МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 489/1703/20 Головуючий у місцевому судді Кокорєв В.В.
Провадження № 33/812/236/20 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю: секретаря - Клімової Л.В.,

захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності

адвоката Матвєєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, зареєстрованого за адресою

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2020 року встановлено, що 28.03.2020р. о 19:30год. в м. Нова Одеса Миколаївської області по вул. Центральній, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Dio без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з даною постановою суду, захисник особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що справа розглянута з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, справа розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захиснику особи не надано матеріали справи для ознайомлення, чим судом порушено його право на захист. Суд належним чином не дослідив доказів по справі, не викликав та не допитав свідків.

Крім того, захисником було подане клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, на що жодним чином суд не зреагував.

Також, зауважує, що розгляд адміністративної справи фактично не відбувався, оскільки 26.06.2020 року о 14:30 год., ОСОБА_2 як захисник прибув до Ленінського районного суду, де чекав на засідання, суддя перебував на розгляді кримінальної справі, та йому було повідомлено, що скільки чекати не відомо. В 16 годині 00 хвилин, тобто в робочий час справу розглянуто так і не було.

Крім того, в постанові суду вказано, що водій в судові засідання 12.05.2020, 09.06.2020 та 26.06.2020 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином та його самоізоляцією, але вказана інформація, на думку апелянта, не відповідає дійсності, оскільки 12.05.2020 року водій з`явився, але суддя був у відпустці.

Також зазначає, що в матеріалах справи є пояснення свідків, з яких вбачається, що громадянин ОСОБА_1 відмовляється від надання пояснень, підпису та отриманні копії протоколу, а не від проходження огляду на стан сп`яніння. Суд не викликав даних свідків для утучнення істини по справі.

Крім того, зауважує, що водію, як вбачається з відео, доданого до матеріалів справи, на місці зупинки ніхто не пропонував пройти огляд на стан сп`яніння, а відразу повезли до лікарні, що є грубим порушенням прав і свобод громадянина.

Спрощений підхід до розгляду справи є недопустимим з огляду на п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якій звернута увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» якщо водій ухилявся від огляду, або не погоджувався з його результатами, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Цього зроблено не було.

Крім того, інспектором порушено процесуальний порядок оформлення адміністративного правопорушення: особі не роз`яснено права та обов`язки, не запрошено свідків скоєння правопорушення, не зібрано доказів на підтвердження скоєння правопорушення.

В зв`язку з викладеним, на погляд апелянта, суд першої інстанції був позбавлений можливості з`ясувати всі обставини справи щодо наявності чи відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

З урахуванням викладеного та на підставі статей 293, 294, 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, просив дослідити пояснення свідків, а також задовольнити апеляційну скаргу.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався, допустив формальне ставлення до вирішення справи, з`ясував обставини неповно та не всебічно, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Приймаючи рішення у справі, суддя дійшов висновку що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В обґрунтування цих висновків, суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №116026 від 28.03.2020 року та відеозаписи з нагрудного відеореєстратора працівників поліції, з якого вбачалось, що ОСОБА_1 в медичному закладі пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився.

З огляду на ці докази, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З цими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116026 від 28.03.2020 року, 28 березня 2020 року о 19-30год. в місті Нова Одеса Миколаївської області по вул.. Центральній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Dio без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох понятих, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, ОСОБА_1 обвинувачується у відмові, як особа, яка керувала транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться працівником поліції у присутності 2 свідків з використанням спеціальних технічних засобів. В разі незгоди водія на такий порядок, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на виявлення стану сп`яніння визначена в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного у відношенні ОСОБА_1 не вбачається від якого саме огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився. В протоколі тільки зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а також те, що до нього надається акт медичного огляду, пояснення 2 свідків та відеофіксація.

Як убачається з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №11 від 28 березня 2020р., ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння вже у Новоодеській ЦРЛ, за результатами якого лікарем ОСОБА_3 складено відповідний акт.

Наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що був досліджений апеляційним судом, не підтверджує того, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, як це передбачено Інструкцією. ОСОБА_1 заперечує той факт, що поліцейські пропонували пройти йому огляд на місці за допомогою приладу Драгер.

З відеозапису також вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу свідків не було.

На запитання лікаря-нарколога ОСОБА_1 пояснив, що відмовляється від медогляду, так як вжив спиртні напої вже після зупинки його працівниками поліції. Дані пояснення не спростовані матеріалами справи.

Вбачається з відеозапису також і те, що у медичному закладі під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду теж свідків не було.

З пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається що їх було запрошено свідками того, що водій ОСОБА_1 , який керував мопедом Honda Dio, відмовився від дачі будь яких письмових пояснень, підпису в протоколі та отриманні копії протоколу в їх присутності.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №116026 від 28.03.2020р. не підписаний ОСОБА_1 , не зазначено в ньому також про роз`яснення йому його прав та обов`язків, а також наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не зафіксовано про це також на відеозапису.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами і доповненнями), якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що працівники поліції порушили вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі в присутності двох свідків, тобто в установленому законом порядку, а також що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків.

А тому, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, які йому інкриміновано.

На зазначені обставини суддя місцевого суду уваги не звернув та належним чином не перевірив, тобто з`ясував обставини неповно та не всебічно, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Крім того, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 , захисник якого подавав клопотання про відкладення розгляду справи через знаходження ОСОБА_1 на самоізоляції у зв`язку з підозрою на захворювання COVID - 19, та клопотання про допит свідків у судовому засіданні, суд порушив право на захист особи, у відношенні якої складено протокол.

Таким чином, у ході дослідження доказів під час апеляційного розгляду виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене, постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова