Справа № 567/645/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, не працевлаштованого, місце реєстрації : АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 06.01.1998 року Острозьким РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені), -

встановив :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство при наступних обставинах 29.05.2020р. о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого сина ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме висловлювався в його сторону нецензурною лайкою та шарпав за верхній одяг, чим міг завдати шкоди його психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в суді заперечив свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, при цьому пояснив, що 29.05.2020р. о 13:00 год. за місцем свого проживання між ним та його дружиною виник словесний конфлікт з приводу того, що він недбало кинув на підлогу брудну куртку. В конфлікт втрутився їхній син ОСОБА_2 ,який безпідставно почав його бити, у зв`язку з чим дружина викликала поліцію. Вказав, що у день та час, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення він жодних дій, які могли б завдати шкоди психічному здоров`ю для сина, не вчиняв та не мав наміру вчиняти. При цьому зазначив, що конфліктні ситуації у сім`ї між ним та сином виникають часто та існують впродовж тривалого часу, так як між ними склалися неприязні відносини.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Для всебічного та повного з`ясування обставин справи, судом вживались, передбачені законом заходи, шляхом виклику в судове засідання свідка події.

Свідок ОСОБА_3 надала суду покази відповідно до яких вона проживає за адресою АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_1 та двома синами, зокрема ОСОБА_2 Вказала, що 29.05.2020р. в обідню пору між нею та її чоловіком виникла суперечка, так як чоловік прийшов додому у нетверезому стані та кинув куртку та шапку на випрану білизну, на що вона зробила йому зауваження. Чоловік, вислухавши зауваження замахнувся на неї рукою. Син ОСОБА_2 це побачив та кинувся до батька битися та наніс йому 3-4 удари у тулуб. Вона з даного приводу викликала працівників поліції. Зазначила, що не пригадує, щоб чоловік нецензурно висловлювався на адресу сина. Вказала, що конфліктні ситуації між її чоловіком та сином виникають доволі часто, оскільки між ними склалися неприязні відносини. Вказала, що чоловік жодних дій, які могли завдати шкоди психічному здоров`ю для сина чи для неї не вчиняв.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та покази свідка ОСОБА_3 судом не встановлено доказів та не здобуто достовірних відомостей на підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до свого повнолітнього сина ОСОБА_2 , а відтак суд не вбачає підстав вважати доведеною провину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а його дії такими, що підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено діяння за вчинення яких встановлена адміністративна відповідальність, а саме за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою за одне з вище перелічених порушень.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Зміст наданого до суду протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №487590 від 29.05.2020 р. зводиться до того, що ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно сина ОСОБА_2 , а саме ображав його нецензурною лайкою та шарпав за верхній одяг, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що психологічне насильство в частині висловлювання словесних образ, нецензурної лайки буде мати місце тоді, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З огляду на наведене, сам лише факт висловлювання, зокрема, нецензурною лайкою не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

На підтвердження обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.05.2020 року при формуванні матерілів справи та направленні їх до суду фактично надано:

- письмове пояснення ОСОБА_3 , з якого вбачається, що 29.05.2020р. о 13:00 год. між нею та її чоловіком виник конфлікт, на який вона ніяк не реагувала. Тоді її син ОСОБА_2 підійшов до чоловіка та почав з ним суперечку, після чого обидва почали шарпати один одного за одяг;

- довідку Острозького ВП ГУНП в Рівненській області № 3686/202/01/13-2020 від 12.06.2020р. про те, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1, ч.1 ст.178, ст.177 КУпАП;

- довідку виконавчого комітету Острозької міської ради Центру надання адміністративних послуг №21 від 01.06.2020р. про склад сім`я ОСОБА_1 : дружина - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_4 , син - ОСОБА_2 .

Таким чином, із зібраних працівниками поліції матеріалів справи, які передано на розгляд до суду встановлено, що такі матеріали справи не містять достовірних та беззаперечених доказів провини ОСОБА_1 та здійснення ним впливу на психічний чи фізичний стан здоров`я потерпілого, протокол про адміністративне правопорушення містить лише вказівку про можливість настання шкоди, доказів того, що саме ОСОБА_1 своїми одноособовими діями впливав на психіку потерпілого та, що від цих дій була завдана чи могла бути завдана шкода його фізичному чи психічному здоров`ю матеріали справи не містять.

Інших належних доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП до суду не надано, і таких доказів в ході судового розгляду судом не встановлено.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В матеріалах справи на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, міститься лише протокол про адміністративне правопорушення, та обставини наведені у ньому спростовуються поясненнями ОСОБА_1 та показами свідка ОСОБА_5 .

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Таким чином, суд вважає, що інспектором поліції не було здобуто достатніх доказів, які б беззаперечно та безсумнівно свідчили про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.245, п.1 ч.1 ст.247, 251, 276, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КуПАП закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.