Справа № 199/8476/20
ПОСТАНОВА

іменем України

22.12.2020 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Верхньодніпровським РВ УМВС від 16.06.2006, громадянина України, працюючого фасувальником в ТОВ «АТБ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, які передбачені законодавством, щодо забезпечення навчання та виховання дітей, а саме: діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважної причини були відсутні в школі (КЗ ЗСО «Ліцей № 142 імені П`єра де Кубертена», розташованого по вул. Бєляєва, 2 в місті Дніпро) на навчанні в період з 12.10.2020 по 18.11.2020, чим порушив вимоги СК України щодо обов`язку забезпечити належні умови навчання дітей.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщеним про дату, час і місце судового розгляду справи належним чином, в тому числі SMS-повідомленням, яке він отримав 11.12.2020 о 09:09 годині.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності, не з`явилася в судове засідання, при тому, що вона обізнана про розгляд даної справи, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 113751 від 25.11.2020, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис в протоколі;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що вони з дружиною не водили дітей до школи у зв`язку із карантинними заходами, щоб діти не захворіли. Після того, як директор школи звернулася до поліції, він перевів дітей на домашнє навчання.

За таких обставин вважаю, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП як такі, що виразилися у невиконанні батьками обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, а тому вважаю можливим на підставі ст. 22 КУпАП визнати вищевказані дії ОСОБА_1 малозначним адміністративним правопорушенням та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

На підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП провадженням закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційноїскарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко