ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року місто Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Селидівського міського суду Донецької області від 26 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнувши з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 02 травня 2020 року о 11 годині 55 хвилин у м. Гірник Донецької області по вулиці Шахтарської слави, біля стадиона «Авангард», керував транспортним засобом марки «Fiat Tito» державний номер НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, відповідно до висновку № 54 від 02 травня 2020 року, який проводився КНП «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради». Тим самим, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП України.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає про те, що з постановою суду першої інстанції повністю не згодний у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а постанову судді слід залишити без змін, за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність в його вчиненні в повному обсязі підтверджується висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції № 54 від 02 травня 2020 року проведеного КНП «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради», згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, на запит апеляційного суду адміністрацією КНП «Селидівська центральна міська лікарня Селидівської міської ради» було надано акт лабораторного дослідження №108/3 ОСОБА_1 , акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №54 від 02.05.2020 року ОСОБА_1 , відповідно до яких у останнього було відібрано біологічні об`єкти та на підставі лабораторного дослідження було поставлено діагноз гостра не ускладнена інтоксікація внаслідок вживання наркотичних речовин. Проведення та виявлення, на підставі проведених лабораторних досліджень наркотичного сп`яніння, не заперечує і сам ОСОБА_1 .. Сумнівів у достовірності наведених доказів у апеляційного суду не виникає.

Також апеляційний суд зазначає, що у працівників поліції були обґрунтовані підстави запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки поведінка останнього не відповідала обстановці, а саме у ОСОБА_1 вбачалося звуження зіниць ока, які не реагують на світло, млява мова, неприродна блідість обличчя.

Доводи ОСОБА_1 , які вказані в апеляційній скарзі, являються необґрунтованими та безпідставними, нічим не підтверджуються та спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи. Також щодо порушення прав останнього на захист, передбачених ст. 268 КУпАП, апеляційний суд зазначає, що вони порушені не були, оскільки місцевим судом ОСОБА_1 двічі повідомлявся про розгляд справи про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 10), телефонограма (а.с. 11), звіт про отримання листа електронною поштою (а.с. 13). У зв`язку з зазначеним апеляційний суд приходить до висновку, що право ОСОБА_1 на захист порушено не було.

Також, в даному випадку апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вищезазначених вимог апелянтом дотримано не було, про що свідчать матеріали адміністративної справи.

Крім того, доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, а також те, що поліцейськими не були роз`яснення йому його права являються надуманими та спростовуються матеріалами справи.

У зв`язку з наведеним апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 таким чином хоче уникнути відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції повністю доведена у законному порядку. Докази, які містяться в матеріалах справи являються достовірними та сумнівів у їх законності у апеляційного суду не виникає.

Суд першої інстанції правильно врахував данні про особу правопорушника, пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, ступень тяжкості вчиненого ним проступку та призначив покарання в межах санкції статті.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 8, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Селидівського міського суду Донецької області від 26 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду А.В. Сєдих