Гайворонський районний суд Кіровоградської області
__________________________________________________________________
Справа №: 385/722/20 3/385/356/20
П О С Т А Н О В А

27.07.2020 рокум. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Панасюк І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працює, проживає в АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався, інші дані суду не відомі, -

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

25.06.2020 року о 15 год. 40 хв. в м. Гайворон Гайворонського району Кіровоградської області по вул. Центральна, ОСОБА_1 керував мопедом "Активня" без н/з в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера Драгер № 6810 в присутності двох свідків, результат огляду 0,56%, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні даний факт правопорушення визнав.

Із матеріалів справи в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушеня передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків та результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативно-правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.

Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акту продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної частини). Зокрема, ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на не реалізовані або не припинення на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникають після набрання ним чинності. Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано законом, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

У свою чергу, ст. 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у частині 2 статті 5 КК України, згідно з якою про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Виходячи із зазначених положень особи, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за статтею 286-1 КК України, адже Законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності було передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками. Так, на відміну від статті 130 КУпАП у реакції від 07 липня 2016 року, згідно з якою керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тощо, каралось штрафом у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, санкція статті 286-1 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ч. 1 ст.247 КУпАП, також відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Суд погоджується, що в цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена. Статтею 253 КУпАП встановлено, що якщо при розгляді справи орган (посадова особа) дійде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Однак передача матеріалів справи про керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тощо, з тих міркувань, що зазначене діяння, передбачене статтею 286-1 КК, не може бути здійснена з огляду на те, що у статті 253 КУпАП йдеться про випадки, коли було вчинено кримінальне правопорушення, однак з тих чи інших об`єктивних або суб`єктивних підстав замість відкриття кримінального провадження було розпочато провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення необхідно проводити відповідно до статті 130 КУпАП так як правопорушення було вчинене до 1 липня 2020 року, а тому застосовується норма статті КУПАП у редакції, чинній на час вчинення такого діяння.

З врахуванням того, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, не має посвідчення водія, суд вважає, що стягнення повинно бути у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 276-280, 284, 289, 291, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. судового збору на користь держави.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення правопорушнику постанови, а в разі оскарження постанови не пізніше як через 15 днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень та витрати на облік правопорушень.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя :І. В. Панасюк

Дата документа 27.07.2020