Справа № 616/362/20
Провадження № 3/617/568/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року Вовчанський районний суд Харківської області у складі судді Уханьової І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вовчанську Харківської області матеріали, що надійшли з відділення інспекторів прикордонної служб «Вільхуватка» відділу прикордонної служби «Вільхуватка» Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липці, Харківського району, Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185-10, ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

Встановив:

19 червня 2020 року о 06 годині 00 хв. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку Артільне (Україна) Старий Хутір (Російська Федерація) в районі ІПТ 342 на рокатній дорозі вздовж ДК виявлено транспортний засіб «Фольксваген транспртер Т4» під керування громадянина ОСОБА_1 , який не виконав законних вимог складу прикордонного наряду щодо припинення протиправної діяльності, а саме: не здійснив зупинку транспортного засобу та вдався до втечі. Тобто вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185-10 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу серії СхРУ № 111553, від 25 червня 2020 року, 19 червня 2020 року о 06 год. 00 хв. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку Артільне (Україна) Старий Хутір (Російська Федерація) в районі ІПТ 342 був виявлений транспортний засіб «Фольксваген транспортер Т4» під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про Державний кордон» від 04 листопада 1991 року, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд критично ставиться до матеріалів провадження про вчинення адміністративного правопорушення, оформлених дільничним інспектором прикордонної служби 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби «Миколаївка» впс «Вовчанськ» старшим сержантом Шевцовим М. ОСОБА_2 . та в.о. начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Миколаївка» впс «Вовчанськ» лейтенантом Слободян О.В. направлених на розгляд судді, виходячи з наступного.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КУпАП настає у разі перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинене групою осіб.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається зокрема відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Однак, всупереч зазначеному, в протоколі СхРУ № 111554 від 25 червня 2020 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вказана частина статті 185-10 КУпАП, за якою саме складено правопорушення.

Оскільки, відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП настає у разі злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП настає у разі вчинення тих самих дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Крім того, до протоколу СхРУ № 111553 від 25 червня 2020 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складеного за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП відсутнє підтвердження повторності, тобто не надано доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року, за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Вказане суттєво порушує права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її право на захист.

Таким чином, вказані протоколи про адміністративні правопорушення слід визнати складеними з порушення вимог ст. 256 КУпАП, в зв`язку з чим їх не можна вважати доказом ОСОБА_1 .

Згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерел права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 зазначено, що протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КПАП, повертаються відповідному органу для належного оформлення.

Вказані недоліки заважають своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності із законом, виявленню причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення, запобіганню правопорушенню, вихованню громадянина у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, адміністративний матеріал підлягає поверненню до відділення інспекторів прикордонної служб «Вільхуватка» відділу прикордонної служби «Вільхуватка» Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України, для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 277, 278 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріал про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185-10, ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, повернути до відділення інспекторів прикордонної служб «Вільхуватка» відділу прикордонної служби «Вільхуватка» Харківського прикордонного загону Державної прикордонної служби України(адреса: Харківська область, Великобурлуцький район, с. Вільхуватка, вул. Садова, буд. 2, інд. 62620) для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя -