Справа № 750/4795/20 Головуючий у 1 інстанції Сапон А. В.
Провадження № 33/4823/271/20
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський Апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

його захисника - адвоката Рябініна Д. Д.

Розглянув апеляційну скаргу захисника - адвоката Рябініна Д. Д. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і житель АДРЕСА_1 , громадянин України, ФОП, неодружений,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн 40 коп. судового збору.

Як установив суд, 06 червня 2020 року о 03 годині 37 хвилин по проспекту Миру, 31 в м. Чернігові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «БМВ 320», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння та на порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Рябінін Д. Д. просить постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП, через скасування акту, який передбачав відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотивуючи тим, що судом не було з`ясовано та прийнято до уваги, що на час судового розгляду справи відповідальність за ст. 130 КУпАП була скасована Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 321-ІХ від 03.12.2019, яка набрала чинності 01 липня 2020 року.

Вказує про те, що всупереч вимог ст. 252 КУпАП у своєму рішенні суд не навів аргументованих висновків на письмові пояснення захисника з приводу закриття провадження у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На думку апелянта висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення зроблені судом без дотримання вимог ст. ст. 251-252 КУпАП, що свідчить про необхідність скасування судового рішення.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Рябінін Д. Д. та ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі через скасування відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисника, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Як убачається з матеріалів справи, водій ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Факт відмови від проходження такого огляду підтвердив і сам ОСОБА_1 у присутності свого захисника під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Отже, висновки суду про винуватість водія ОСОБА_1 у невиконанні вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні обставин справи та є цілком обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, який діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким посилена відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і за ці дії передбачена кримінальна відповідальність.

Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на яку вказує апелянт, передбачена пунктом 6 статті 247 КУпАП, як скасування акту, який встановлював адміністративну відповідальність, у даному випадку відсутня.

В силу ч. 2 ст. 8 КУпАП, закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Не можна засудити особу за злочин, який на час вчинення визнавався як правопорушення.

Згідно положень, які містяться у частині другій статті 4 КК України, відповідно до яких кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом, що діяв на час вчинення цього діяння.

Зазначенні положення кореспондуються з положеннями частини другої статті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Таким чином, у даному випадку має місце ультра активна (переживаюча) дія Закону, коли приписи нормативно-правового акту, який діяв раніше, поширюються на нереалізовані або не припинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акту, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникнуть після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Більш того, 03 липня 2020 року положення Закону України № 321-ІХ від 03.12.2019 були декриміналізовані Законом № 720-IX з одночасним повторним запровадженням адміністративної відповідальності за їх вчинення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Рябініна Д. Д. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець