Справа № 417/750/20
Провадження № 3/417/286/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2020 р. смт Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Шкиря В. М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за адміністративним протоколом серії АА №240880 від 09.07.2020 та додані до нього матеріали, які надійшли з ДОПСП Марківського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Семиполки Броварського району Київської області, громадянки України, зареєстованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , якому роз`яснено права передбачні ст.268 КУпАП та ст.ст.10, 63 Конституції України,-

В С Т А Н О В И В:

13.07.2020 до Марківського районного суду Луганської області з ДОП СП Марківського ВП ГУНП в Луганській області надійшов адміністративний протокол серії АА №240880 від 09.07.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення громадянки ОСОБА_1 .

Згідно вказаного протоколу, 09.07.2020 о 10 год. 00 хв. було встановлено, що фізична-особа підприємець ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 надавала послуги в сфері громадського харчування без окулярів або захисного екрану, чим порушила абз.1 п. 7 Постанови Державного санітарного лікаря України №32 від 02.06.2020 затверджених тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів у закладах громадського харчування на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

В судове засідання громадянка ОСОБА_1 з`явилася, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала у повному обсязі та просила звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Пояснила, що займається підприємницькою діяльністю, надає послуги у сфері громадського харчування. 09.07.2020 приблизно о 10 год. до ларька зайшли поліцейські і в цей час вона дійсно була без окулярів та захисного екрану бо не знала про ці вимоги, але одягнена в медичну маску та одноразові рукавички, також на рукомийнику знаходився спиртовмісний антисептик для обробки рук. З постановою Головного Державного санітарного лікаря України № 32 від 02.06.2020 р. уважно ознайомилася, зробила для себе відповідні висновки та наразі дотримується усіх передбачених заходів. Просила суд урахувати, має середній дохід з підприємницької діяльності в місяць близько 5 тисяч гривень, вперше притягується до адміністративної відповідальності, має на утриманні восьмирічного сина та доньку, яка навчається в Старобільському коледжі, повністю визнала свою вину та щиросердно розкаялася, що її діями не спричинено шкоду та не завдано збитків державі, суспільним інтересам, та безпосередньо громадянам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та здійснюює підприємницьку діяльність зокрема за видом щодо діяльності ресторанів, надання послуг мобільного харчування, що підтверджено копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Витягом з реєстру платників єдиного податку.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , долслідивши надані суду докази та оцінивши їх, як кожен окремо так і в їх сукупності та з`ясувавши обставини справи вбачаю у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП виходячи з наступного.

Адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" № 1645-ІІІ від 06.04.2000р. серед основних принципів профілактики інфекційниххвороб є дотримання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та громадянами санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм при здійсненні будь-яких видів діяльності.

Згідно ст. 29 цього Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

11.03.2020 прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2» якою на території україни встановлено карантин. Останні зміни до вказаної постанови внесено постановою № 392 від 20.05.2020 згідно якої карантин діє до 22.06.2020. Проте постановою Кабінету Міністрів України

від 17 червня 2020 № 500 внесено зміни до постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 та визначено, що продовжено дію карантину до 31 липня 2020 року.

Також Постановою Державного санітарного лікаря України №32 від 02.06.2020 затверджено тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів у закладах громадського харчування на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) (далі Рекомендації).

Так абз. 1 ч.7 Рекомендацій передбачає, що працівники закладів громадського харчування, в тому числі ті, які видають замовлення та здійснюють розрахунок повинні бути одягнені в медичну маску або респіратор, окуляри (або захисний екран між працівником та відвідувачем при видачі замовлень на виніс) та одноразові рукавички (ЗІЗ).

На час перевірки, а саме 09.07.2020 вказаних Рекомендацій ОСОБА_1 не дотрималася, оскільки під час приготування та видачі їжі вона не вдягнула окуляри або захисний екрану що визнала під час судового розгляду справи, отже вважаю, що її дії охоплюються диспозицією ст.44-3 КУпАП

Згідно ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом суб`єктом господарювання та здійснюює підприємницьку діяльність зокрема за видом щодо діяльності ресторанів, надання послуг мобільного харчування, що підтверджено копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з її слів дохід має 5000гривень в місяць, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вину свою визнає та щиросердно кається, запевнила, що наділі буде дотримуватись вимог законодавства та слідкувати за їх змінами. В судовому засіданні продемонструвала окуляри які придбала після складання протоколу, рукавички, маски, антисептики.

Статті 34 та 35 КУпАП встановлюють обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність удом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність суд визнає щиросердне каяття та визнання вини.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Ураховуючи наведене, дані про особу ОСОБА_1 , яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнала свою вину та щиросердно розкаялася, характер вчиненого нею правопорушення та конкретні обставини справи, відсутність у матеріалах справи даних про те, що її діями спричинено велику шкоду та завдано значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, суд вважає, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням, а справу закрити , як те передбачено ч.2 ст.284 КУпАП

Судовий збір із ОСОБА_1 стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст.12, 22, ст.44-3 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП України.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП на підставі ст. 22 КпАП України в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Марківський районний суд Луганської області.

Суддя В. М. Шкиря