Справа № 734/1551/20 Головуючий у 1 інстанції Бузунко О.А.
Провадження № 33/4823/443/20
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

Захисника Гуц А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 05 червня 2020 року, о 08 годині 00 хвилин, по вул. Соборності у смт. Козелець Козелецького району Чернігівської області, керуючи транспортним засобом марки Cherry Easstar, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності на регульованому перехресті з вул. Лоскота скоїв зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 111940, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по вул. Соборності. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1(8,7), 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вважає, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП можливе тільки у випадку встановлення вини особи, адже накласти адміністративне стягнення суд може лише на особу, чия вина у вчиненні адміністративного правопорушення доведена. Вказує, що суд, зазначивши про порушення ним вимог Правил дорожнього руху, позбавив його можливості отримати компенсацію за завдані збитки від страхової компанії. Звертає увагу, що постановою цього суду від 17.08.2020 року було визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП іншого учасника ДТП ОСОБА_2 . Наголошує, що з протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього неможливо зрозуміти, яке саме порушення вимог ПДР він допустив, що спричинило б дорожньо-транспортну пригоду. Вказує, що своїми діями він не скоював порушення жодного пункту ПДР, а відтак в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вважає, що його винуватість не підтверджена належними та допустимими доказами по справі, що унеможливлює притягнення до адміністративної відповідальності, а відтак і закриття справи з нереабілітуючих підстав.

Особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, в засідання апеляційного суду не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в передбаченому законом порядку. Адвокат, що представляв інтереси особи, не наполягав на участі ОСОБА_1 .

В засіданні апеляційного суду захисник підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Заслухавши в судовому засіданні сторони, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Таке рішення ґрунтується наступним.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З тексту оскаржуваної постанови вбачається, що 19 листопада 2020 року Козелецький районний суд Чернігівської області, розпочавши розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не досліджуючи доказів і не визнаючи нікого винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, закрив провадження у справі у зв`язку з тим, що на час її надходження до суду та розгляду в суді сплинули строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП. Суд при цьому послався на ст. 247 КУпАП як на норму прямої дії.

Стаття 247 КУпАП передбачає обставини, які виключають провадження в справі про адміністративні правопорушення. Однією з таких обставин є закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. При цьому в першому реченні названої норми закону прямо вказано, що за наявності обставин, які виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю…

Будь-яких роз`яснень вищестоящих судів з цього приводу немає. Судова практика в Україні по даному питанню є різноманітною, водночас ця практика не створює судового прецеденту, який був би джерелом права.

Апеляційний суд, розглядаючи апеляційну скаргу, посилається на узагальнений науково-консультативний висновок науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності». У цьому висновку, зокрема зазначено, що при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Виходячи з даного висновку та тексту закону (ст. 247 КУпАП), апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Крім того, апеляційний суд констатує, що в першому абзаці мотивувальної частини оскаржуваної постанови суду йде мова не про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, а про зміст протоколу про адміністративне правопорушення, що не являється визнанням вини ОСОБА_1 .

Отже, будь-якого порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 листопада 2020 року, якою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення - без змін.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко