Справа № 585/2138/20
Номер провадження 3/585/815/20
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Євтюшенкова В. І.,

з участю секретаря судового засідання Ковган О.В.,

захисника Маляра М.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Роменського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого НГВУ «Охтирканафтогаз» помічником бурильника,

протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

28 серпня 2020 року близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_1 , самовільно залишив своє місце самоізоляції за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив п.п.3 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», що є порушення ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, з підстав, зазначених ним у письмових поясненнях, про те що вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке йому інкримінують. Він працює помічником бурильника в НГВУ «Охтирканафтогаз» позмінно (день, ніч, 48). З 15.08.2020 перебував на лікарняному, а з 17.08.2020 був госпіталізований в Роменську ЦРЛ ОСОБА_2 , який також працює помічником бурильника в НГВУ «Охтирканафтогаз» в іншій зміні. Останній раз він заступив на зміну 13.08.2020, а 15.08.2020 ОСОБА_2 повинен був вийти на зміну, але на роботу вже не вийшов. Він не контактував з ОСОБА_3 , оскільки працюють у різних змінах і він, як і інші працівники НГВУ «Охтирканафтогаз» продовжували працювати в звичному режимі. 25.08.2020 він мав виходити на роботу, але йому зателефонував майстер і сказав зв`язатися зі своїм сімейним лікарем, оскільки у ОСОБА_4 виявили COVID-19. Спочатку його сімейний лікар ОСОБА_5 сказала йому, що його заступання на зміну, де працював хворий, не є контактом з хворим на COVID-19, а вже після того, як вона поспілкувалась з майстром його зміни, ОСОБА_5 передзвонила і повідомила, що відкриває йому лікарняний з 25.08.2020 по 28.08.2020. 27.08.2020 лікар позвонила йому і сказала 28.08.2020 прийти в лабораторію і здати аналіз на COVID-19 та повідомила, що лікарняний закриє 28.08.2020. 28.08.2020, перед тим, як зайти до лабораторії, він зайшов до сімейного лікаря за лікарняним, але остання листок непрацездатності йому видавати відмовилась, хоча він вже був виписаний (а.с.9-12)

Додатково пояснив, що на самоізоляцію відправили усю бригаду. Про те, що йому потрібно знаходитись на самоізоляції його повідомила лікар ОСОБА_5 по телефону, ніяких розписок він про самоізоляцію нікому не давав. Сімейний лікар ОСОБА_5 сказала, що 28.08.2020 йому слід забрати лікарняний і зробити аналізи, тому 28.08.2020 здав аналізи і пішов забирати лікарняний до ОСОБА_5 у кабінет. Вона сказала, що лікарняний не віддасть, оскільки ним порушені правила самоізоляції. Не може пояснити чому лікарка писала заяву у поліцію, у неї у кабінеті він не буянив. Лікарняний видали 28.08.2020 вже при поліцейському патрулі, щодо змісту лікарняного зауважень не висловлював. 29.09.2020 року у нього був по графіку вихідний день, на роботу виходити не потрібно було.

Суд розцінює такі пояснення ОСОБА_1 як спробу уникнути відповідальності.

Із змісту положень ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» вбачається, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 жовтня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) установлено карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Згідно з п. п. 3 п.10 указаної Постанови на території України на період дії карантину забороняється: самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Пунктом 20 Постанови передбачено, що самоізоляції підлягають: особи, які мали контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування.

Згідно п. 22. Лікуючий лікар визначає на підставі галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я строк самоізоляції хворого на COVID-19 або особи з підозрою на інфікування COVID-19.

Пункт 27 визначає, що особи, які потребують самоізоляції, зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими разом проживають.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка лікар ОСОБА_5 пояснила, що згідно повідомлення ДУ «Сумський обласний лабораторний центр» ОСОБА_1 мав підтверджений контакт та повинен був перебувати на самоізоляції по 29.08.2020 року включно. Спочатку їй зателефонував сам ОСОБА_1 і повідомив, що йде на самоізоляцію, оскільки мав контакт з хворим, на що вона відповіла, що коли буде розпорядження з санстанції, йому зателефонують. Повідомлення надійшло у другій половині дня, після чого зателефонувала ОСОБА_1 і повідомила, що з 25.08.2020 року по 28.08.2020 року він перебуватиме на лікарняному, а на самоізоляції - по 29.08.2020 року включно, оскільки саме на цей день припадало 14 днів від останнього контакту з хворим. Але ОСОБА_1 постійно порушував карантин. Так, вони з медсестрою зустріли його 27 серпня 2020 року у магазині «Спар», при цьому вона ( ОСОБА_5 ) попередила його, що він порушує умови самоізоляції. Потім зателефонувала мамі ОСОБА_6 , яка також є її пацієнткою і попрохала вплинути на сина, щоб він залишався вдома, на що остання пояснила, що вплинути на сина не може і запитала чи він не п`яний.

Дійсно, говорила ОСОБА_1 , щоб 28.08.2020 він здав аналіз ПЛР, оскільки від результату залежав термін продовження чи закриття лікарняного та самоізоляції. При цьому ОСОБА_1 повинен був з`явитись за адресою АДРЕСА_2 на 8.20 год. Натомість він прийшов до неї у кабінет на бульвар Московський, 68 і почав вимагати лікарняний. Вона пояснила, що спочатку він повинен здати тест і не може знаходитись зараз у приміщенні поліклініки, оскільки перебуває на самоізоляції. Також ОСОБА_1 обурювався, що з 29.08.2020 року він вже буде у відпустці і не зможе полетіти у Турцію, тому не хотів здавати ПЛР-тест і вимагав лікарняний. Тоді вона вже вдруге попередила ОСОБА_1 про те, що він порушує умови самоізоляції і попросила вийти з кабінету. Лікарняний завжди закривається робочим днем, тому закрили 28.08.2020, а не 29.08.2020, попередньо з`ясувавши чи робочий день у ОСОБА_6 29.08.2020.

У лікарняному зазначено «загальне захворювання» оскільки це попередній діагноз, а якщо був би позитивний результат ЦЛР, тоді вже зазначається уточнений діагноз по захворюванню.

Відмітку при заповненні робить медсестра, яка і зазначила «загальне захворювання», потім помилку виправили. В амбулаторній картці зазначено «самоізоляція».

Суд приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_5 як такі, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Щодо зауваження захисника ОСОБА_7 з приводу того, що дії лікарки пов`язані з неприязними відносинами з пацієнтом, суд такі зауваження відхиляє, оскільки працівники поліції були викликані лікарем внаслідок дій самого пацієнта, який без дозволу лікаря з`явився у кабінет, що вже вказує на недотримання вимог самоізоляції, оскільки відомостей про те, що ОСОБА_1 у цей момент потребував невідкладної медичної допомоги, суду не надано. Крім того, Договір з сімейним лікарем укладається пацієнтом на добровільній основі, що є підтвердженням відсутності неприязних відносин.

З довідки №94 Роменського міськрайонного відділу ДУ «Сумський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» від 25.08.2020 №10-03-1/711 вбачається, що ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 мав близький контакт з особою, з підтвердженим випадком захворювання на інфекцію COVID-19 та повинен знаходитись на самоізоляції по 29.08.2020 включно (а.с.7). Указаним доказом підтверджується, що ОСОБА_1 належить до осіб, які повинні перебувати на самоізоляції та строк самоізоляції, а саме до 29.08.2020 року включно.

Згідно пояснень ОСОБА_8 від 28.08.2020 року йому було доведено що він перебуває на самоізоляції як особа яка контактувала з хворим на COVID 19, а також про карантинні обмеження та умови самоізоляції. Прийшов до сімейного лікаря за листком непрацездатності 28.08.2020 о 8.30 год., але вона відмовилась його видати, оскільки він не здав тест ПЛР (а.с. 6). Зазначене вказує на обізнаність ОСОБА_1 про умови перебування на самоізоляції.

Згідно довідки від 28.08.2020 року ОСОБА_1 порушив правила самоізоляції 27.08.2020 року після 15.30 год. та 28.08.2020 року о 8.15 год. знаходився у медичному закладі без дозволу сімейного лікаря (а.с. 4), що свідчить про систематичність поведінки ОСОБА_1 по недотриманню умов самоізоляції.

Вина ОСОБА_1 також доводиться листком непрацездатності, де вказано, що останній звільнений від роботи з 25.08.2020 по 28.08.2020, до роботи стати 29.08.2020 та зазначено у графі про відмітки режиму: порушення самоізоляції (а.с.12). При цьому сам ОСОБА_1 зауважень щодо змісту лікарняного листа не висловлював, дії лікаря нікуди не оскаржував, про що пояснив у судовому засіданні.

Крім того, закінчення дії листа непрацездатності 28.08.2020 року не вказує саме на закінчення дії самоізоляції у цей день, оскільки відповідно Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої Наказом МОЗ України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 N 532/274/136-ос/1406, листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів, тобто передбачає оплату за кожен день перебування особи на лікарняному, що є фінансово недоречним, якщо закінчення дії припадає на вихідний день.

Що стосується доводів захисника про те, що 28.08.2008 року ОСОБА_1 правомірно залишив місце проживання, оскільки за вказівкою сімейного лікаря повинен був здати аналіз ПЛР, суд відхиляє вказані доводи, оскільки ОСОБА_1 , не виконав умову, за якої йому було дозволено залишити місце самоізоляції не здав тест ПЛР, лише за наслідками якого остаточно лікар повинен був вирішити чи є підстави закривати лікарняний. Крім того учасники судового засідання підтвердили, що лабораторія і сімейний лікар знаходяться у приміщеннях на різних вулицях. Тобто на момент отримання листка непрацездатності ОСОБА_1 ще перебував на лікарняному, який діяв по 28.08.2020 року включно, тобто у період самоізоляції.

Надані суду довідка (а.с. 19) та Результат аналізу (а.с. 20) про те, що ОСОБА_1 28.08.2020 року аналіз здав не суперечить висновкам суду, оскільки у них немає часу здачі аналізу, а те, що ОСОБА_1 приходив до сімейного лікаря за лікарняним на здавши тест ПЛР підтвердив він сам у своїх поясненнях. Крім того лікарняний видається у окремому кабінеті іншим медичним працівником, а не сімейним лікарем особисто. Також ОСОБА_1 мав можливість отримати листок непрацездатності в інший день.

Письмова рекомендація про перебування на ізоляції не вимагається, що також підтверджено довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Ромни» РМР (а.с. 29).

Таким чином з поведінки та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він був обізнаний про те, що перебуває на самоізоляції та її умови, дав на це згоду, оскільки про зворотнє нікого не повідомляв, а, навпаки, перший зателефонував лікарю ОСОБА_5 і повідомив, що перебуває на самоізоляції, на роботу не вийшов. Перебуваючи у медичному закладі не за місцем перебування лабораторії та не потребуючи при цьому медичної допомоги на зауваження лікаря щодо порушення умов карантину не реагував. Вищезазначена Постанова КМУ, де визначені умови та обов`язки осіб, які перебувають на самоізоляції, була доведена до відома населення, отже ОСОБА_1 вважається таким, що був обізнаний про умови самоізоляції, але їх на виконав.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, тобто він вчинив порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковим для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, що підтверджується доказами.

При обранні виду та розміру стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке носить значний суспільний резонанс, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність, керуючись ст.ст. 283, 285 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп. на рахунок: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ - 37993783), банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити, що згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із статтею 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова