ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №117705 від 29.08.2020 року ОСОБА_1 29 липня 2020 року о 04 год. 40 хв., в м. Києві, по бульвару Перова, 19 керував транспортним засобом «Mazda6», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками стану наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість шкіряного покрову обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння лікарем наркологом відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність. Проте надав суду письмове заперечення та звіт про тестування на встановлення факту вживання психоактивних речовин за допомогою імунохроматографічного аналізу.

Зазначив, що з 28.08.2020 на 29.08.2020 року він знаходився у своєї дівчини за адресою: бульвар Перова, 40, м. Київ. Приблизно о 04:00 год. почув як спрацювала сигналізація в його автомобілі, який знаходився на відстані приблизно від вказаної адреси 200-250 метрів на протилежній стороні зазначеного будинку. Він вийшов з будинку і направився до свого автомобіля "MAZDA 6", д.н.з. НОМЕР_2 . Оглянувши авто з зовнішньої сторони на предмет його цілісності і непошкодженості потім відкрив передні двері автомобіля, сів на переднє ліве сидіння, щоб переконатися чи не відбулося крадіжки з салону автомобіля, слухав музику . В цей час під`їхали працівники поліції й запропонували пред`явити посвідчення водія. Під час перевірки документів працівники поліції із надуманих причин стали в його адресу висловлювати звинувачення у перебуванні з ознаками наркотичного сп`яніння, що його обурило, оскільки наркотичні засоби ніколи в житті не вживав. На цьому ґрунті з працівниками поліції в нього виник конфлікт.

Адвокат Литвишко Ю.А. в інтересах ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

На думку працівників поліції, винуватість особи підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, відомостями, що містяться у поясненнях свідків, направленням та відеозаписом нагрудної камери АА№00963.

Проте в судовому засіданні дані докази не знайшли свого підтвердження.

Так, із переглянутого в судовому засіданні відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Із долученого до заперечення звіту про тестування на встановлення факту вживання психоактивних речовин за допомогою імунохроматографічного аналізу вбачається, що за результатами лабораторних досліджень, слідів алкоголю та психотропних речовин в організмі не виявлено.

Крім того, із даного відео не вбачається керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Проте відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України саме водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та лише водія можна притягнути до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до положень п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія тощо відповідної категорії. Проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б об`єктивно вказували на безпосереднє керування ОСОБА_1 транспортним засобом - автомобілем марки «Mazda6», д.н.з. НОМЕР_1 , за обставин, зазначених у протоколі.

Інших належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 в судовому засіданні здобуто не було.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя: