Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1396/19 Головуючий у 1-й інст. Мозговий В. Б.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника - адвоката Купця Л.П.,

В С Т А Н О В И В:

постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 13.04.2019 о 10 годині 05 хвилин, на автомобільній дорозі Київ-Чоп, 235 км керував автомобілем ВАЗ 21086 н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 с.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав 26.02.2020 року апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 06.05.2019 року.

Зазначає, що про наявність оскаржуваного рішення та накладеного на нього відповідного стягнення дізнався від працівників виконавчої служби, якими був викликаний для сплати штрафу. Вказує, що йому не вручався протокол про адміністративне правопорушення.

Посилається на те, що судом першої інстанції йому не було направлено в установленому законом порядку копії оскаржуваної постанови, отримав її на початку 2020 року, в судовому засіданні участі не приймав, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження, вважаючи, що він пропущений з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Купця Л.П., які просили поновити строк на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду 1-ї інстанції, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Згідно практики Європейського суду з прав людини право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дотримався встановленого КУпАП порядку її розгляду та здійснив судовий розгляд без участі ОСОБА_1 , оскільки останній був своєчасно, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №065245 від 13.04.2019 року, в якому зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 06.05.2019 року о 10-00 годині у Новоград-Волинському міськрайонному суді Житомирської області, про що ОСОБА_1 був ознайомлений під особистий підпис (а.с.1).

Справу було розглянуто 06.05.2019 року. Від ОСОБА_1 будь-яких заяв, клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження серії ВП №59518642 від 20.08.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 384,20 грн., встановлено, що боржник розрахувався в повному обсязі згідно платіжного доручення №7978 від 15.08.2019 року (а.с.24).

Тобто, станом на 15.08.2019 року ОСОБА_1 було відомо про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП та сплачено судовий збір.

Крім того, як пояснив в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , про те, що відносно нього 06.05.2019 року ухвалено постанову, якою на нього накладено адміністративне стягнення, він дізнався у липні 201 9року, коли він був викликаний до Новоград-Волинського міського ВДВС.

Звертаючись із вказаною апеляційною скаргою, ОСОБА_1 послався на те, що копію оскаржуваної постанови отримав на початку 2020 року, проте будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини не надав. Не надано таких доказів і в судовому засіданні апеляційного суду.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає неспроможними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що йому не було відомо про те, що згідно постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06.05.2019 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Доводи ОСОБА_1 про те, що йому не було направлено судом першої інстанції в установленому законом порядку копії оскаржуваної постанови, а також те, що він письмово звертався до суду з проханням надати йому копію протоколу про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в ході дослідження та перевірки матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Згідно супровідного листа Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2019 року 3/0285/650/19 вих.№285/1396/19/10928/2019 ОСОБА_1 направлялась копія оскаржуваної постанови за адресою, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.16). Варто зазначити, що таку ж адресу апелянтом зазначено при поданні апеляційної скарги.

В матеріалах справи також відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 письмово звертався до суду з проханням про надання йому копії протоколу про адміністративне правопорушення, про що він зазначає у своїй апеляційній скарзі.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 26.02.2020 року (а.с. 26), тобто із значним пропуском строку.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 вже у липні 2019 року був обізнаний про наявність оскаржуваної постанови, однак у 10-ти денний термін її не оскаржив.

Крім того, в силу приписів ст.2,4 ЗУ «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу та офіційному веб-порталі судової влади України.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 було подано лише 26.02.2020 р., на 297-й день з дня проголошення оскаржуваної постанови, тобто із значним пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження під час судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не надав.

З огляду на викладене, доводи апелянта щодо поновлення строку на апеляційне оскарження жодним чином не підтверджені, в апеляційному суду не надано докази на підтвердження обставин поважності пропущення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення строку передбаченого для апеляційного оскарження постанови суду, якщо у його поновлені відмовлено, повертається особі, яка її подала.

За наведених обставин, апеляційна скарга підлягає поверненню, оскільки відсутні підстави для поновлення строку.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на оскарження постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.Ю. Шевченко