Справа № 163/1031/20 Провадження №33/802/436/20 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст. 472 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А. з участю представника Волинської митниці Держмитслужби Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Климович Тетяни Дмитрівни на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 травня 2020 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , водія ПП " ОСОБА_2 ", РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 11 451 (одинадцять тисяч чотириста п`ятдесят одна) гривні 49 копійок з конфіскацією в дохід держави 73 штуки одягу в асортименті 24 найменувань загальною вартістю 11 451,49 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 420,40 грн. судового збору, а також в користь Волинської митниці Держмитслужби України 235 грн. витрат по справі за зберігання товару.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він, прямуючи 01.03.2020 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм рейсового автобуса "Неоплан", номерний знак НОМЕР_2 , сполученням "Зелена Гура Херсон", не задекларував за встановленою формою 73 штуки одягу в асортименті 24 найменувань загальною вартістю 11 451,49 гривень, що знаходились в багажному відділенні автобуса і були виявлені під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

У поданій апеляційній скарзі захисник Климович Т.Д. просить скасувати постанову судді, прийнявши нове судове рішення, яким провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Вважає постанову судді необґрунтованою такою, що не відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи. Зазначає, що вартість переміщуваного товару ОСОБА_1 не перевищує дозволеної норми 500 ЄВРО.

Захисник Климович Т.Д. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилися в апеляційний суд для розгляду апеляційної скарги, про дату та час якої були повідомлені (а.с.143) про причини своєї неявки в суд не повідомили, клопотань про відкладення судового розгляду не заявляли, а тому вважаю можливим провести апеляційний розгляд матеріалів за їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника митниці Пікалюка М.С. який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення повністю стверджена дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, у якому ОСОБА_1 власноручно зазначив, що з протоколом ознайомлений, зауважень та доповнень не має (а.с.1-5), митною декларацією, у якій відсутні дані про декларування ОСОБА_1 будь-яких товарів (а.с.7), письмовими поясненнями ОСОБА_1 у яких він зазначив, що відношення до вказаного товару ні його колега водій ні пасажири не мають, оскільки на автостанції в м. Познань особисто у незнайомого чоловіка взяв дві сумки для передачі в м. Рівне (а.с.6), контрольним талоном (а.с.49), польською фактурою на товар (а.с.77-113), висновком СЛЕД (а.с. 62-68), службовою запискою головного державного інспектора УЗПК та ПМП Волинської митниці А. Носуліча (а.с.55).

Доводи апеляційної скарги захисника Климович Т.Д. про те, що вартість переміщуваного товару ОСОБА_1 не перевищує дозволеної норми 500 ЄВРО, апеляційним судом до уваги не беруться, оскільки вищезазначений товар підлягає декларуванню в повному обсязі.

Згідно із ч.1 ст.374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент … 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Отже, не підлягають декларуванню товари, які переміщуються в ручній поклажі або в супроводжуваному багажі.

Пунктами 34, 52, 55, 63 ст.4 МК України визначено, що несупроводжуваний багаж товари, що відправляються їх власниками-громадянами з оформленням багажних або інших перевізних документів та переміщуються через митний кордон України окремо від цих громадян; ручна поклажа товари, що належать громадянам і переміщуються через митний кордон України разом з цими громадянами або уповноваженими ними особами без оформлення багажних чи інших перевізних документів; супроводжуваний багаж товари, що належать громадянам і переміщуються через митний кордон України у багажних відділеннях транспортних засобів, якими прямують ці громадяни, з оформленням багажних або інших перевізних документів; уповноважена особа (представник) особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 переміщував не власні товари, а передані йому для перевезення в Україну. При цьому відправник не надав йому жодних доручень на вчинення дій, пов`язаних з виконання митних формальностей. За таких обставин підстави для віднесення вилучених за цим протоколом товарів до ручної поклажі чи супроводжуваного багажу самого ОСОБА_1 відсутні.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, дані про особу правопорушника, а тому прийшов до правильного висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст.472 МК України, яке є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових аналогічних правопорушень як самим ОСОБА_1 , так і іншими особами.

За наявності вказаних обставин, підстав для скасування постанови судді, з мотивів викладених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Климович Тетяни Дмитрівни залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк