печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С.В., за участю секретаря Галаган Г.О., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Різака М.В., прокурора Кіча О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06.08.2019 № 35-02/265 ОСОБА_1 перебуваючи у статусі народного депутата України, як особа, уповноважена на виконання функцій держави, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», 14.03.2018, всупереч вимогам пункту 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: користуючись наданими йому депутатськими повноваженнями, у порядку статті 16 Закону України «Про статус народного депутата України» звернувся до Міністерства юстиції України із депутатським зверненням від 14.03.2018 №1178 у якому порушувалось питання, що становило його приватний інтерес, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , його захисник адвокат Різак М.В. просили провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а також вважали за необхідне повернути вказану справу до Національного агентства з питань запобігання корупції для належного оформлення. Так, обґрунтовуючи свою позицію, захисник зазначив, що ОСОБА_1 керувався винятково інтересами законотворчої діяльності як народний депутат України і не діяв та не мав наміру діяти в інтересах будь-якого суб`єкта господарювання або іншої особи. Наголосив, що депутатське звернення ОСОБА_1 спрямоване на отримання від Міністерства юстиції України офіційного роз`яснення з питань національного законодавства, що мало вплив на інвестиційний клімат в Україні,стан реалізації Конституційного принципу верховенства права, захисту прав інвесторів, а тому становило суспільний інтерес і є вкрай важливим для забезпечення належних умов для сталого функціонування публічного порядку в Україні. Крім того вказав, що вказівки, зазначені судом в постанові від 11.09.2019 по справі 757/42536/19, якою вказану справу повернуто до Національного агентства з питань запобігання корупції для належного оформлення, фактично виконані не були, що є порушенням ст. 129-1 Конституції України, згідно якої судове рішення є обов`язковим для виконання. ОСОБА_1 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що звертаючись до Міністерства юстиції України із депутатським зверненням від 14.03.2018 №1178, народний депутат України ОСОБА_1 мав на меті отримати офіційну позицію Міністерства, як головного органу виконавчої влади у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику з питань організації примусового виконання рішення судів та інших правоохоронних органів з питання наявності чи відсутності у державного виконавця повноважень щодо обчислення і стягнення відсотків, розмір яких в рішенні міжнародного комерційного арбітражу в абсолютному розмірі не вказаний, а підлягає обчисленню під час виконання такого рішення, і таким чином використати отриману відповідь в якості доказу під час розгляду справи №759/16206/14-ц та посприяти ухваленню в цій справі Верховним Судом рішення на користь компанії, що пов`язана з ОСОБА_1 . Підсумовуючи вказав, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд, вислухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про статус народного депутата України» народний депутат має право на депутатське звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності та підпорядкування, об`єднань громадян з питань пов`язаних з депутатською діяльністю, і брати участь у розгляді порушеним ним питань.

Депутатське звернення - викладена в письмовій формі пропозиція народного депутата, звернена до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ і організацій, об`єднань громадян здійснити певні дії, дати офіційне роз`яснення чи викласти позицію з питань, віднесених до їх компетенції.

При цьому, законом не встановлено обмежень щодо кола питань, які можуть бути порушені народним депутатом України в депутатському зверненні.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадський, політичних, релігійних чи інших організаціях.

У роз`ясненнях № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати, зокрема, у вчиненні дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

Потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дій, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1)наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2)наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3)наявність повноважень на прийняття рішення;

4)наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення.

З тексту депутатського звернення №1178 від 14.03.2018 вбачається, що воно не містить жодних пропозицій, вказівок або вимог і не стосується питань, розгляд та вирішення яких закріплено за іншими органами державної влади /а. м. 46-48/.

Слід також зауважити, що відповідь Міністерства юстиції України №14145/235-2-18/11.4.3 від 13.04.2018 не є обов`язковою для виконання та містить загальновідомі відомості, як можуть бути отримані будь-якою особою з відкритих джерел інформації, зокрема законодавчої бази України, а також Єдиного реєстру боржників.

Крім того, варто уваги, що в тексті вказаного депутатського звернення ОСОБА_1 вказує значний перелік судових рішень щодо суперечливої судової практики, що свідчить про наявність правової невизначеності та необхідності отримання інформації для подальшої законотворчої діяльності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене вважаю, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 06.08.2019 № 35-02/265, є передчасними, оскількиОСОБА_1 не мав реального конфлікту інтересів між приватним інтересом та службовими повноваженнями народного депутата України, який би впливав на об`єктивність або неупередженість прийнятих ним рішень або ж на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, та як наслідок суд надходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.7, 14, 172-7, 252, 266, 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у встановленому законом порядку протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.В. Шапутько