13.04.2020 227/519/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого автослюсарем в ТОВ «ДТЕК Добропільська автобаза», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 050637 від 10.01.2020 року вбачається, що 10.01.2020 року о 11:20 годині в м.Костянтинывка по вул.Мірошніченко навпроти буд.№44 водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2107 н/з НОМЕР_1 , з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою тех.засобу газоаналізатор Drager Alcotest 6810 та від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі ухилився шляхом категоричної відмови в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

З протоколу також вбачається, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 10.01.2020 року він керував автомобілем ВАЗ 2107 н/з НОМЕР_1 , їхав разом з дружиною з дому в м.Лисичанськ до тещі. В м.Костянтинівка його зупинила поліція, сказали вийти з автомобіля та надали продути трубку алкотестера, він зазначив поліцейському, що трубка була вже розпакована і йому не показали показники приладу до вимірювання, але поліцейський його запевнив, ще все гаразд. Він продув алкотестр, прилад показав 0,22 проміле. З результатом він не погодився, оскільки за кермом їхав тверезим, а останній раз вживав алкоголь 07.01.2020 року. На що поліцейські йому сказали, що тоді треба їхати до лікарні на огляд, але при цьому його автомобіль заберуть на штрафмайданчик. Він розгубився та побоявся залишитись без свого автомобіля, оскільки його зупинили в чужому місті, далеко від дому і тому він відмовився їхати до лікарні на огляд. Після чого поліцейські сказали йому, що зараз найдуть двох свідків і він на відеокамеру ще раз відмовиться від огляду. На його запитання поліцейському, що робити з проведеним вимірюванням алкотестера, поліцейський відповів, щоб той зламав та викинув продуту трубку. Під час відеозапису він спочатку погодився на огляд на місці зупинки, через що поліцейський вимкнув камеру та сказав, що вони з ним так робити не домовлялись і покликав до себе в автомобіль, де ще раз сказав, що йому на камеру треба відмовитись від огляду, інакше його автомобіль заберуть на штрафмайданчик. З другої спроби вони зафіксували на відео його відмову від огляду на стан сп`яніння. Після чого, відносно нього поліцейські склали протокол, вилучили у нього посвідчення водія та він на своєму автомобілі поїхав далі у своєму напрямку. На запитання суду ОСОБА_1 пояснив, що дружина перебувала в автомобілі, оскільки коли їх зупинили і вона вийшла з автомобіля, поліцейські їй сказали, щоб вона їм не заважала працювати і залишалась в автомобілі. Також ОСОБА_1 пояснив, що коли він продував алкотестр будь-яких свідків не було, їх запросили поліцейські вже пізніше і вони були присутніми при тому, як він спочатку погодився пройти огляд. На запитання суду пояснив, що письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи відповідають дійсності лише в частині того, що він 07.01.2020 року пив алкоголь, 10.01.2020 року керував автомобілем і був зупинений поліцією, а щодо зазначення в них про його відмову від огляду, він був вимушений так написати, щоб не забрали його автомобіль на штрафмайданчик.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за даною статтею настає:

за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно п.4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, (далі - Порядок), огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Згідно до п.8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи додані письмові пояснення двох понятих та відеозапис.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що на відео зображений ОСОБА_1 та двоє чоловіків, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора 6810 та в медичному закладі, на що останній відмовився.

Але, вказаний відеозапис суд не може взяти до уваги, як належниий доказ у зв`язку з тим, що протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Крім того, суд зазначає, що вказаний відеозапис знаходиться на лазерному диску, але вказаний лазерний диск з відеозаписами ніяким чином не оформлено, а саме: упаковка, в якій він знаходиться не містить інформації додатком до якого саме протоколу він є, відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

В той же час, згідно пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, вбачається, що вказане відео є неповним, оскільки спочатку при свідках поліцейські пропонували йому продути алкотестр на місці і він погодився продути, але поліцейський вимкнув камеру та сказав, що вони з ним не так домовлялись, покликав в середину до їх автомобіля, де йому ще раз сказав, що під час відеозйомки йому треба відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння. Після чого було записано вищевказане відео. Всі ці дії, за поясненнями ОСОБА_1 відбувались у присутності свідків.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок органу при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_1 , а також з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, судом був здійсненний виклик свідків, вказаних в протоколі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , для надання пояснень у судовому засіданні.

Відповідно до ст..272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. Свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на постановлені запитання.

Однак, на неодноразові викликали, як телефонограмою так і письмово, вказані свідки до суду не з`явився. При цьому, враховуючи місцепроживання вказаних свідків (Костянтинівський район Донецької області), віддаленість їх місця проживання від місцезнаходження Добропільського міськрайонного суду, судом було ініційовано та забезпечено проведення судового засідання за їх участю в режимі відеоконференції, але свідки до суду не з`явились без поважних причин повторно, тому відносно свідків судом було застосовано привід, який залишився не виконаним.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які надані в якості доказу до адміністративної справи, не є такими, що достовірно підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки в судове засідання вказані свідки не з`явились і не підтвердили зміст підписаних ними письмових пояснень. Крім того, як вбачається з вказаних письмових пояснень, ці пояснення особисто свідками не писалися, а були лише підписані після їх прочитання.

В той же час, вказані письмові пояснення не містять відповіді на доводи ОСОБА_1 стосовно дій поліцейських в присутності свідків.

Крім того, слід зазначити, що статтею 260 КУпАП передбачено, що одними із заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення з метою припинення адміністративних правопорушень є тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене частиною першою статті 130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу має бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають, згідно ст.266 КУпАП, відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

З адміністративного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота.

В той же час, даних, які б підтверджували, що працівник поліції, виявивши під час зупинки у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, відсторонив останнього від керування транспортним засобом чи тимчасово затримав транспортний засіб останнього, матеріали справи не містять, що викликає у суду сумнів з приводу того чи були в дійсності у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, після того як був складений протокол і у нього було вилучено посвідчення водія, поліцейський його відпустив і він на власному автомобілі поїхав далі у своєму напрямку.

Враховуючи наведене стає не зрозумілим, чому поліцейський, виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння не здійснив дій, передбачених ст.ст. 265-2, 266 КУпАП.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_1 , які маються в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні письмові пояснення ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, оскільки згідно особистих пояснень ОСОБА_1 , наданих суду, останній не визнав факту своєї відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто фактично не визнав свою вину в даному правопорушенні, посилаючись на те, що він продував газоаналізатор на місці зупинки, але без присутності двох свідків, з результатами газоаналізатора він не погодився, в медичний заклад для огляду він не поїхав, оскільки, як сказали йому поліцейські, в цьому випадку у нього заберуть автомобіль на штрафмайданчик, що його злякало, оскільки не знав що буде робити без автомобіля у чужому місті.

Надані суду пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні спростовані не були.

При цьому суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, не може бути сам по собі доказом винуватості особи у скоєному правопорушенні, а може лише оцінюватись разом з іншими обставинами справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає необхідним закрити провадження по справі зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 221, 247 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння) - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Повний текст рішення буде виготовлений та проголошений 13 квітня 2020 року в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області о 09.30 годині.

Суддя О.В. Здоровиця