Єдиний унікальний номер 234/4474/20
Номер провадження 33/804/323/20
03.08.2020р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області клопотання захисника Копичка І.А. про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду та апеляційну скаргу в інтересах потерпілого ОСОБА_1 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 06.04.2020р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 ,
закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП
за участю представника
потерпілого, адвоката Копичка І.А.
потерпілого ОСОБА_1
особи, щодо якої провадження закрито ОСОБА_2
в с т а н о в и л а :
Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 06.04.2020р. провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанову оскаржено адвокатом Копичком І.А., який діє в інтересах особи, що є потерпілою від адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана за межами строку апеляційного оскарження, адвокатом подано заяву про поновлення строку апеляційного оскарження.
В обґрунтування поданої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження адвокат Копичко І.А. зазначив, що оскаржувана постанова прийнята судом 06.04.2020р. під час обмежувальних карантинних заходів, транспортне сполучення між містами Краматорськ та Слов`янськ, де він особисто мешкає, було припинено. Потерпілий у справі до 18.05.2020р. не мав можливості прибути до Краматорського міського суду Донецької області, про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 ОСОБА_1 не повідомлявся. Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав особисто лише 19.05.2020р., з якою звернувся за правовою допомогою до адвоката.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи заяви про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Краматорського міського суду Донецької області від 06.04.2020р., вважає їх поважними та вважає необхідним поновити строк апеляційного оскарження за таких підстав.
Про розгляд справи призначений на 26.03.2020р. ОСОБА_2 було повідомлено судом шляхом надіслання рекомендованого поштового відправлення, яке було вручено йому особисто (а.с. 26). ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про відкладення судового розгляду. Розгляд справи відкладено на 06.04.2020р.
При цьому в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо повідомлення про розгляд справи ОСОБА_1 , так само відсутні відомості про направлення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови. Таким чином, суд апеляційної інстанції, враховуюче те, що ОСОБА_1 , як учасник ДТП, не був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, копія оскаржуваної постанови йому не надсилалась , а також з метою дотримання його права доступу до судового розгляду, вважає необхідним поновити строк апеляційного оскарження.
В апеляційній скарзі адвокат Копичко І.А. :
- вважає, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності винуватості особи у скоєнні ДТП, та така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.02.2018р.
- наголошує, що ст. 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, при цьому положення п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить посилання на відсутність у суду повноважень встановлення винуватості особи;
- вважає, що суд всупереч покладеному обов`язку, при прийнятті постанови по справі не встановив винуватості ОСОБА_2 , тим самим порушив права ОСОБА_1 , як потерпілого в ДТП на можливе відшкодування завданої порушником шкоди страховою організацією;
- прохає, оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Заслухавши доводи адвоката Копичка І.А., потерпілого ОСОБА_1 , які підтримали доводи апеляційної скарги та прохали її задовольнити, позицію особи, щодо якої провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.
Так, судом було встановлено, що відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 317691 від 06.03.2020р. ОСОБА_2 10.02.2020р. о 18год. 15хв. у м. Краматорську Донецької області керуючи автомобілем KIA CEED н.з. НОМЕР_1 по сухому асфальтному покриттю по вул. Паркова з боку вул. О.Тихого в напрямку вул. В.Стуса на перехресті з вул. Б.Машинобудівників в населеному пункті більше ніж 50 км/год при виникненні небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості. Внаслідок чого з ним скоїв зіткнення автомобіль Fiat Doblo н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по другорядній дорозі бул. Машинобудівників. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд в обґрунтування прийнятого рішення про закриття у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Як на підставу для застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд першої інстанції послався на те, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що такий висновок суду про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, який становить один місяць, є помилковим, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.
Щодо доводів адвоката Копичка І.А. про скасування оскаржуваної постанови та прийняття нової постанови, якою необхідно встановити винуватість ОСОБА_2 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає їх неспроможними та такими, що не підлягають задоволенню за таких підстав.
Як вбачається з оскаржуваної постанови 10.02.2020р. о 18 год. 15 хв. у м. Краматорську Донецької області, ОСОБА_2 керуючи автомобілем KIA CEED н.з. НОМЕР_1 по сухому асфальтному покриттю по вул. Паркова з боку вул. О.Тихого в напрямку вул. В.Стуса на перехресті з вул. Б. Машинобудівників в населеному пункті більше ніж 50 км/год при виникненні небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості. Внаслідок чого з ним скоїв зіткнення автомобіль Fiat Doblo н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по другорядній дорозі бул. Машинобудівників. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 рухався по головній дорозі, в той час як ОСОБА_1 рухався другорядною дорогою.
Дослідивши схему ДТП, яка міститься у справі про адміністративне правопорушення (а.с. 6) судом апеляційної інстанції встановлено, що у напрямку руху ОСОБА_2 черговість його руху встановлював дорожній знак 2.3 «Головна дорога», а черговість руху ОСОБА_1 встановлював дорожній знак 2.1 «Уступи дорогу».
Також, при обставинах дорожньої обстановки, у якій перебував водій ОСОБА_1 , мав дотримуватись вимог дорожнього знаку 2.1 «Уступи дорогу», та повинен був уступити дорогу транспортним засобам, які під`їздять до нерегульованого перехрестя по головній дорозі. Та хоча вимоги даного знаку не вимагають зупинки транспортного перед ним, проте вимоги п. 12.3 ПДР України регламентують, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
В той же час, вимоги дорожнього знаку 2.3, якими керувався ОСОБА_2 надавали йому права першочергового проїзду нерегульованих перехресть, та рухаючись по головній дорозі водій має переважне право проїзду.
Таким чином судом апеляційної встановлено, що водій ОСОБА_2 мав проїхати перехрестя першим, а водій ОСОБА_1 мав надати водію ОСОБА_2 перевагу у русі та тільки після цього проїхати перехрестя у напрямку свого руху.
Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.
Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП загальний, фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, водій ОСОБА_2 , під час керування транспортним засобом та дотримуючись вимог дорожнього знаку 2.3 «Головна дорога» розраховував на те, що водій ОСОБА_1 також належним чином виконує правила ПДР.
Відповідно до практики Верховного Суду України, викладеної у постанові судової палати у кримінальних справах від 05.11.2015р., у разі, коли дорожньо-транспортна подія сталася за участі двох водіїв транспортних засобів, для правильного застосування норми про кримінальну відповідальність особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
У мотивувальній частині вказаної вище постанови зазначено, що: «Відповідно до п. 1.4 ПДР водій ОСОБА_2 вправі був розраховувати, що водій ОСОБА_3 перед виїздом з другорядної дороги на головну зупиниться і надасть йому можливість проїхати перехрестя. Тому в причинному зв`язку із суспільно небезпечними наслідками, що настали, перебувають лише дії водія ОСОБА_3», який рухався по другорядній дорозі.
Таким чином суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його дії не перебували у причинному зв`язку з настанням ДТП, оскільки у даній обстановці ОСОБА_2 не зобов`язаний був враховувати можливість грубого порушення ПДР ОСОБА_1 , він не передбачав, не зобов`язаний був і не мав можливості передбачити, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не надасть йому дорогу, не зупиниться перед виїздом на головну дорогу на вимогу знаків і не пропустить його автомобіль, а тому відсутні підстави для визнання винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ДТП.
Проте суд апеляційної інстанції позбавлений можливості закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки таке питання в апеляційній скарзі захисником Копичком І.В. не порушувалося, а судом першої інстанції винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ДТП не встановлювалась.
Також суд апеляційної інстанції не може скасувати оскаржувану постанову та прийняти у справі про адміністративне правопорушення нову постанову за таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, постанову про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України за відсутністю складу кримінального правопорушення прийнято 04.03.2020р., справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду апеляційної інстанції 03.06.2020р., тобто за один день до спливу тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, та суд апеляційної інстанції з об`єктивних причин не мав можливості у передбачений законом строк розглянути справу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Таким чином, враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,
п о с т а н о в и л а :
Клопотання адвоката Копичка Ігоря Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Краматорського міського суду Донецької області від 06.04.2020р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 , закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, задовольнити.
Поновити адвокату Копичку Ігорю Анатолійовичу строк апеляційного оскарження постанови Краматорського міського суду Донецької області від 06.04.2020р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Апеляційну скаргу адвоката Копичка Ігоря Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 06.04.2020р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, залишити без задоволення.
Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 06.04.2020р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 , закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя