Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2479/20
Провадження № 3/935/1695/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2020 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Рибнікова М.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, згідно якого 28.10.2020 о 21.02 год. останній за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 насильство у сім`ї, а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, не визнав, пояснив, що з ОСОБА_2 являються колишнім подружжям, проживають в одній квартирі, в яку його було вселено за рішення суду. Алкогольні напої не вживає протягом 5 років, до колишньої дружини ніякого діла не має, не чіпає її, проте, вона його постійно провокує, ображає його нецензурною лайкою, вчиняє на нього психологічний тиск, представляє його перед усіма, як алкоголіка.

У судовому засіданні захисник адвокат Чемерис І.Ю. підтримала позицію свого підзахисного, зауважила, що у ситуації, яка склалась між колишнім подружжям винні обидві сторони, адже питання можливо вирішити мирним шляхом та перш за все поважати один одного. Разом з тим, зауважила, що ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення відносно колишньої дружини насильства у сім`ї, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю останньої, однак це не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні. Він вселився у квартиру, в якій зараз проживає колишнє подружжя, за рішенням ВСУ, після того, як півтора року там не проживав. Відразу почались між ними конфлікти, які провокувала ОСОБА_2 вона виставляла його речі на коридор, не дозволяє користуватись газовою колонкою, говорить, що квартира йому не належить. Разом з тим, це не так, квартира досі не приватизована, він належним чином сплачує комунальні послуги. Його неодноразові звернення до Коростишівського ВП з приводу незаконних дій ОСОБА_2 залишились без належного реагування з боку правоохоронних органів. Захисник вважає, що ОСОБА_2 , користуючись, що вона є жінкою, сама чинить психологічний тиск на її підзахисного, провокуючи його на конфлікти. Просить закрити провадження у справі на підставі положень п.1 ст.247 КУпАП.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що проживає в одній квартирі з колишнім чоловіком ОСОБА_1 . Між ними часто виникають конфлікти з вини останнього, який систематично до виселення його з квартири та після вселення у квартиру за рішенням суду вчиняє щодо неї психологічне насильство: пиячить, буянить, виражається нецензурною лайкою, нищить її речі (так, розбив блендер подарунок дітей), викидає речі на смітник, зокрема, постільну білизну, ногою відкриває двері, закриває тумбочки також ногами, розмахує на неї руками, ножем, курить , ходячи по квартирі, залишаючи повсюди попіл. Він її постійно провокує на скандали, а потім записує на диктофон. Їх спільні діти не йдуть до неї, бо не хочуть спілкуватись з ним. Вона має інвалідність, але проживає у постійному стресі, не маючи можливість відпочити. Просить притягнути ОСОБА_1 до відповідальності.

Представнк потерпілої адвокат Князєв В.В. зазначив, що обізнаний із ситуацією, що склалась між колишнім подружжям. ОСОБА_1 постійно чинить на ОСОБА_2 психологічний тиск, маючи за мету, щоб вона пішла з квартири: знищує та викідає речі, навіть поштову кореспонденцію ОСОБА_2 , про що відомо працівникам пошти. ОСОБА_1 сам провокує скандали та конфлікти , поводить себе зухвало. Крім того, відмовляється приватизувати квартиру: так, ними було подано відповідний пакет на приватизацію, однак, в силу того, що ОСОБА_1 не бажає подати заяву, приватизацію не розпочато.

Заслухавши осіб, які приймають участь у провадженні, дослідивши матеріали справи, зокрема:

- протокол про адміністративне правопорушення від 28.10.2020;

- довідку АРМОР;

- письмову заяву ОСОБА_2 від 28.10.2020, в якій просить прийняти міри до співмешканця ОСОБА_1 , який вчиняє відносно неї насильство;

- письмову заяву ОСОБА_1 від 28.10.2020, в якій просить захистити її від неправомірних дій ОСОБА_2 та притягнути її до відповідальності;

- копія постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.08.2020 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП;

- копія заяви ОСОБА_1 від 04.11.2020 про систематичне вчинення домашнього насильства, подану до Коростишівського ВП;

- відповідь Коростишівського ВП від 18.11.2020 №Л-465/213/01-2020;

- відповідь начальника Коростишівського ВП на адвокатський запит №33аз/213/01-2020 від 09.11.2020;

- рапорт інспектора Коростишівського ВП Левицької Ю.Ю. від 14.03.2020 з приводу звернення ОСОБА_1 на неправомірні дії ОСОБА_2 ;

- відповідь начальника Коростишівського ВП №1362ЄО/213/0 від 06.04.2020, з якої вбачається, що 06.04.2020 ОСОБА_1 написав заяву , в якій просить попередні звернення з приводу неправомірних дій колишньої дружини не розглядати, оскільки конфлікт врегульовано самостійно;

- рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.05.2020, постанова Апеляційного суду Житомирської області від 23.08.2018, постанова ВСУ від 30.10.2019, акт державного виконавця від 24.02.2020 прийняті у рамках цивільної справи №280/1311/17;

- довідка МСЕК, згідно якої ОСОБА_2 маю третю групу інвалідності;

- талон-повідомлення ЄО №6901, згідно якого 28.10.2020 надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про вчинення її батьком ОСОБА_1 насильства відносно її матері ОСОБА_2 ;

- талони повідомлення ЄО №2059 та №2063 з приводу конфлікту, що мав місце 11.04.2020,

суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

З системного аналізу ст.ст.7,254,279 КУпАП слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється у межах протоколу про адміністративне правопорушення та лише щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ст.173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства - це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

П.3 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.8 ч.1 ст.1 Закону України"Про запобігання та протидію домашньому насильству", особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно п.14 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Як достовірно встановлено у судовому засіданні та фактично не заперечується особами, які приймають участь у провадженні, між колишнім подружжям ОСОБА_4 виникають конфлікти, підставою яких є спільне проживання в одній квартирі. Так, 28.10.2020 виник черговий конфлікт, під час якого ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою потерпілій ОСОБА_2 , що підтвердила остання у своїх поясненнях, які суддя вважає логічними, послідовними й такими, що в письмовими доказами, наявними у матеріалах справи.

Враховуючи наведене, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

При обрані міри адміністративного стягнення, суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особа правопорушника, протягом року притягався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, вину свою не визнав, суддя вважає за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.40-1, 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні 28.10.2020 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.М.Рибнікова