П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення, ОСОБА_1

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як вказано у постанові суду першої інстанції, 25.04.2018 року о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем "ВАЗ 21213", д.н.з. НОМЕР_1 , поблизу будинку № 5 по провулку Задорожному в місті Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода та поведінка, що не відповідала обстановці, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановлено порядку відмовився у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 першочергово подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який пропущений з поважних причин.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на звернення з апеляційними вимогами ОСОБА_1 зазначає, що про наявність оскаржуваної постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 21.05.2018 він дізнався з Єдиного реєстру судових рішень приблизно 13-14.06.2018, а отримав її під час ознайомлення з матеріалами справи. На його думку так склалося тому, що оскільки він зареєстрований на території АР Крим, тому під час складання протоколу він вказав адресу друга в якого проживав та свій номер телефону, хоч він і чекав повідомлення з суду про час та місце розгляду справи, але фактично його не отримував, а в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція з відмітною «за закінченням терміну зберігання».

Що стосується постанови суду першої інстанції, то ОСОБА_1 просить її скасувати, як незаконну та постановити нову, якою закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що з оскаржуваною постановою він не згоден повністю, оскільки справу розглянуто без його участі та підставі матеріалів, що подані працівниками поліції.

Також ОСОБА_1 зазначає, що матеріали справи указують на відсутність об`єктивної сторони - факту керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а тому відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що він не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, оскільки автомобіль знаходився в нерухомому стані, а сам він не керував транспортним засобом, в нього навіть не було з собою ключів від автомобіля.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку в повному обсязі доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводів апеляційної скарги про закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали справи та додатково надані суду апеляційної інстанції дані, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, слід дійти наступного.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції в цілому дотримані, оскільки з матеріалів справи видно, що судом першої інстанції, на виконання вимог ст. 277-2 КУпАП, було вжито всіх передбачених законом заходів для того, щоб розглянути справу про адміністративне правопорушення у передбачені законом строки, зокрема, судове засідання по справі призначено на 21.05.2018, однак особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих причин, судом вживалися усі необхідні заходи для належного повідомлення останнього про день та час розгляду справи, однак рекомендоване повідомлення повернулися до суду з відміткою «у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання».

У той же час в матеріалах справи відсутня копія супровідного листа щодо направлення на адресу проживання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови від 21.05.2018.

Оскільки ОСОБА_1 ознайомився з текстом постанови безпосередньо в суді 18.06.2018 (а.с. 13), а апеляційну скаргу подав до місцевого суду 27.06.2017 (а.с. 14-30), то можна погодитися з його проханням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 21.05.2018.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 055186 від 25.04.2018, 25.04.2018 о 14 год. 30 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем "ВАЗ 21213", д.н.з. НОМЕР_1 , поблизу будинку № 5 по провулку Задорожному в місті Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода та поведінка, що не відповідала обстановці, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановлено порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Зазначений протокол складений уповноваженою особою - інспектором роти № 1 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м. Києві старшим лейтенантом поліції Комарніцьким І.А.(а.с. 1).

ОСОБА_1 при складанні протоколу було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1).

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 055186 від 25.04.2018, в матеріалах провадження наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25.04.2018, згідно яких 25.04.2018 у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 5).

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 чи в його інтересах адвокатом//представником дій працівників поліції, що не заперечувалося і в суді апеляційної інстанції та в апеляційній скарзі.

Згідно переглянутого відеозапису з бодікамери поліцейського досліджуваних подій, ОСОБА_1 був в салоні автомобіля за кермом.

В останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та працівниками поліції було запропоновано пройти огляд, на що водій відмовився у присутності свідків.

Відеозапис не вказує на те, що ОСОБА_1 поставив під сумнів правильність встановлення осіб свідків-понятих працівниками поліції з послідуючим їх відображенні в матеріалах справи.

Як вбачається з пояснень самого ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, 24.04.2018 протягом дня він пересувався містом на автомобілі ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_1 .

В другій половині дня зателефонували друзі та запропонували зустрітись в одному з розважальних закладів в Голосіївському районі, відсвяткувати його - ОСОБА_1 день народження, тому він був змушений залишити свій автомобіль на узбіччі поблизу будинку № 5 по провул. Задорожному.

Святкування затягнулось на досить тривалий період часу, почали святкування з закладів на Дніпрі, а згодом продовжили в Голосіївському районі.

Біля 05 год. 00 хв. ранку вони викликали таксі, але їх було п`ятеро, а даний автомобіль міг вмістити лише чотирьох пасажирів, тому він вирішив залишитись, оскільки його автомобіль був неподалік запаркований та він міг в салоні автомобіля відпочити.

Його друг ОСОБА_4 забрав у нього ключі від автомобіля, залишивши йому- ОСОБА_1 брелок від сигналізації та центрального замка.

Після того як його друзі поїхали, він розмістився в салоні автомобіля, зачинившись із середини та ліг відпочивати.

Так як він напередодні дуже стомився і перед цим він вживав спиртні напої, то він прокинувся лише по обіді 25.04.2018, точний час він не пам`ятає, намагаючись привести себе до ладу після відпочинку, він сів на переднє сидіння і відчинив вікно.

В цей час повз автомобіль намагалась пройти жінка з дитячим візком, яка зробила йому зауваження з приводу того що він перегородив пішохідну зону. На що він вибачився перед цією жінкою та вийшов з автомобіля щоб спробувати відкотити свій автомобіль, щоб він не заважав проходу пішоходам. Побачивши його «пом`ятий» вигляд вказана жінка почала скандалити та погрожувати викликом наряду поліції, після чого з місця події зникла.

Через деякий час приїхав приїхали працівники поліції, які повідомили йому, що він порушив правила паркування, залишивши автомобіль на пішохідній зоні, а тому стосовно нього буде винесено постанову про вчинення адміністративного правопорушення і попросили надати їм водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Після цього, працівники поліції зазначили, що оскільки у нього є відповідне посвідчення про право керування транспортними засобами, тому він фактично є водієм, при цьому перебував в стані з ознаками алкогольного сп`яніння.

Незважаючи на будь-які його пояснення та його друзів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зокрема те, що він дійсно вживав алкоголь близького 5-6 годин тому, але транспортним засобом не керував, а лише перебував у салоні автомобіля на узбіччі дороги, працівники поліції вимагали, щоб він пройшов тест на алкогольне сп`яніння на місці події або проїхав з ними до медичного закладу. Не бажаючи провокувати конфлікт він погодився на складання протоколу.

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що знає ОСОБА_1 давно, між ними дружні взаємовідносини.

24.04.2018 він з ОСОБА_1 та ще троє їхніх товаришів святкували день народження ОСОБА_1 в Голосіївському районі. Алкогольні напої вживали всі, зокрема і ОСОБА_1 .

Близько 23-24 год. вони закінчили спільне святкування та розійшлися, але ОСОБА_1 мав намір їхати додому на своєму автомобілі, але він - ОСОБА_5 відбираючи в ОСОБА_1 ключі зламав їх та забрав з собою, залишивши ОСОБА_1 самого біля його автомобіля.

Він - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 приїхали на місце де залишився ОСОБА_1 в своєму автомобілі наступного дня близько 10-11 год., коли працівники поліції оформляли протокол.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_6 від 25.04.2018, вона йшла по пішохідній зоні з дитячою коляскою по провулку Задорожньому, перед нею виїхала машина марки «Ніва», білого кольору, яка перешкодила її рух по тротуару.

Вона зробила йому зауваження на що він- ОСОБА_1 відповів: «Чесно кажучи я п`яний» і знову почав їхати на автомобілі «Ніва», д.н.з. НОМЕР_1 в зворотному напрямку, після чого вона зателефонувала в поліцію.

Коли приїхав поліцейський патруль вони підійшли до вказаного автомобіля де за кермом сидів водій (а.с. 4).

Згідно з письмових пояснень ОСОБА_3 від 25.04.2018, він йшов на зустріч своїй дружині по просп. Задорожньому і побачив як автомобіль заїхав на пішохідну зону перед його дружиною, який почав здавати назад, на що його дружина зробила йому зауваження на що він відповів «Я дуже п`яний».

Зустрівши свою дружину вони викликали поліцію та залишились чекати на місці (а.с. 3).

А тому, доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що він не керував автомобілем «ВАЗ 21213», д.н.з. НОМЕР_1 - є явно надуманими та спрямовані на уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення.

Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння не заперечувався ОСОБА_1 .

Посилання ОСОБА_1 на те, що розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення без його участі, суд першої інстанції порушив його право передбачене ст. 279, 280 КУпАП є слушними, оскільки як вбачається з матеріалів адміністративної справи, судовий розгляд в суді першої інстанції проводився у відсутність правопорушника.

Проте, ці права ОСОБА_1 були поновленні в суді апеляційної інстанції, де він мав можливість надати суду свої пояснення, докази та навести доводи на свій захист, а тому апеляційний суд не знаходить вказане порушення таким, що тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції.

Отже, за наведеним, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 за № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції, - не встановлено.

За підсумками, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька