ПОСТАНОВА

іменем України

21 жовтня 2020 рокуСправа №451/1440/20
Провадження № 3/451/931/20

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянувши матеріали, які надійшли від Радехівського ВП ЧВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого у КНП ``Радехівська ЦРЛ``- сестра хірургічного відділення, одруженої, з середньою - спеціальною освітою, не інваліда, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Із протоколу серії ВАБ №348436 від 10.09.2020 року, вбачається що ОСОБА_1 , 05.08.2020 року, о 07 годині 50 хвилин, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , чим завдала фізичної шкоди потерпілому.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явилася вини своєї не визнала та суду пояснила, що шкоди фізичному здоров`ю чоловіка не завдала ніяким чином, вказала що чоловік не проходив експертизи тому й було закрите кримінальне провадження.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Фрей А.В. в судовому засіданні вказав, що факт завдання шкоди фізичному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 , описаний в протоколі, не доведений, як і вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Доказів вини ОСОБА_1 не доведено, як і не встановлено судом. Протокол про адміністративне правопорушення не доводить факт вчинення насильства. Обов`язок по доказуванню вини в даному випадку покладено на суд. Просив закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження винності ОСОБА_1 суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №348436 від 10.09.2020 року; постанову про закриття кримінального провадження від 08.08.2020 року; копію письмової заяви ОСОБА_2 від 08.08.2020 року; копію письмових пояснень ОСОБА_3 від 08.08.2020 року; копію протоколу допиту потерпілого ОСОБА_2 від 05.08.2020 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.173 КУпАП України особа несе відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Отже, об`єктивну сторону правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 просять притягнути до адміністративної відповідальності, вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Разом з тим, суд не встановив по матеріалах справи доказів, що підтверджували завдання шкоди фізичному здоров`ю ОСОБА_2 шляхом застосування насильства, що спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо зі сторони ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких фактичних даних, на підставі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому даний протокол, у сукупності з іншими матеріалами, не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі, тому суддя вважає, що в її діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд.

СуддяСеменишин О. З.