Справа № 521/9570/20
Провадження № 3/521/5230/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року місто Одеса

Cуддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2020 року о 19 годині 30 хв., в місті Одеса, по вул. Космонавтів, буд. 36, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda, номерний знак рами № НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом Mazda, номерний знак НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

За даним фактом співробітниками УПП в Одеській області ДПП відносно водія складено протокол, серії ОБ № 164204, від 21 травня 2020 року, про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судове засідання, призначене на 22.06.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить його особистий підпис у протоколі (а. с. 1).

Тому, у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 у судове засідання 22.06.2020 року, суд відклав розгляд справи на 17.07.2020 року.

Про явку до суду на вказану дату, ОСОБА_1 був повідомлений шляхом надіслання йому телефонограми, яку він отримав особисто 13.07.2020 року (а. с. 7).

Але, до суду 17.07.2020 року ОСОБА_1 так і не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань від останнього до суду не надходило.

Отже, будучи належним чином сповіщеним про дату та час розгляду справи, ОСОБА_1 , ні 22 червня 2020 року, ні 17 липня 2020 року до суду не з`явився.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення, від 03.04.2008р., у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 ухилився від явки в судове засідання, не скористався своїм правом надання у судовому засіданні доказів у справі, вважаю за можливе розглянути справу, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 № 323809, від 27 квітня 2020 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди та іншими документами.

За таких обставин, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП як такі, що виразилися в порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки, під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 23 КУпАП законодавцем передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Визначаючи міру відповідальності правопорушника за скоєне правопорушення, суддя приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, його наслідки.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність його каяття у порушенні правил дорожнього руху, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Саме це стягнення буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання вимог законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню правопорушником нових правопорушень.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 гривень 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 23, 24, 33, 124, 221, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір, у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя: Н.В. Мирончук