Провадження № 3/537/738/2020
Справа № 537/1466/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2020 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Фадєєва Світлана Олександрівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з БПП у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно повідомлення з Державної фіскальної служби від 08.05.2020, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутні, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 27.04.2020 о 02 год. 21 хв. в м. Кременчуці по просп. Свободи, 2 ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме : зіниці очей дуже розширені та не реагують на світло, блідий покрив шкіри обличчя. Від подальшого проходження огляду на стан сп`яніння в КП «ПОНД ПОР» відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 16.06.2020, не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення повістки за місцем проживання, вказаним ним під час складення протоколу про адміністративне правопорушення. Про належне повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідчить його клопотання від 16.06.2020, що надійшло до суду електронною поштою. В клопотанні ОСОБА_1 підтвердив, що йому відомо про час та місце розгляду справи, просив відкласти розгляд справи у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні, докази чого надасть пізніше, а також у зв`язку з необхідністю укладення договору з адвокатом на представництво його інтересів у суді. Крім цього, просив суд надати можливість ознайомитися з матеріалами справи.

19.06.2020 на електронну адресу, вказану ОСОБА_1 , а також на адресу його проживання, вказану ним у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, та на адресу проживання, вказану ним у письмовому клопотанні, суддею було надіслано листа, де вказано на час та місце ознайомлення з матеріалами справи, а також роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі і право користуватися юридичною допомогою адвоката, та прохання завчасно забезпечити ознайомлення адвоката з матеріалами справи у разі укладення договору про надання юридичної допомоги.

З матеріалами справи ОСОБА_1 був ознайомлений в суді 17.07.2020, цього ж дня повторно під розпис повідомлений про час та місце розгляду справи. Про неможливість явки до суду на вказану дату не повідомляв. Будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання 16.06.2020 не надав.

23.07.2020 в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчить його розписка. 22.07.2020 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про направлення справи за підсудністю за місцем його проживання до Комсомольського міського суду Полтавської області.

З огляду на те, що ОСОБА_1 достовірно знав, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який розглядається судом, але не з`явився в судове засідання, не зазначив поважних причин неявки до суду, суд оцінює таку процесуальну поведінку як направлену на умисне, безпідставне затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП, що суперечить загальноправовому принципу добросовісності.

Принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Добросовісність при реалізації прав і повноважень втілюється у неприпустимості зловживання правом, яку зазвичай виводять із конституційних положень, згідно з якими здійснення прав та свобод людини не повинне порушувати права та свободи інших осіб; заборони обходу закону, тобто ухилення від застосування обов`язкового правила шляхом використання легального засобу, але з негативними намірами, при цьому обхід закону передбачає свідоме створення суб`єктами права певного фактичного складу (чи утримання від його створення) з метою забезпечити щодо себе дію одного правового припису та/чи не допустити дію іншого.

Посилання на принцип добросовісності було використане Конституційним Судом України при винесенні рішення у справі про охоронюваний законом інтерес (від 1 грудня 2004 р. № 18-рп/2004), в якому визначено, що добросовісність, як загальноправовий принцип, є одним з критеріїв для визначення того, чи є будь-який інтерес «охоронюваним законом», тобто самостійним об`єктом судового захисту. В Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 р. № 15-рп-2004 у справі № 1-33/2004 (справа про призначення судом більш м`якого покарання) зазначено, що справедливість як одна з основних засад права - є вирішальною у визначенні права як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Як правило, справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в однаковому юридичному масштабі поведінки і в пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, законом не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суд позбавлений права у разі ухилення від явки до суду на виклик судді цю особу піддати приводу органом внутрішніх справ.

Одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

З огляду на наведене, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про направлення справи за підсудністю до іншого суду суддя приходить до переконання, що воно не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Місцем проживання ОСОБА_1 , яке він зазначив при складання протоколу, є АДРЕСА_1 , що відноситься до юрисдикції Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області. В свою чергу в клопотанні про направлення справи до Комсомольського міського суду Полтавської області Пантелей Е.О ОСОБА_2 зазначив місце своєї реєстрації як АДРЕСА_2 , при цьому у підтвердження реєстрації надав копію витягу з ЄДДР від 2018 року.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що місцем вчинення адміністративного правопорушення є Полтавська область, м. Кременчук, проспект Свободи, 2, що відноситься до юрисдикції Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Відповідно до ч.2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 -126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

При цьому у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність, питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом поліції.

Будь-яких доказів неможливості явки до Крюківського районного суду м. Кременчука Пантелей Е.О. не надав, справа підсудна саме цьому суду, а тому підстав для задоволення клопотання суд не вбачає.

Вирішуючи питання про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суддя бере до уваги наступне.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-УІІІ від 22 листопада 2018 року (далі - Закон), тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Після набрання чинності Законом, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, було виключено з частин першої та третьої статті 130 КУпАП та закріплено у статті 286-1 КК «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у частині другій статті 4 КК, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Ці положення кореспондуються з положеннями частини другої статті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП в редакції, що діяла на час події, передбачена відповідальність в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №302545 від 27.04.2020 вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків в КП «ПОНД ПОР». Згідно письмових пояснень у протоколі ОСОБА_1 останній з протоколом не згоден. Згідно висновку лікаря-нарколога Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.04.2020, ОСОБА_1 відмовився від проведення медичного огляду. Також відповідно до письмових поясненнь свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився у їхній присутності.

Разом з цим, дослідивши докази, суд прийшов до переконання, що відмова від проходження огляду не була добровільною.

З відеозапису, дослідженого в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 заперечує факт вживання наркотичних засобів та погоджується на проходження огляду у медичному закладі. До медичного закладу ОСОБА_1 прибуває у супровіді працівників поліції. З відеозапису також вбачається, що під час підготовки до огляду лікар-нарколог переконує ОСОБА_1 про доцільність відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку з тривалим часом відібрання аналізів та проведенням дослідження. Після розмови відеозапис переривається (02:52 год.), з наступного відеозапису з відтворенням подій, що мали місце через 5 хвилин (02:57), вбачається, що ОСОБА_1 у приміщенні КП «ПОНД ПОР» відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох запрошених свідків та лікаря-нарколога, будь-яких пояснень не надає. Тобто, з дослідженого судом відеозапису вбачається, що відмова ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння стала наслідком переконування лікар-нарколога (відеофайл ).

В ході розгляду справи судом неодноразово здійснювалися виклик свідківОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зазначених у протоколі, з метою їх допиту у суді та встановлення обставин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, проте свідки жодного разу не з`явилися до суду, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи за адресами, вказаними ними у протоколі.

Виходячи із викладеного, на думку судді, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 добровільно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що особою, що яка складала адміністративний протокол, не було надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З цих підстав суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В силу ч.1 п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Суддя: Світлана Олександрівна Фадєєва