Справа № 199/6950/20
Провадження (3/199/3757/20)
ПОСТАНОВА

іменем України

30.09.2020 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Савченко Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу від 12.10.2020 року про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які з вересня та по теперішній час без поважної причини не відвідують навчання.

ОСОБА_1 у судовому засіданні з протоколом не погодилась, однак фактично визнала свою провину та підтвердила фактичні обставини.

Обставини адміністративного правопорушення підтверджуються: протоколом серії АПР18 №661672; поданням директора КЗО «Середня загальноосвітня школа №56» ДМР від 22.09.2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, ч.1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальності за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства Російської Федерації така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно викладу фактичних обставин: « ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які з вересня та по теперішній час без поважної причини не відвідують навчання, працівниками поліції не було зазначено місця вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, не зазначено відповідного проміжку часу, відповідно до якого останні не відвідували навчання, а до матеріалів адміністративної справи, не долучено доказів вчинення зазначеного правопорушення.

Враховуючи обставини справи, особу правопорушниці ОСОБА_1 , відношення правопорушниці до скоєного правопорушення, відсутність відомостей про вчинення нею у минулому адміністративних правопорушень, тому вважаю що на підставі ст.22 КУпАП вона повинна бути звільнена від адміністративної відповідальності, обмежитись усним зауваженням у зв`язку з малозначністю вчиненого нею правопорушення.

Керуючись ст.ст.22, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: Є.М.Савченко