Справа № 263/3730/20
Провадження № 3/263/1498/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Киян Дмитро Володимирович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , відомості про РНОКПП відсутні, ФОП « ОСОБА_2 », проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст.130 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

18.03.2020 р. 23-57 год. в Донецькій області, м. Маріуполь, в Центральному районі по пр. Будівельників біля будинку 99 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Audi Q7 державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився з використанням технічного засобу «Drager Alcotest 6820» ARHK-0548, що був проведений на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду становить 1,12%, від проходження огляду у КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя» відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.9а Правил Дорожнього руху України, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

При цьому, Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП України передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей, документів, а також іншими документами.

Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення підтверджується відомостями зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №292744 від 19.03.2020 р., актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та квитанцією газоаналізатору «Драгер» від 19.03.2020 року - результат тесту 1,12 %, рапортом поліцейського, відеозаписом з диску, поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в присутності яких ОСОБА_1 пройшла медичний огляд за допомогою приладу «Драгер», результат огляду 1,12%.

Таким чином, суд вважає, що вина правопорушника доведена в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до довідки інспектора роти № 4 батальйону УПП в Донецькій області ДПП Махурненко Д., за обліками інтегрованої інформаційно-пошукової системи Інформаційного порталу Національної поліції України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримувала.

Враховуючи вищевикладене, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП України у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 грн.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч.2 ст.4 Закону «України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10 200 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: Д.В. Киян