ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/136/20 Справа № 707/2944/19 Головуючий по першій інстанції Морозов В.В.
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 28 січня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №396696 від 09.12.2019, ОСОБА_1 09.12.2019 року о 22 год. 35 хв. в с.Червона Слобода Черкаського району Черкаської області по вул.Чигиринський шлях, керував автомобілем Samand, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 28 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 28 січня 2020 року, скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ч.2 с.130, ст.251, ч.1 ст.256, ч.3 ст.266 КУпАП, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, порушено норми ст.252 КУпАП.

Зазначає, що відповідальність за керування автомобілем з ознаками сп`яніння законодавством не встановлена.

Вважає, що в протоколі не сформульовано, який саме огляд він має пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп`яніння чи наркотичного) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я), правопорушник не має можливості надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється).

Зазначає, що у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. Також в протоколі не зазначено, що водій відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, що також не зазначено у поясненнях свідків.

Крім того, у матеріалах справи відсутнє направлення особи у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, тобто водій був позбавлений можливості у встановленому законом порядку прийти відповідний огляд.

Вказує, що матеріали провадження не містять доказів відсторонення його від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумніви у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів.

Вважає, що ним не було порушено п.2.5. ПДР України, оскільки не повинен проходити огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, тоді як згідно протоколу йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння працівниками патрульної поліції, що суперечить даному пункту Правил.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови і закриття провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 396696 від 09.12.2019, складеного інспектором СРПП №4 Черкаського РВП Савченком Ю.О., про те, що ОСОБА_1 09.12.2019 о 23 год. 05 хв. в с.Червона Слобода Черкаського району Черкаської області по вул.Чигиринський шлях, керував автомобілем Samand, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло), від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП;

- пояснень від 09.12.2019, отриманих від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку в медичному закладі для визначення стану наркотичного сп`яніння. Також відмовився від підпису в протоколі та наданні будь-яких пояснень.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та обгрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Неспроможними є доводи апелянта про те, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ч.2 с.130, ст.251, ч.1 ст.256, ч.3 ст.266 КУпАП, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, порушено норми ст.252 КУпАП, оскільки є такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні положень матеріального та процесуального закону, а також такими, що спростовуються матеріалами справи.

Не підлягають до задоволення і доводи апелянта про те, що в протоколі не сформульовано, який саме огляд він має пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп`яніння чи наркотичного) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я), правопорушник не має можливості надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється), так-як спростовуються матеріалами справи.

Зі змісту протоколу достовірно вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 396696 від 09.12.2019.

05.06.2020 №4513/47/01-2020 т.в.о. начальника Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області А.Ястремським направлено на адресу Черкаського апеляційного суду довідки АРМОР про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, згідно яких, ОСОБА_1 протягом року неодноразово вчиняв порушення, передбачені ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта, що у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду не підлягають до задоволення, оскільки відповідно до п.7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 №1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу обов`язкове. Тобто, зазначений огляд проводиться тільки у закладі охорони здоров`я та не може проводитися з використанням спеціальних технічних засобів, як зазначає ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що у протоколі не зазначено відмову його від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, що також не зазначено у поясненнях свідків, спростовуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Неприйнятними є доводи апелянта про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення особи у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, тобто водій був позбавлений можливості у встановленому законом порядку прийти відповідний огляд, оскільки ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за відмову від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, а тому, в даному випадку, зазначене апелянтом направлення не передбачено вимогами чинного законодавства.

Не підлягають до задоволення, так-як ґрунтуються на хибному тлумаченні положень закону,доводи апелянта про те, що ним не було порушено п.2.5. ПДР України, оскільки він не повинен проходити огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, тоді як згідно протоколу йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння працівниками патрульної поліції, що суперечить даному пункту Правил.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Безпідставними для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції є також доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що матеріали провадження не містять доказів відсторонення його від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумніви у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів.

Дослідивши вказані докази та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, та достовірності, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, відповідає санкції ч.2 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Черкаського районного суду Черкаської області від 28.01.2020 щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 28 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба