Провадження № 3/311/58/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2020 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Задорожко Д.А., розглянувши матеріали (протокол про адміністративне правопорушення серія БД №272555 від 13 грудня 2019 року), які надійшли з Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 13 грудня 2019 року, о 12 годині 10 хвилин, в місті Марганець по вулиці Лермонтова, ОСОБА_1, керував транспортним засобом ВАЗ 2121 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому були відсутні передбачені конструкцією транспортного засобу бризковики. Правопорушення скоєно повторно на протязі року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.31.4.7 (е) Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, вказавши, що особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення не надано доказів на підтвердження його винуватості, зокрема, доказів на необхідність наявності бризковиків відповідно до конструкції транспортного засобу. Надані ж до протоколу фотоматеріали не є належними доказами винуватості оскільки унеможливлює ідентифікацію технічного засобу, яким здійснено фіксацію правопорушення.

Оглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, суд вважає, що під час судового розгляду не знайшло свого об`єктивного підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 121 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті. Частиною першої коментованої статті передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

На думку суду, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять об`єктивних та переконливих відомостей про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення не надано доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , зокрема, доказів на необхідність наявності бризковиків відповідно до конструкції транспортного засобу.

Надані ж до протоколу фотоматеріали не є належними доказами винуватості ОСОБА_1 , оскільки унеможливлюють ідентифікацію технічного засобу, яким здійснено фіксацію правопорушення та дату та місце здійснення фіксування транспортного засобу.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд приходить до висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, отже, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, суду не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП України, та вважає необхідним провадження у справі закрити.

Керуючись п.1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 ,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А.Задорожко