КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/5270/2020 Постанова винесена суддею - Заставенко М.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 та його представника - адвоката Підгайного П.Т. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2020 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрито на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 та його представник - адвокат Підгайний П.Т. 11.12.2020 року направили поштовим відправленням до суду першої інстанції апеляційну скаргу на вказану постанову та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Клопотання мотивовано тим, що в судове засідання 30.10.2020 року ОСОБА_1 не зміг з`явитися за станом здоров`я, оскільки хворів на Ковід-19. Узв`язку з тим, що судом першої інстанції ОСОБА_1 не було надіслано копію оскаржуваної постанови, він 10.11.2020 року звернувся до суду з заявою про отримання її копії і лише 13 листопада 2020 року ОСОБА_1 отримав копію постанови. У зв`язку з необхідністю підготувати апеляційну скаргу ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про ознайомлення з матеріалами справи і після ознайомлення з матеріалами адміністративної справи ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, проте постановою Київського апеляційного суду від 30.11.2020 року йому було відмовлено в поновленні строку. Після отримання 08.12.2020 року копії постанови Київського апеляційного суду від 30.11.2020 року, ОСОБА_1 09.12.2020 року уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Підгайним П.Т. для написання апеляційної скарги, а відтак, апелянти вважають, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим просять його поновити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 та його представника - адвоката Підгайного П.Т.про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Дарницького районного суду м. Києва винесена 30.10.2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представником - адвокатом Підгайн им П.Т. направлено поштовим відправленням до суду першої інстанції 11.12.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

З постанови Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції 30.11.2020 року.

Разом з цим, про призначення розгляду справи на 30.10.2020 на 12 год. 20 хв. року ОСОБА_1 , згідно телефонограми (а.с. 7), був належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки Дарницький районний суд не повідомив, а тому, за наявності даних про належне повідомлення, суд першої інстанції, провів судове засідання у відсутність ОСОБА_1 .

Відтак, з врахуванням того, що ОСОБА_1 був обізнаний про дату, час та місце розгляду справи, строк на апеляційне оскарження постанови для нього обраховується з дня винесення постанови.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Що стосується посилання апелянтів, як на поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, на те, що суд першої інстанції в порушення вимог закону не направив ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови, то вони є необґрунтованими та не можуть свідчити про поважність причин пропуску такого строку. Так, відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи, копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Згідно частини другої вказаної статті копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Відтак, наведена норма права передбачає обов`язок суду по направленню копії постанови лише особі, щодо якої її винесено, а потерпілому лише за його заявою.

Матеріали ж справи про адміністративне правопорушення не містять будь - яких клопотань чи заяв ОСОБА_1 , поданих до 18.11.2020 р. про вручення або надіслання на його адресу копію оскаржуваної постанови, як і не додані вони до апеляційної скарги.

Посилання ж апелянтів як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження на хворобу потерпілого ОСОБА_1 на COVID-19 в період з 30.10.2020 року по 10.11.2020 року не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, адже, до матеріалів справи не було надано жодного доказу, а тому також не можуть підтверджувати поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

А факт укладення договору про надання правової допомоги поза строками апеляційного оскарження, на який апелянти також посилаються, як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, сам по собі не свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Будь - яких інших причин пропуску строку апелянтами в клопотанні не наведено.

Крім цього, слід вказати, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 20.11.2020 року вже подавалася апеляційна скарга на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2020 року та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, проте постановою Київського апеляційного суду від 30.11.2020 р. ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку, і апеляційна скарга була повернута.

При цьому, в обґрунтування своєї заяви від 10.12.2020 р. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначає ті ж самі обставини, які зазначались ним у попередній його заяві, які судом апеляційної інстанції не були визнані поважними причинами пропуску строку на оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2020 року.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає, будь-який перегляд цього рішення або повторний розгляд питання, яке було розглянуто, законом не допускається.

Оскільки в даній справі реалізовано право на оскарження постанови районного суду, шляхом подачі ОСОБА_1 апеляційної скарги, то повторне звернення з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке вже було предметом розгляду апеляційного суду, нормами КУпАП не передбачено, і апеляційним судом визнається як зловживання процесуальними правами, який суперечить принципу юридичної визначеності (принципу остаточності рішень суду).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 та його представника - адвоката Підгайного П.Т. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2020 року, підлягає поверненню особам, що її подали, як така, що подана після закінчення строку визначеного ч.2 ст. 294 КУпАП, а апеляційний суд не знайшов підстав для його поновлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 та його представника - адвоката Підгайного П.Т. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2020 року відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу з доданими до неї додатками повернути особам, які її подали.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Кепкал Л.І.