Справа № 446/339/20 Головуючий у 1 інстанції: Самсін М.Л.
Провадження № 33/811/794/20 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю захисника Марчук А.М. розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 травня 2020 року щодо ОСОБА_2 ,

встановив:

цією постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.130 ч.1, 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно постанови, 27.01.2020 року о 19:30 год. на 508км+100м автодороги Київ-Чоп в селі Банюнин Кам`янка-Бузького району, Львівської області водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2108" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Також, 27.01.2020 року о 19:30 год. на 508км+100м автодороги Київ-Чоп в селі Банюнин Кам`янка-Бузького району, Львівської області водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ 2108" д.н.з. НОМЕР_1 скоїв зіткнення з автомобілем марки "Фольксваген Туарек" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Мотивуючи своє рішення суддею в постанові вказано, зокрема, що судом встановлено, що правопорушення мало місце 27.01.2020 року та з дня його вчинення пройшли строки, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Не погоджуючись з даною постановою потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови від 05.05.2020 Кам`янка- Бузького районного суду у адміністративній справі №446/339/20, оскаржувану постанову скасувати та притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності з позбавленням права керування транспортними засобами.

Апелянт вважає оскаржувану постанову незаконною та необгрунтованою, оскільки суддя, постановляючи рішення у даній справі, всупереч вимогам ст.252 КУпАП, прийняв помилкове рішення. Безкарність сприяє вчиненню нових правопорушень. ОСОБА_2 у нетверезому стані керував транспортним засобом і вчинив ДТП, у якому зазнали ушкоджень автомобілі. Якби він і його дружина не були прищипнуті пасками безпеки, при лобовому ударі вони зазнали б серйозних тілесних ушкоджень. Керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, як правило здебільшого призводить до трагічних наслідків, що наступають не для винуватця, а для пересічних громадян.

На апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 адвокат Марчук А.М. захисник ОСОБА_2 подав заперечення.

Заслухавши виступ захисника Марчука А.М., який заперечив подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції при розгляді справи в повній мірі вказаних вимоги закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наявність в діях ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ч.1 ст. 130 КУпАП та вірно закрив провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Так, суддя суду першої інстанції, встановив, що правопорушення мало місце 27.01.2020 року та з дня його вчинення пройшли строки, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягало закриттю.

Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З врахуванням викладеного, в постанові підставно вказано, що провадження у справі про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1, 124 КУпАП, слід закрити у зв`язку із наявністю обставин, передбачених ст..247 КУпАП, а саме: закінчення на момент розгляду строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги та її безпідставність і вважає, що підстав для її скасування постанови немає.

При цьому суд приходить до переконання, що потерпілому ОСОБА_1 , слід поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови судді, як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 в судовому засіданні в суді першої інстанції присутній не був, копія оскаржуваної постанови на його адресу не надсилалась..

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити потерпілому ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 травня 2020 року щодо ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 травня 2020 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.