КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою його захисника - адвоката Федорова Д.С. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.03.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На вказану постанову захисник Федоров Д.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , 23.06.2020 року подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.03.2020 року та закриття провадження в справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також апелянт подав клопотання, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови від 07.03.2020 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки незважаючи на його клопотання про відкладення судового розгляду, суд розглянув справу без його участі та участі ОСОБА_1 , копія оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не направлялась та була отримана його захисником тільки 14.06.2020 року після звернення до Святошинського районного суду м. Києва.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи клопотання його захисника щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.03.2020 року, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення цього строку, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та його захисник Федоров Д.С. дійсно не були присутні 07.03.2020 року під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, однак останні були обізнані про розгляд даної справи Святошинським районним судом м. Києва, про що свідчать клопотання захисника Федорова Д.С. про відкладення судового розгляду (а.с. 6, 16), а тому об`єктивно мали можливість дізнатись про рух даної справи та результати її розгляду, однак з апеляційною скаргою на оскаржувану постанову судді від 07.03.2020 року захисник Федоров Д.С. звернувся лише 23.06.2020 року, тобто поза межами строку визначеного статтею 294 КУпАП, якою регламентовано порядок і строки оскарження рішень судді в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26.31.2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).

Враховуючи практику ЄСПЛ апеляційний суд вважає, що вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.03.2020 року не можна визнати поважними, а тому у поновленні пропущеного строку слід відмовити. Інших об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для оскарження постанови судді у визначений законом строк апелянтом не наведено.

Посилання апелянта на ту обставину, що копія оскаржуваної постанови Святошинського районного суду м. Києва від 07.03.2020 року ОСОБА_1 не направлялась та була отримана його захисником тільки 14.06.2020 року після звернення до Святошинського районного суду м. Києва, як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, є безпідставними, оскільки матеріалами даної справи встановлено, що ОСОБА_1 27.05.2020 року сплатив штраф (а.с. 25), призначений йому вказаною постановою від 07.03.2020 року, а отже останній був обізнаний про прийняте судом рішення.

Крім цього слід зазначити, що стаття 294 КУпАП пов`язує обчислення строку на оскарження саме з днем винесення постанови, а не з днем отримання її копії.

Оскільки з апеляційною скаргою на постанову судді від 07.03.2020 року стосовно ОСОБА_1 його захисник Федоров Д.С. звернувся лише 23.06.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження і майже через місяць, як ОСОБА_1 27.05.2020 року на виконання оскаржуваної захисником постанови сплатив штраф, то у відповідності з вимогами ч.2 ст. 294 КУпАП, у зв`язку з відмовою у поновленні цього строку, апеляційну скаргу захисника Федорова Д.С. слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику Федорову Д.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та повернути захиснику Федорову Д.С. його апеляційну скаргу на цю постанову разом з доданими до неї матеріалами.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова