ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/27/20 Справа № 175/3838/19 Суддя у 1-й інстанції - Бровченко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Харламова В.В., в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу 340 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., -

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

адвоката Харламова В.В.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представника потерпілої Багдасарової В.М.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року ОСОБА_1 21 вересня 2019 року приблизно о 18:20 годині поблизу буд.36 по вул. Задунайській у с. Сурсько-Литовське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, керуючи автомобілем ВАЗ-2102, р/н НОМЕР_1 , в порушення вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України під час руху заднім ходом не переконався у безпеці, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Kia Karens, р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , пошкодивши транспортні засоби, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП

В апеляційній скарзі адвокат Харламов В.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 дізнався про те, що відносно нього була відкрита справа про адміністративне правопорушення та постановлено судове рішення, що оскаржується, 30 листопада 2019 року після отримання поштою копії оскаржуваної постанови, тобто після закінчення десятиденного строку на оскарження постанови, щодо апеляційних вимог просить скасувати постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що постанова суду є незаконною, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , прийнятий судом як доказ, на підставі якого суд зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 , був сфальсифікований особою, яка склала цей протокол. Зазначає, що судом направлено СМС повідомлення про виклик до суду на номер, який не належить ОСОБА_1 , а отже, в порушення вимог закону, справа була розглянута без виклику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Вказує на те, в матеріалах справи відсутні письмові пояснення ОСОБА_1 , які він писав власноручно та надав працівнику поліції.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 11 листопада 2019 року. З матеріалів вбачається, що справу було розглянуто за відсутності осіб, про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався 30 листопада 2019 року, 03 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Харламовим В.В. було укладено договір про надання правової допомоги, апеляційна скарга подана захисником 06 грудня 2019 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що з захисником ОСОБА_3 було укладено договір про правову допомогу лише 03 грудня 2019 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, правилами дорожнього руху України передбачено:

- п. 10.9 під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КупАП із схемою місця ДТП та фототаблицями до нього, з яких вбачається, що автомобіль ВАЗ-2102, р/н НОМЕР_1 , знаходиться на проїзній частині дороги; наданому в судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозапису з відтворенням поведінки ОСОБА_1 після скоєння ДТП, відповідно до якого останній відмовлявся від спілкування з потерпілою чи надання будь-яких пояснень щодо обставин ДТП, покидав місце вчинення ДТП, вів себе зухвало, висловлювався образливо та зазначав, що оскільки у потерпілої ОСОБА_2 в автомобілі немає відеореєстратора, то саме вона допустила зіткнення з його автомобілем; а також поясненнями свідка ОСОБА_4 , яка була очевидцем ДТП.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, та пояснень, наданих свідком у судовому засіданні, по справі не вбачається.

З матеріалів справи вбачається, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є безпідставними.

Доводи захисника про те, що автомобіль ВАЗ 2102 був у несправному стані та без акумуляторної батареї не заслуговують на увагу, оскільки захисником не надано доказів на підтвердження зазначених обставин. Крім того, вказані доводи спростовуються наданими у судовому засіданні під час апеляційного перегляду поясненнями свідка ОСОБА_4 , відповідно до яких автомобіль ВАЗ-2102, р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , під час руху заднім ходом допустив зіткнення з автомобілем Kia Karens, р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , пошкодивши транспортні засоби.

Що стосується доводів захисника на те, що в матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_1 , слід зазначити, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 328247 та наданих у судовому засіданні пояснень потерпілої ОСОБА_2 ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Харламову В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу адвоката Харламова В.В. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот