Провадження № 33/810/6/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» січня 2020 року м.Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши подання голови Сєвєродонецького міського суду Луганської області Луганського В.І. про направлення до іншого суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

25 листопада 2019 року до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з Департаменту патрульної поліції УПП в Луганській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

10 січня 2020 року до Луганського апеляційного суду надійшло подання голови Сєвєродонецького міського суду Луганської області Луганського В.І. про направлення до іншого суду матеріалів вказаної справи про адміністративне правопорушення.

В поданні голови місцевого суду зазначається, що від ОСОБА_1 надійшло клопотання про направлення зазначеного матеріалу до Попаснянського районного суду Луганської області, де вона фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Між тим, оскільки нормами КУпАП не визначено механізм зміни підсудності справ про адміністративні правопорушення, то слід застосувати аналогію закону, тобто КПК України.

Отже, посилаючись на положення статті 34 КПК України та ч.ч.1,2 ст.276 КУпАП, які передбачають, що справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП також можуть розглядатися за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника, голова суду просить направити дану справу до Попаснянського районного суду Луганської області.

Вивчивши матеріали судового провадження, прихожу до наступного висновку.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Оскільки нормами чинного КУпАП не визначений порядок вирішення питання про зміну підсудності по справам про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає необхідним застосувати аналогію права, а саме положення ст.34 КПК України.

Згідно ч.1 ст.34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо:

1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду;

3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;

4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

За загальними правилами, визначеними ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим, за приписами частини другої цієї статті справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно правового висновку, викладеного у Рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015, положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи місцем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП є місто Сєвєродонецьк.

Отже, матеріали вказаної справи були направлені до Сєвєродонецького міського суду Луганської області відповідно до приписів ч.1 ст.276 КУпАП, а тому провадження у справі, входить до територіальної юрисдикції Сєвєродонецького міського суду Луганської області.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає визначених ч.1 ст.34 КПК України безумовних підстав для зміни підсудності, а тому відсутні підстави для направлення даної справи до Попаснянського районного суду Луганської області.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 34 КПК України та ст.276 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання голови Сєвєродонецького міського суду Луганської області Луганського В.І. - відмовити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - повернути до Сєвєродонецького міського суду Луганської області.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: