Справа № 206/2255/20
Провадження № 3/206/1090/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

13.07.2020року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Малихіна В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 432852 від 19.05.2020 року, ОСОБА_1 19.05.2020 року о 12:30 год. о 12:30 год. в приміщенні торгівельного павільйону ФОП " ОСОБА_2 ", що розташований по вул. Андрія Сахарова, 57 в м. Дніпро, здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марки акцизного податку, чим порушила правила роздрібної торгівлі алкогольними напоями, її дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду вона не направляла. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки вона належно повідомлена про розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження у справі необхідно закрити, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої і тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з п. 226.5 п. 226.6 ст. 226 Податкового кодексу України маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України. Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць.

Пунктом 226.3 статті 226 Податкового кодексу України встановлено, що виготовлення, зберігання і продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251, відповідно до пункту 226 статті 226 Податкового кодексу України, затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

На підтвердження факту правопорушення до суду надано протокол, який містить одноосібні висновки ДОП, без конкретизації кому саме здійснила роздрібну торгівлю і якими саме алкогольними напоями, яку виручку отримала ОСОБА_1 від інкримінованих протизаконних дій, більш того у протоколі не зазначено конкретну норму закону, яку порушила остання, так як вказана норма є бланкетною. Також до суду надано протокол огляду від 19.05.2020 року, відповідно до якого інспектором було виявлено дві пляшки об`ємом 0,5 л із прозорою рідиною з різьким спиртовим запахом. Із письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що остання за вказаною у протоколі адресою на іспитовому строці працює у ФОП ОСОБА_2 , при цьому пояснює, що принесла за вказаною адресою дві пляшки об`ємом 0,5 л. в які налила водку. Крім того, долучено письмові пояснення свідка ОСОБА_3 відповідно до яких останній придбав пластикову пляшку 0,5 л. у дівчині на ім`я ОСОБА_4 за 55 гривень та випив її, після чого був зупинений працівниками поліції. Отже між поясненнями ОСОБА_1 , свідка, протоколом огляду та фабулою викладеною у протоколі наявні суперечності, адже якщо вона принесла лише дві пляшки, які в подальшому були вилучені, незрозумілим є походження третьої, нібито придбаної свідком ОСОБА_3 . До матеріалів справи долучено копію ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями р/н 1902155 терміном діїї з 30.04.2019 року до 30.04.2020 року. Жодних доказів підтверджуючих те, що ОСОБА_1 здійснила роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марки акцизного збору матеріали справи не містять, як і взагалі підтвердження того що у вилучених пляшках знаходились саме алкогольні напої, які підлягають маркуванню марками акцизного податку.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сутність правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, у протоколі визначена як роздрібна торгівля алкогольними напоями без марки акцизного податку, проте жодним належним та допустимим доказом не підтверджена.

Відповідно до приписів ст. 156 КУпАП, за вказане адміністративне правопорушення передбачене адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Проте, з матеріалів справи не вбачається виконання вимог ст. 156 КУпАП щодо конфіскації виручки.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не було доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 9, 156 ч. 1, 247, 277, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 156 КодексуУкраїни про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.В. Малихіна