Провадження № 3/127/7519/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іванченко Я.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 22.01.2014, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №521370 12.09.2020 року о 15.15 годині ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_2 , у м. Вінниці по вулиці Андрія Первозванного, 26А, виїжджаючи із житлової зони, порушив вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху, а саме: не дав дорогу велосипедисту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого скоїв на нього наїзд. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб та велосипед отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення визнав частково, суду пояснив, що він дійсно 12.09.2020 року о 15.15 годині керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_2 , у м. Вінниці по вулиці Андрія Первозванного, 26А, виїжджаючи із житлової зони, скоїв наїзд на велосипедиста, внаслідок чого його транспортний засіб та велосипед отримали механічні пошкодження. Однак, зазначив, що у нього об`єктивно не було спроможності уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки при виїзді із житлової зони на автодорогу, там була погана оглядова видимість, а велосипедист порушуючи Правила дорожнього руху, рухався по тротуару, при цьому швидкість велосипедиста була біля 20 км/год. Надав суду схематичні фото, зроблені ним на підтвердження об`єктивної неспроможності ним уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

Просив суд не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він має батьків-інвалідів, які потребують його піклування, в тому числі використання транспортного засобу для їх перевезення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях останнього наявні ознаки порушення вимог п. 10.2 ПДР України відповідно до яких виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 521370 від 12.09.2020 року (а.с. 1), в якому викладені обставини правопорушення, схемою місця ДТП (а.с. 2), письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 3, 4), відповідно до яких останні підтвердили фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, які відповідають схемі місця ДТП, а тому дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

При цьому, суд бере до уваги, що і в своїх письмових, і в усних поясненнях в судовому засіданні ОСОБА_1 визнав відповідність фактичних обставин за яких сталася ДТП обставинам, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення. Також суд зазначає, що незгода ОСОБА_1 з визнанням своєї вини у порушенні вимог п. 10.2 ПДР, через наявність, на думку останнього, в діях велосипедиста ознак порушення вимог п. 6.6.«в» ПДР, відповідно до якого велосипедисту забороняється рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках (крім дітей до 7 років на дитячих велосипедах під наглядом дорослих, що на думку ОСОБА_1 свідчить про його невинуватість у вчиненні правопорушення, не обґрунтована на вимогах чинного законодавства, оскільки суд розглядає протокол про адміністративне правопорушення відносно кожної особи окремо. Наявність вини у порушенні правил дорожнього руху також і іншого учасника ДТП не виключає в даному випадку наявність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 10.2 ПДР.

Також суд зазначає, що з наданих ОСОБА_1 фотознімків як візуального прикладу для розуміння ситуації, що склалася під час ДТП 12.09.2020 року о 15.15 годині по даній справі, не вбачається доказу на підтвердження невинуватості ОСОБА_1 в порушенні вимог правил дорожнього руху.

Таким чином, враховуючи положення ст. 33 КУпАП, суд бере до уваги те, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, вину у вчиненому порушенні визнав частково, а тому суд, враховуючи обставини скоєного ДТП та їх наслідки вважає, що з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому, необхідним та достатнім буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в розмірі, визначеному пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 слід роз`яснити зміст ст. ст. 307, 308 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення; відповідно до ч.2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного в постанові, що становить 680 гривень та витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: Я.М. Іванченко