Справа № 263/8629/20
Провадження № 3/263/2702/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Ікорська Єлізавета Сергіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , не працюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 08 липня 2020 року о 11:50 год., знаходячись за адресою: вул. Казанцева, 9, м. Маріуполь, Донецька область, здійснювала провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 свою провину у вчиненому адміністративному правопорушення не визнала, надала суду письмові пояснення, у яких зазначила, що вона не здійснювала торгівлю, а лише стояла біля прилавку із закритою коробкою, а її родич ОСОБА_2 відносив товар. Вказує, що вона пояснила працівнику поліції, що вона не торгує, товар не її та вона не працює, однак це залишено поза увагою. Тоді їй сказали відкрити коробку, зробили опис товару та запросили проїхати разом із ними. Вона розгубилась, їй почали давати документи, вона переписала усе, що їй сказали під диктовку. Після того, коли вона вийшла з будівлі, розповіла усе ОСОБА_2 , вони викликали поліцію та написали скаргу до прокуратури на неправомірні дії поліції.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно зі ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Не зважаючи на невизнання своєї провини, що суд розцінює як спосіб захисту, факт вчинення ОСОБА_1 указаного правопорушення підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 160731 від 08 липня 2020 року матеріалами, а саме: письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; протоколом огляду та вилучення від 08 липня 2020 року; фототаблицею; актом прийому товару; рапортом ДОП ЦВП Тібейкіна О., відповідно до якого ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, але від надання копій документів відмовилася у категоричній формі.

Окремо слід зазначити, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 також надала письмові пояснення, з яких вбачається, що вона дійсно здійснювала торгівлю кавою «Якобс Монарх», документи на здійснення підприємницької діяльності у неї відсутні, вона виходить торгувати протягом місяця 1 раз на тиждень. Після даних пояснень міститься запис: «з моїх слів записано вірно, мною прочитано», дата та підпис, а також уже власноруч ОСОБА_1 зазначила, що у зв`язку із тяжким матеріальним станом іноді виходить торгувати на ринок, працює без документів, оскільки не знала про це.

Таким чином, суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 про те, що вона не здійснювала господарську діяльність (торгівлю кавою) без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, і розцінює її позицію як бажання уникнути наслідків притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді значної суми штрафу із можливою конфіскацією товару.

Дослідивши матеріали справи, слід дійти висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП, а її вина у вчиненні указаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не здійснювала торгівлю спростовуються її письмовими поясненнями наданими 08 липня 2020 року, тому не заслуговують на увагу.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Ураховуючи характер скоєного адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу без конфіскації продукції.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП судовий збір покладається на особу, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 164, 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. на користь держави без конфіскації продукції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя Є.С. Ікорська