Провадження № 33/801/618/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Чернюк І. В.
Доповідач: Береговий О. Ю.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю., розглянув апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кадочнікова Андрія Олеговича,

на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 346477 від 04 травня 2020 року водій ОСОБА_1 04 травня 2020 року о 13:20 год. на АД М-12 395 км керував транспортним засобом ГАЗ 31105 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 пройшдено у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, проба позитивна 1,43 %. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 420,40 грн. в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №346477 від 04травня 2020 року, роздруківкою результату приладу «Драгер», актом огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 був згоден із результатом освідування, письмовими поясненнями свідків, рапортом поліцейського.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Кадочніков А.О. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позитивний результат огляду на стан алкогольного сп`яніння 1,43% із застосуванням приладу «Драгер» належать не йому, оскільки вважає, що він був тверезий. Крім того, вважає, що працівниками поліції в порушення вимог інструкції в якості свідків були залучені працівники поліції щодо яких у останнього є сумніви у їх неупередженості. Разом з тим, зазначає, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено у витребуванні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції.

Також, до початку судового засідання захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Кадочніковим А.О. подано клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивоване тим, що 01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII. За наведених обставин вважав, що по відношенню до ОСОБА_1 неможливо застосувати положення ст.130 КпАП України в редакції, які діяли до 01 липня 2020 року, оскільки дана стаття була скасована Законом № 2617-VIII, який зворотної дії не має, а також і положення ст.130 КпАП України в редакції Закону № 720 IX, який також не має зворотної дії на правовідносини, що існували до 01 липня 2020 року. Просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, на підставі п. 6 ст. 247 КпАП України, у зв`язку із скасуванням акту, який встановлював адміністративну відповідальність.

Крім того, 13 серпня 2020 на адресу Вінницького апеляційного суду від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кадочнікова А.О. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 13 серпня 2020 року о 11 год. 50 хв., яке мотивоване тим, що останній не може з`явитись, оскільки він приймає участь в судовому засіданні в Вінницькому районному суді Вінницької області, яке призначено на 13 серпня 2020 року о 11:30 год.

Разом з тим, заявник до вказаної заяви не надав жодного доказу, що підтверджує його участь у вказаному судовому засіданні, а тому суд апеляційної інстанції розцінює вказані дії захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кадочнікова А.О., як намір затягнути розгляд справи та свідомого уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Крім того, з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник Кадочніков А.О. були завчасно та належним чином повідомлені про розгляд вказаної справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003).

Таким чином, суд вважає за можливе, з урахуванням положень ст. 268 КУпАП продовжити розгляд справи за відсутності особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кадочнікова А.О.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вирішуючи клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кадочнікова А.О. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з п. 6 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

У цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність. Однак у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, була не скасована, а, навпаки, посилена.

До того ж, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17.06.2020 року, який набрав чинності 03.07.2020 року, виключено підпункти, у відповідності з якими стаття 130 КУпАП викладалася в редакції, яка не передбачала адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за вказані раніше дії, а натомість Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, яка встановлювала кримінальну відповідальність за ці дії.

З огляду на те, що дія статті 130 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення, є ультраактивною, тобто поширюється на нереалізовані або не припинені на момент втрати відповідним законом чинності правовідносини, а дія Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року, який вводив кримінальну відповідальність і більш тяжке покарання за ці ж дії, поширюється лише на нові правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, а також що на час апеляційного розгляду стаття 130 КУпАП знову діє в попередній редакції, за якою щодо ОСОБА_1 і було складено протокол про адміністративне правопорушення, підстави для закриття провадження у справі, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, відсутні.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п.п. а п. 2.9 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

При апеляційному розгляді встановлено, що водій ОСОБА_1 04 травня 2020 року о 13:20 год. на АД М-12 395 км керував транспортним засобом ГАЗ 31105 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 пройдено у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, проба позитивна 1,43 %.

Даний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

За клопотанням захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кадочнікова А.О., з метою повного та об`єктивного розгляду справи апеляційний суд витребував відеозапис з нагрудної камери інспектора взводу № 2 роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП старшого лейтенанта Гончарука В.О. щодо подій, які 04 травня 2020 року о 13:20 год. на АД М-12 395 км.

З наданого відеозапису нагрудної камери вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , особисто, добровільно з його згоди пройшов тестування на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер», що також підтверджується роздруківкою результату приладу «Драгер» №6820 від 04 травня 2020 року, яка підписана Ящуком В.А., а тому доводи апеляційної скарги захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кадочнікова А.О. про те, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння 1,43% із застосуванням приладу «Драгер» належать не ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я, МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Отже, у випадку незгоди з показниками газоаналізатора «Драгер 6820» водію надано право пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, вказаним правом ОСОБА_1 на власний розсуд не скористався, підписав протокол про адміністративне правопорушення, роздруківку результату огляду на стан алкогольного сп`яніння 1.43% із застосуванням приладу «Драгер», будь-яких зауважень до них не вказав.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кадочнікова А.О. про те, що до складення протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було залучено в якості свідків працівників поліції, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

З оглянутого відеозапису нагрудної камери інспектора взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП старшого лейтенанта Гончарука В.О. вбачається, що свідками вказаної події було запрошено громадянку ОСОБА_3 , місце роботи якої невідоме та громадянина ОСОБА_4 , який є працівником КП «Муніципальна варта».

В той час, відповідно до п. 7 Розділу IХ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Під поліцейськими, як слідує зі змісту даної інструкції, зокрема п. 1 розділу 1, слід розуміти поліцейських підрозділів патрульної поліції та поліцейських, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція.

Відповідно, працівники КП «Муніципальна варта», хоча і беруть участь у забезпеченні безпеки дорожнього руху та вживають спільно з працівниками Національної поліції заходів щодо припинення адміністративних правопорушень, згідно з статутом, однак не є поліцейськими у розумінні цієї Інструкції, а також інших нормативно-правових актів.

Той факт, що свідок ОСОБА_4 є працівником КП «Муніципальна варта», не може бути підставою для визнання його показань недопустимими, оскільки в межах справи про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 відсутні жодні відомості щодо упередженості або будь якої зацікавленості вказаного свідка.

Тому залучення його як свідка вчинення адміністративних правопорушень не суперечить вимогам закону.

Крім того, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Інші доводи апеляційної скарги носять формальний характер та на увагу не заслуговують.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кадочнікова Андрія Олеговича залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий