Справа №461/5434/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду міста Львова Радченко В.Є., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Управління ПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ЛК АТП №1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №539299 ОСОБА_1 , 24.06.2020 року о 18 год. 30 хв. у м.Львові по вул. Пасічна,83 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, здійснив різке гальмування, проявив неуважність, у зв`язку з чим пасажир, яка стояла в автобусі впала та розбила скло. Внаслідок чого було завдано технічне пошкодження автобуса Електрон д.н.з. НОМЕР_1 ., чим порушив вимоги п.2.3.б, п.12.9 (г) Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, пояснив суду, що 24.06.2020 о.18:30 год. керував автобусом Електрон по вул. Пасічна у м.Львові. Перед ним різко виїхав велосипедист, щоб уникнути зіткнення з останнім ОСОБА_1 був змушений здійснити екстрене гальмування. У зв`язку з різкою зупинкою автобуса пасажир впав та розбив скло.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З диспозиції ст.124 КУпАП вбачається, що відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього рухуправил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.3 (б)ПДРУкраїни передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього рухуводій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. «г» 12.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , останній був змушений екстрено загальмувати, щоб не уникнути зіткнення з дитиною-велосипесдистом, який несподівано для ОСОБА_1 виїхав на проїжджу частину. У зв`язку з тим, що пасажир автобуса не трималась за поручні, при різкому гальмуванні вдарилась головою об скло.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не стежив за дорожньою обстановкою та здійснив різке загальмував, у зв`язку з чим пасажир впала та розбила скло (п. 2.3.б, «г» 12.9 ПДР), що є безпідставним так як ОСОБА_1 якраз був уважним та стежив за дорожньою обстановкою, оскільки під час неочікуваного виїзду велосипедиста на проїжджу частину дороги здійснив екстрене гальмування, щоб уникнути наїзду на велосипедиста. Тобто запобіг дорожньо-транспортній пригоді.

Велосипедист, що рухається проїзною частиною, є повноправним учасником дорожнього руху. Він, відповідно, зобов`язаний знати й дотримуватися Правил дорожнього руху. Велосипедист може здійснювати будь-які маневри, не заборонені Правилами. Маневри на проїзній частині мають бути передбачуваними й зрозумілими іншими учасниками дорожнього руху.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.4 Правил визначено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Крім цього, ч. 1 п. 1.5 Правил передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п.10.1. ПДР Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності зі ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Враховуючи вищевикладене, під час розгляду справи не здобуто доказів підтвердження у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки як вбачається із матеріалів справи водій автобува був уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та вчасно здійсни гальмування, чим уникнув здійснення дорожньо-транспортній пригоди. Крім цього, працівниками Управління патрульної поліції у Львівській області не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.4ч 2.п.5Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.36, 124, 247, 251, 283 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є.Радченко