Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1599/20
Провадження №: 3/332/701/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 р.

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Марченко Н.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм автобусу АТ «Запорізьке АТП 12329», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

за ст. 44 -3 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

Згідно фабули протоколу серії АА №090987 від 23.06.2020 року та доданих до нього матеріалів, встановлено, що 23.06.2020 року приблизно о 14-38 годині водій ОСОБА_1 керуючи автобусом БАЗ номерний знак НОМЕР_2 біля прохідної «Запоріжсталь» розташованої по вул. Північне шосе в м. Запоріжжі, здійснював перевезення пасажирів по маршруту № 70 у кількості 20 осіб, що перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу та вказану в реєстраційних документах на транспортний засіб. Крім того водій ОСОБА_1 перебував в салоні без вдягнутої захисної маски або респіратора, у тому числі виготовленого самостійно, чим порушив вимоги пп.7 п.3 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року та ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, суду пояснив, що в салоні автомобіля перебувало 6 пасажирів, які зайшли до маршрутного таксі , оскільки автобус на якому вони їхали зламався. Також ОСОБА_1 наголосив, що перебуває за кермом маршрутного таксі зажди у захисній масці, і зняв її лише в момент зупинки.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозиція статті 44-3 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п. 1 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (в редакції чинній на момент складення протоколу від 22.06.2020) на період дії карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом, зокрема пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та контроль використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 090987 від 23.06.2020 р. не містить відомості про свідків та пояснень ОСОБА_1 , крім того із наданого до матеріалів справи диску із відео-фіксацією не можливо порахувати кількість пасажирів, які перебували у салоні маршрутного таксі, а також на відеозаписі зафіксовано особу , яка перебуває за кермом марштурного таксі без захисної маски, але на зауваження патрульного поліцейського, водій автомобіля надягнув захисну маску, що свідчить про її наявність.

Отже, під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v. Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому у ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя Н.В.Марченко