ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2020 р. м. Кремінна

Справа № 414/1407/20

Провадження № 3/414/387/2020

Суддя Кремінського районного суду в Луганській області Панчук М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 23 вересня 2004 року Кремінським РВ УМВС України в Луганській області, (зі слів) працює ФОП « ОСОБА_2 », до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та вимоги ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),

встановив:

як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААП № 327265 від 09.07.2020, 09 липня 2020 року приблизно о 12:15 год. на а.д. Р-66 на виїзді з м. Кремінна в бік м. Сватове, на регулярному маршруті пасажирських перевезень сполученням «Кремінна-Бараниківка» водій на т.з. РУТА17-СПВ, д.н.з. НОМЕР_2 , перевозив пасажирів в кількості 20 осіб, маючи 14 пасажирських місць, що на шість пасажирів більш ніж сидячих місць, чим порушив вимоги п. 7 Постанови КМУ № 392 від 20.05.2020.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 09.07.2020 він дійсно перевозив пасажирів на вказаних маршруті та транспортному засобі. В той день кількість пасажирів він не рахував, чи рахували працівники поліції під час складання протоколу пасажирів не знає, але вважає, що кількість пасажирів не перевищувала допустиму, пасажири їхали у масках, деякі стояли і серед них були діти. До того ж додатково пояснив, що під час поїздки деякі пасажири стоять, навіть за наявності вільних місць для сидіння, при цьому вони на зауваження водія не реагують та причин того, чому вони не займають місць для сидіння водію не пояснюють, вважає, що це може бути через їх стан здоров`я. За наслідком дослідження відеозапису пояснив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення він вказав, що вину визнає, оскільки не хотів спорити з працівниками поліції, але при цьому працівники поліції не пояснили йому, яке саме адміністративне правопорушення він вчинив і звернув увагу, що якийсь працівник поліції на відеозаписі рахував вголос у автобусі та дорахував до 14 і більше не рахував. Зазначив, що були свідки події, тобто самі ж пасажири, однак відсутність пояснень таких свідків у матеріалах справи підтверджує, що він ніяких адміністративних правопорушень не вчиняв.

Розглянувши справу, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №327265 від 09.07.2020 у останньому в графі «свідки» зазначено, що такі не залучалися, але при цьому в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 перевозив пасажирів, які були свідками цієї події, проте пасажири, як свідки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не залучалися та пояснення від них відібрані не були (а.с. 2). При цьому до протоколу не додано жодного письмового доказу, на кшталт, акту, протоколу огляду і т.п., який би підтверджував факт перебування у транспортному засобі пасажирів саме у кількості 20 осіб, яких працівники поліції перерахували.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні відеозапису, на останньому зафіксовано транспортний засіб автобус, водія ОСОБА_1 та пасажирів, але з дослідженого відеозапису неможливо встановити кількість пасажирів, які були в автобусі на момент здійснення відеозапису та складання протоколу про адміністративне правопорушення. Жодного іншого доказу щодо кількості пасажирів, окрім відеозапису з якого неможливо встановити кількість пасажирів, до протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не додано.

Окрім цього, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи, до протоколу також не додано жодних доказів про технічні характеристики, визначені в реєстраційних документах на транспортний засіб РУТА17-СПВ, щодо кількості пасажирських місць та можливості перевезення пасажирів у розрахунку саме на 14 пасажирських місць, як про це зазначено у протоколі, при цьому обов`язок збирання доказів покладено саме на уповноважену особу, яка складала такий протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Пунктом 1 Постанови КМУ №392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 .

Відповідно до підпункту 7 пункту 3 Постанови КМУ №392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на період дії карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом, зокрема пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та контроль використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення.

Пунктом 7 Постанови КМУ №392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на яку саме посилається у протоколі про адміністративне правопорушення інспектор ВБДР УПП в Луганській області, затверджено Порядок проведення обов`язкової обсервації осіб, які здійснюють перетин державного кордону.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст.44-3 КУпАП є бланкетною, а тому при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства, що встановлюють правила карантину.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено посилання на порушення п. 7 Постанови КМУ№ 392 від 20.05.2020, при цьому пунктом 7 Постанови КМУ №392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» затверджено Порядок проведення обов`язкової обсервації осіб, які здійснюють перетин державного кордону. Отже, особою уповноваженою на складання проколу про адміністративне правопорушення невірно зазначено спеціальну норму законодавства, якою встановлено заборону щодо перевезення пасажирів під час дії карантину.

Крім того, суду не доведений той факт, що ОСОБА_1 порушив підпункт 7 пункту 3 Постанови КМУ №392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» щодо заборони перевезення пасажирів під час дії карантину, оскільки суду не надано жодних доказів порушення ОСОБА_1 встановленої заборони щодо перевезень, як то пояснень свідків, протоклів огляду місця події щодо встановлення кількості пасажирів, які перевозилися, при цьому відеозапис, доданий до матеріалів справи суд визнає недостатнім, так як в останньому неможливо чітко вказати кількість пасажирів,перевезення яких здійснював ОСОБА_1 у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час.

Інших доказів, на підтвердження скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, окрім відеозапису, з якого неможливо встановити кількість пасажирів у транспортному засобі, суду не надано.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карєлін проти Росії» зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин, суд позбавлений можливості редагувати зазначену у протоколі фабулу адміністративного правопорушення відповідно до норм чинного законодавства та практики Європейського суду з прав людини з огляду на принцип рівності сторін процесу.

Крім того, у ч. 2 ст. 251 КУпАП наголошується, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ зазначає, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (рішення у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008).

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Малофєєв проти Росії» від 30.05.2013 та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016 наголошується, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки в такому випадку обвинувачення буде підтримуватися самим судом, що матиме наслідком порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Таким чином, самостійне відшукування судом доказів вини особи у вчиненні інкримінованого правопорушення може свідчити про порушення принципу рівності сторін процесу та права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки діючим законодавством суд не наділений правом відшукувати та витребовувати докази під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. При цьому суд враховує загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність події та у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки в діях ОСОБА_1 судом не було встановлено наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 7, 44-3, 247, 268, 283, 284, КУпАП,

постановив:

справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя М.В. Панчук