Номер провадження 3/754/3417/20
Справа №754/7645/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., за участю адвоката Ждана В.В., адвоката Старова В.Ю., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованого у АДРЕСА_1 ,

ІПН НОМЕР_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2020 року о 21 годині 25 хвилини ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Фольксваген д/н НОМЕР_2 по перехрестю вул.. Кіото та вул.. Мурманської у м. Києві, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю Джилі д/н НОМЕР_3 (водій ОСОБА_3 ), який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 допустив порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

В суді ОСОБА_2 вину свою у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що він рухався по вул.. Кіото у напрямку метро Чернігівська. Під час руху йому назустріч рухався автомобіль Джилі, несподівано перед перехрестям автомобіль Джилі почав повертати ліворуч, при цьому не доїхавши до перехресті. Оскільки він не очікував такого маневру, не зміг уникнути зіткнення і сталася ДТП. Вважає, що протокол відносно нього складений неправомірно, оскільки водій ОСОБА_3 перед поворотом не увімкнув покажчик повороту, він не міг передбачити такого маневру, а тому і не зміг уникнути зіткнення. Вважає, що у даній ДТП вина виключно водія ОСОБА_3 , а тому просить провадження у даній справі закрити.

ОСОБА_3 у суді пояснив, що він рухався по вул.. Кіото, мав намір повертати ліворуч, а тому приблизно за 50 метрів увімкнув покажчик повороту і на перехресті повернув ліворуч. Під час проїзду перехрестя автомобіль Фольксваген здійснив з ним зіткнення, від чого його автомобіль розвернуло у зворотному напрямку. Також ОСОБА_3 зазначив, що водій ОСОБА_2 рухався йому назустріч з великою швидкістю, на перехресті у нього була головна дорога, а у ОСОБА_2 - другорядна, у зв`язку з чим останній мав пропустити його під час виконання повороту ліворуч. Вважає, що протокол відносно ОСОБА_2 складений правомірно, а тому є всі підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з?ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 , рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу транспортному засобу Джилі, який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення, чим порушив п. 16.11 ПДР України.

Відповідно до п. 16.11 ПДР Країни на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно із схемою ДТП, що долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_3 рухався по головній дорозі, а водій ОСОБА_2 - по другорядній, що свідчить про те, що при виконанні ОСОБА_3 маневру повороту ліворуч водій ОСОБА_2 повинен був надати йому дорогу, але не зробив цього.

Під час розгляду справи судом разом з учасниками справи було оглянуто відеозапис, що був долучений працівниками поліції до матеріалів справи (запис з відео реєстратора наданий ОСОБА_3 ). Так, на даному запису зображено обставини скоєння правопорушення, відповідно до яких водій автомобіля Джилі під час руху по головній дорозі повертав ліворуч, при цьому водій автомобіля Фольксваген, рухаючись по другорядній дорозі, не надав останньому перевагу у русі, що і призвело до зіткнення.

Водій ОСОБА_2 , заперечуючи проти своєї вини, вказував у суді про те, що водій ОСОБА_3 під час руху не увімкнув покажчик повороту ліворуч, у зв`язку з чим він не мав змоги передбачити його маневр, вважав, що останній буде здійснювати рух прямо.

Але той факт, що водій ОСОБА_3 під час руху не умовкнув покажчик повороту ліворуч, не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи і був спростований належними та допустимими доказами.

Так, судом разом з учасниками справи був оглянутий відеозапис з відео реєстратора, що був наданий ОСОБА_3 у процесі розгляду справи. На даному відео (зі звуком) чітко відображається той факт, що останнім перед поворотом був увімкнений покажчик повороту ліворуч, при цьому водій автомобіля Фольксваген, що рухався назустріч, не надав дорогу автомобілю Джилі.

Крім того, після скоєння ДТП водій ОСОБА_2 звертався до водія ОСОБА_3 і питав, чому останній повертав ліворуч, якщо головна дорога у ОСОБА_2 , він блимав фарами, а останній не бачив і все одно повернув.

Зазначені факти та аналіз поведінки ОСОБА_2 дає підстави для впевненого висновку про те, що він бачив автомобіль Джилі, увімкнений поворот ліворуч, але вважав, що рухається по головній дорозі, а тому не надав дорогу автомобілю Джилі, що і призвело до зіткнення.

Що стосується наданого ОСОБА_2 . Висновку експертного дослідження від 27.03.2020 року, то слід зазначити наступне.

Відповідно до Висновків, викладених в експертному дослідженні, зазначено, що в обставинах досліджуваної пригоди, виходячи з пошкоджень автомобілів, їх розташування на місці пригоди, а також слідів, зафіксованих у наданих на дослідження фотознімках з місця пригоди, пояснень водія ОСОБА_2 щодо вказаного ним місця зіткнення в поз. «3» складеної схеми місця ДТП, слід вважати технічно спроможними; в обставинах досліджуваної пригоди, виходячи з наданих на дослідження матеріалів, за версією розвитку події, викладеної ОСОБА_2 , в його діях невідповідності вимогам п. 16.11 ПДР України з технічної точки зору не вбачається, з підстав, наведених в дослідницькій частині висновку експертного дослідження; в обставинах досліджуваної пригоди, виходячи з версії розвитку подій, викладеної ОСОБА_2 , дії водія ОСОБА_3 , пов`язані із здійсненням маневру лівого повороту після зупинки за наявності руху в межах перехрестя зустрічного автомобіля слід вважати технічною причиною виникнення пригоди.

В суді експерт ОСОБА_4 підтримав викладені в експертному дослідженні висновки повністю. Також після огляду відеозапису у суді зазначив, що у разі, якщо ОСОБА_3 завчасно увімкнув поворот ліворуч, то у даній ДТП винний водій ОСОБА_2 .

Таким чином, водієм ОСОБА_2 не були дотримані вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, він не надав перевагу у русі автомобілю Джилі, що і призвело до зіткнення.

Також суд звертає увагу і на той факт, що відразу після скоєння правопорушення водій ОСОБА_2 відмовився надавати пояснення з приводу обставин ДТП, а вперше надав пояснення експерту при проведенні дослідження. При цьому водій ОСОБА_3 надав письмові пояснення щодо обставин пригоди, які повністю підтвердив і під час розгляду справи в суді.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З урахуванням вимог діючого законодавства та досліджених судом обставин справи, суддя приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення вимог правил дорожнього руху, письмові матеріали справи об"єктивно свідчать про те, що дана дорожньо-транспортна пригода та її наслідки перебувають у причинному зв"язку з порушенням ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху.

Але при цьому слід зазначити, що справа відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю, оскільки витікли передбачені ст. 38 КпАП України строки накладення адміністративного стягнення після вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 283, 284, 290, 291 КпАП України, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України, оскільки витікли передбачені ст. 38 КпАП України строки накладення адміністративного стягнення після вчинення правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту постановлення.

Повний текст постанови виготовлений 17 серпня 2020 року.

Суддя О.В.Лісовська