Житомирський апеляційний суд
Справа №293/650/20 Головуючий у 1-й інст. Бруховський Є. Б.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., захисника Борецького В.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Черняхівського районного суду Житомирської від 19 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 03.04.2020 року о 07:25 год., керував автомобілем ГАЗ 33021, номерний знак НОМЕР_1 в смт.Черняхів по вулиці Коростенській, 101, Житомирської області в стані алкогольного сп`яніння.

На постанову суду захисником ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та прийняття нової постанови про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, та матеріали справи передати на розгляд колективу ФОП ОСОБА_3 для застосування заходів громадського впливу на підставі ст. 21 КУпАП, а провадження по справі про адміністративні правопорушення закрити на підставі вимог ст. 284 КУпАП.

Вказує, що суд належним чином не повідомив ОСОБА_1 та розглянув справу у його відсутність, що є порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Не оспорюючи фактичні обставини справи, вказує, що ОСОБА_1 повністю визнає вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та щиро розкаюється з приводу своєї неправомірної поведінки, обіцяє в подальшому такого більше ніколи не допускати.

Також, вказує, що суд не врахував, те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, визнав свою вину, щиро кається, працює водієм, позитивно характеризується, дисциплінарних стягнень немає, посвідчення водія йому потрібне, оскільки його робота пов`язана з керуванням транспортним засобом та є єдиним способом заробітку.

Заслухавши захисника Борецького В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі не оспорюються.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, його тяжкість та підвищену суспільну небезпеку, оскільки керування в стані алкогольного сп`яніння джерелом підвищеної небезпеки загрожує життю та здоров`ю інших громадян суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення клопотання трудового колективу ФОП ОСОБА_3 про передачу порушника на поруки.

Суд апеляційної інстанції, також не вбачає підстав для скасування постанови суду внаслідок порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки як вбачається з матеріалів справи суд повідомляв останнього про розгляд справи 19.05.20 року о 09:00 год, направивши рекомендоване повідомлення за адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення - АДРЕСА_1 , яке повернулися до суду з підстав його не вручення, а саме з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, при складанні протоколу ОСОБА_1 вказав адресу проживання АДРЕСА_1 , також йому було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повністю оголошено зміст протоколу, та ознайомлено з протоколом, який він підписав, повідомлено про місце розгляду справи Черняхівським районним судом за місцем вчинення правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до відповідальності повинна сумлінно користуватися своїми правами, не зловживати ними з метою затягування розгляду справи для спливу строків визначених ст. 38 КУпАПта уникнення особи від відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішень у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007, «Трух проти України» від 14.10.2003, особа у розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Апеляційний суд, також враховує і те, що право ОСОБА_1 на особисту участь у розгляді його справи було поновлено судом апеляційної інстанції.

Так, ОСОБА_1 мав достатньо часу щоб організувати свій захист, подати докази, заявити клопотання, дати пояснення, скористатися правовою допомогою для чого суд, задовольняючи клопотання останнього, відкладав розгляд справи, а тому за таких обставин, враховуючи і позицію ОСОБА_1 , який не заперечує фактичних обставин встановлених судом, не бажав особисто бути присутнім в суді апеляційної інстанції підстави для скасування судового рішення відсутні.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Апеляційний суд не може погодитися з позицію захисту висловленою у апеляційному суді про необхідність закриття провадження у зв`язку з скасуванням відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння чи відмову у проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 р. відповідальність не була скасована, а була посилена, відповідні дії були визначені як кримінальний проступок з суттєвим посиленням відповідальності, що свідчить про необхідність застосування закону, який діяв на час вчинення правопорушення та прийняття рішення судом першої інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Котика Валентина Віталійовича залишити без задоволення, а постанову Черняхівського районного суду Житомирської від 19 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук