Справа № 219/6811/20
Провадження № 3/219/2596/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Лапченко О.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Головного управління ДПС у Донецькій області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , фізичної особи підприємця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КпАП України,

в с т а н о в и в:

до Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 267 від 14.07.2019 року разом із доданими до нього матеріалами, складений головним державним ревізором-інспектором Головного управління ДПС у Донецькій області Петренко С.В., про те, що при проведенні фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 , встановлено, що ФОП ОСОБА_1 , який здійснював реалізацію підакцизних товарів (алкогольних напоїв), порушив порядок провадження господарської діяльності, а саме - здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями в магазині за адресою: АДРЕСА_2 , тобто 13.07.2020 року об 11.20 годині в магазині було придбано одну пляшку слабоалкогольного напою «Джин тонік» (залізна банка 0,5 л., 8% об. вміст спирту) за ціною 29,50 грн., дата виробництва - 25.06.2020 року, виробника ПрАТ «Оболонь», що є провадженням господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до Закону, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Суддя, вивчивши матеріали про адміністративне правопорушення приходить до таких висновків.

Відповідальність за ч.1 ст. 164 КУпАП настає в разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Отже, однією з основних ознак підприємництва є систематична господарська діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Перевіряючи матеріали справи та сам протокол, судом встановлено, що посадовою особою, яка склала адміністративний протокол, до протоколу не додано фіскального документу, який би підтверджував факт реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями в магазині, а також не надано належних і достатніх доказів того, що саме ОСОБА_1 систематично, на свій власний ризик здійснював торгівлю алкогольними напоями з метою отримання прибутку, тобто займався господарською діяльністю, оскільки саме такі дії передбачає об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП.

Крім того, до протоколу не додано будь-яких належних і достатніх доказів того, що ОСОБА_1 є власником або орендарем приміщення, в якому він здійснював реалізацію алкогольних напоїв. Також до протоколу не додано відомостей щодо приналежності товару та грошей, які нібито були предметом проведеної операції щодо реалізації продукції зазначеної в протоколі, оскільки санкція ч.1 ст. 164 КУпАП передбачає такий вид стягнення, як конфіскація виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Щодо дій ОСОБА_1 в частині реалізації алкогольних напоїв, про що йде мова в протоколі, слід зазначити, що відповідно до п. 2 "Правил роздрібної торгівлі", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 854 від 30.07.1996 року (з наступними змінами) роздрібна торгівля - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства. Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства. Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей та до матеріалу не додано документів, які б підтверджували факт реалізації саме ОСОБА_1 алкогольних напоїв, не зазначено кому проводилась реалізація алкогольних напоїв, чи були від продажу отримані будь-які грошові кошти; не надано акту контрольної закупки, письмових пояснень свідків, тощо.

Правопорушник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що позбавляє можливості пересвідчитись у достовірності письмових пояснень зазначених в протоколі.

До того ж, з приводу пояснень самого ОСОБА_1 , які містяться в протоколі, слід зазначити, що дійсно пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом, проте оцінку суд надає їм в сукупності з іншими належними і допустимими доказами по справі, оскільки обвинувачення (в розумінні практики Європейського суду з прав людини адміністративна відповідальність має всі притаманні риси кримінальної відповідальності) не може ґрунтуватися лише на пізнавальних свідченнях особи.

Зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обов`язок довести вказані обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вище зазначені недоліки, допущені при складанні та оформленні адміністративного матеріалу позбавляють суд можливості здійснити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення, як цього вимагає ст. 245 КУпАП, і, як наслідок, здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення та прийняти законне і обґрунтоване рішення по ній.

А тому суд вважає необхідним направити адміністративний матеріал на доопрацювання з метою виправлення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 283, 284 КпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 164 ч.1 КпАП України повернути для додаткового оформлення Головному управлінню Державної податкової служби України у Донецькій області.

Постанова остарженню не підлягає.

Суддя О. М.Лапченко