ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Белорукової І.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурорів Верцюха В.В. та Середи Е.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.02.2020 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу 850 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Згідно до протоколу №23/2020 від 16.01.2020 року, про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 , яка за власним бажанням припинила свою діяльність в обласному комунальному підприємстві «Миколаївоблтеплоенерго» (надалі - ОКП «Миколаївоблтеплоенерго») на посаді начальника юридичного відділу відповідно до наказу ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» №275-п від 08.10.2018 р., несвоєчасно подала, без поважних причин, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням, а саме 16.10.2018 року. Дата виявлення особи, яка вчинила правопорушення є дата складання протоколу, датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, місцем вчинення правопорушення є м.Миколаїв, вул. Миколаївська, 5-а. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що рішення суду винесене з грубим порушенням норм процесуального права та не вірно застосовано норми матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки.

Стверджує, що вона не мала жодного умислу на скоєння правопорушення.

На думку апелянта, висновок суду першої інстанції про її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення є безпідставним та не обґрунтованим.

Крім того, апелянт зазначає, що прокурором в судовому засіданні не надано жодних доказів на підтвердження його умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурорів, які заперечували проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступного.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП не повно та не всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, а тому не обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 16 січня 2020 року №23/2020, ОСОБА_1 , яка за власним бажанням припинила свою діяльність в обласному комунальному підприємстві «Миколаївоблтеплоенерго» на посаді начальника юридичного відділу відповідно до наказу ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» №275-п від 08.10.2018 р., несвоєчасно подала, без поважних причин, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням, а саме 16.10.2018 року.

Згідно з п. 2 ч. 5 розділу ІІ «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» в редакції до 12.12.2019 року, чинній на момент несвоєчасної при звільненні подачі ОСОБА_1 декларації суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення.

Наказом Національного агенства з питань запобігання корупції від 12.12.2019 року № 168/19 «Про затвердження змін до рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3» внесено зміни до «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», що набрали законної сили 01 січня 2020 року. Зокрема, п. 2 ч. 5 розділу ІІ викладено у новій редакції, згідно з якою декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Отже, внесеними змінами Наказом Національного агенства з питань запобігання корупції від 12.12.2019року №168/19 в «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиногодержавного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», збільшено кількість днів для подачі декларації у разі припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.2 ст.8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , як особа, яка 08.10.2018 року припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подала декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, 16.10.2018 року, тобто в межах двадцяти робочих днів з дня припинення такої діяльності, а отже, на переконання апеляційного суду, в діях ОСОБА_1 в цій частині відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Викладені обставини дають суду апеляційної інстанції підстави дійти висновку про відсутність як на момент складання протоколу так і на момент розгляду справи в районному суді складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а отже оскаржувана постанова судді підлягає сксуванню із закриттям провадження у справі відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 12 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушень, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, скасувати

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1ст.247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду М.П. Міняйло