дії не є фактичним допуском працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), який як встановлено судом, був оформлений.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями КУпАП не визначено повноважень суду щодо зміни кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з однієї статті на іншу статтю КУпАП.

З огляду на викладене суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

З огляду на викладене, керуючись ч.3 ст.41, ст.247 п.1, ст.ст.283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда

В.В. Поступайло