Справа № 445/875/20
провадження № 3/445/506/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2020року суддя Золочівського районного суду Львівської області Сивак В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області про вчинення адміністративного правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 кодексу України про адміністративні правопорушення,

вс т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 23.05.2020 року, близько 10 год. 00 хв. у м. Золочів, по вул. Бенівська керував мопедом "Хонда Діо" б/н із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння категорично відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення, причини неявки суду не повідомив.

У ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені у Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. В своєму рішенні «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 Європейський Суд, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання за відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

З огляду на викладене, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, а також на строки розгляду даної категорії справи про адміністративне правопорушення (ст. 277 КУпАП), вважаю, що відповідно до ст.268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 089606 від 23.05.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , постановою серії БАА № 408805 від 23.05.2020 року.

Відтак, враховуючи наявність достовірних даних про керування ОСОБА_4 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вважаю, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

З інформації наданої територіальним сервісним центром № 4643 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримував.

За наведеного, вважаю, що немає правових підстав для позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із ступенем суспільної небезпечності скоєного правопорушення, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до його адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя:В. М. Сивак