3/637/152/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року селище Шевченкове

Суддя Шевченківського районного суду Харківської області Стеганцов С.М., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сумське Шевченківського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ПП «Гранд-Б» м.Балаклія, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 03 грудня 1998 року Шевченківським РВ УМВС України в Харківській області, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_2 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Не роз`яснено права, передбачені ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст.63 Конституції України, -

в с т а н о в и в:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №615372 від 30.03.2020 року зазначено, що 20 березня 2020 року близько 12.00 години гр-н ОСОБА_1 за адресою свого мешкання по АДРЕСА_1 , будучи особою, що підписала інформовану згоду на карантин (самоізоляцію) покинув межі карантину (самоізоляції), які були вказані у згоді, чим порушив вимоги постанови головного державного санітарного лікаря України МОЗ від 21 березня 2020 р. №2 та ст.20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», чим вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання гр-н ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП не визнав, зазначивши, що він дотримувався вимог самоізоляції, знаходився на території свого домоволодіння та присадибної ділянки, просив провадження по справі про притягнення нього до адміністративної відповідальності закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що в діях гр-на ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП - порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в МЮ України 01.12.2015 за № 1496/27941.

Згідно з ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Диспозицією ст.44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стаття 44-3 КУпАП є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

При цьому, на думку працівників поліції, зазначили порушення правопорушником ст.20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», про порушення якої гр-ном ОСОБА_1 зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №615372 від 30.03.2020 року.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», особи, які хворіють на інфекційні хвороби чи є бактеріоносіями, зобов`язані:

вживати рекомендованих медичними працівниками заходів для запобігання поширенню інфекційних хвороб;

виконувати вимоги та рекомендації медичних працівників щодо порядку та умов лікування, додержуватися режиму роботи закладів охорони здоров`я та наукових установ, у яких вони лікуються;

проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження.

Тобто, статтею 20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлено обов`язки осіб, які хворіють на інфекційні хвороби чи є бактеріоносіями.

При цьому, наданими працівниками поліції доказами про справі не підтверджується факт того, що гр-н ОСОБА_1 є хворим на інфекційну хворобу та є бактеріоносієм, відсутній відповідний висновок лікарської установи про стан його здоров`я та зараження інфекційною хворобою.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №615372 від 30.03.2020 року не містить посилання на те, які саме вимоги постанови головного державного санітарного лікаря України МОЗ від 21 березня 2020 р. №2 порушено гр-ном ОСОБА_1 , що також є порушенням вимог ст.256 КУпАП.

Таким чином, в порушення вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №615372 від 30.03.2020 року відсутні відомості про те, які саме вимоги Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та вимоги постанови головного державного санітарного лікаря України МОЗ від 21 березня 2020 р. №2 було порушено гр-ном ОСОБА_1 , так як зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення вимоги в якості порушених з посилання на ст.20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», таковими не являються.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись судом лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3КУпАП.

Самоізоляція це, в першу чергу, утримання від контакту з іншими для того, щоб зменшити ризик інфікування. Самоізоляція виключає будь-які ситуації, коли ви тісно контактуєте з іншими людьми (наприклад, близький контакт віч-на-віч на відстані менше, ніж 2 метри, або тривалістю понад 15 хвилин).

Суду не надано жодного належного та допустимого доказу, що ОСОБА_2 умисно порушив правила перебування на карантину(самоізоляції). Судом встановлено, що ОСОБА_2 лише один раз сидів на лавочці біля свого домоволодіння.

За таких обставин суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, так як в діях гр-на ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так як в діях гр-на ОСОБА_2 суд не вбачає порушення ст.20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та вимоги МОЗ від 21 березня 2020 р., за відсутністю в матеріалах справи будь-яких доказів щодо порушення зобов`язання ОСОБА_2 дотримуватись режиму самоізоляції, тому приходить до висновку про відсутність складу адміністративного порушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та до висновку про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.44-3, 221, 246, п.1 ч.1 ст.247, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя

Шевченківського районного суду

Харківської області С.М. Стеганцов