Справа № 408/2124/20-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року смт Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Соболєв Є.О., розглянувши матеріал, що надійшов з Біловодського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с Херсонське Міллеровського району Ростовської області РФ, громадянки України, яка не працює, іпн. НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 330140 від 15 липня 2020 року (дослівно) йдеться, що 15 липня 2020 року о 17:40 годині ОСОБА_1 порушила згідно ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виражалось у ненаданні належних умов для проживання своїх дітей.

Зазначені дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 провину не визнала, при цьому пояснила, що звернулась до поліції у відділ в справах неповнолітніх з метою, щоб їй допомогли знайти дочку, яка пішла з дому. Поліція знайшла дочку, а потім склали на неї протокол про адміністративне правопорушення. Коли знайшли дочку, остання прийшла додому, взяла свої речі, розкидавши інші, і пішла знову. Зараз вона проживає з хлопцем у нього в будинку, за якого зібралась заміж. Вона фактично втратила контроль й над сином, який став без її волі проживати самостійно й окремо.

Заслухавши ОСОБА_2 , дослідивши адміністративний матеріал, вважаю необхідним зазначити таке.

Із об`єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Із матеріалів справи вбачається, що провина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення ґрунтується лише на її письмових поясненнях, письмових поясненнях її дочки ОСОБА_1 та акті обстеження умов проживання без дати з ілюстративною таблицею, складеного одноособово ІЮП СП Біловодського ВП ГУНП в Луганській області Кримцевою С.М.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Проте співробітником поліції, яка збирала матеріали справи, вказані норми закону виконані не були.

Так, з письмових пояснень ОСОБА_1 йдеться, що вона визнавала, що на момент перевірки умов проживання у неї в будинку були розкидані речі. Також у цих поясненнях ОСОБА_1 вказала, що у неї виникають сварки із дочкою через те, що остання не бажає їй допомагати і виконувати домашню хатню роботу.

Обставини щодо безладу в будинку через розкидані особисті речі зафіксовані й в акті обстеження умов проживання з ілюстративною таблицею.

Також цей факт в суді підтвердила сама ОСОБА_1 , яка пояснила, що ті речі розкидала її дочка, коли останню знайшли працівники поліції та вона, збираючи свої речі, розкидала інші.

Факт наявності у будинку розкиданих речей сам по собі не є не свідченням умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо створення належних умов для проживання своїх дітей.

ОСОБА_1 в суді стверджувала, що фактично втратила контроль на своїми дітьми, які практично досягли віку повноліття. Вони її не слухають і стали фактично проживати окремо. Дочка, не питаючи її, збирається заміж.

Ці обставини підтверджуються письмовими поясненнями дочки ОСОБА_1 . ОСОБА_3 , яка вказала, що у неї виходять конфлікти із матір`ю через те, що остання змушує її робити хатню роботу. ЇЇ брат також нечасто буває вдома. Сама вона проживає із хлопцем, про якого мати знала.

Співробітник поліції, яка проводила обстеження, не побажала з`ясувати причини даної обстановки у будинку. Сама обстановка в будинку ще не свідчить про обставини, що ОСОБА_1 не створює нормальні умови для проживання в ньому дітей. Також протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить зазначення місця проведення обстеження, хоча він повинен складатись на підставі зібраних матеріалів та відповідати їм.

Наведене свідчить про поверхневе встановлення обставин справи, що призвело до помилкового притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності без належного доведення провини останньої в ухиленні від виконання своїх батьківських обов`язків саме з вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення підстав.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на те, що провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП через не створення нею умов для проживання дітей в суді свого підтвердження не знайшла, в її діях відсутній склад даного правопорушення, що згідно п. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 248, 252, 283, п. 3 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова може буди оскаржена особою, стосовно якої вона винесена до Луганського апеляційного суду через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Є.О. Соболєв