Провадження № 33/801/525/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі ОСОБА_1 , його захисника адвоката Скржешевського М.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 січня 2018 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 січня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352 грн 40 копійок в дохід держави.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 січня 2018 року, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Скарга мотивована тим, що за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставин автомобілем керував не він, а його брат-близнюк ОСОБА_2 , який після зупинки транспортного засобу представився ОСОБА_3 , а поліцейські, не вилучивши водійське посвідчення та належним чином не встановивши особу правопорушника скали протокол про адміністративне правопорушення; в протоколі не зазначено, на підставі якого документа встановлено особу, що притягується до адміністративної відповідальності; його не було повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, а тому він не знав і не міг знати про розгляд справи щодо нього.

Також ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, мотивуючи тим, що він не знав і не міг знати про розгляд щодо нього справи про адміністративне правопорушення, адже про розгляд справи судом першої інстанції його взагалі не було повідомлено. Копію постанови йому не надсилали, а про її існування йому стало відомо випадково лише 16.06.2020 від адвоката Скржешевського М.С., який звертався до суду першої інстанції в інтересах його брата ОСОБА_2 та виявив, що постанова була винесена саме стосовно нього. Зазначає, що після зупинки транспортного засобу його брат ОСОБА_4 , а поліцейські належним чином, не встановивши особу правопорушника та не вилучаючи водійське посвідчення, склали протокол на ОСОБА_1 , тобто на нього. Про факт притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП 05.01.2018 йому стало відомо лише 16.06.2020 під час ознайомлення адвоката з матеріалами справи. Крім того, судові повістки направлялися не за адресою місця його проживання або реєстрації.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 123804 від 09.12.2017, складеного інспектором роти №1 УПП у м. Вінниці старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 .І., 09.12.2017 о 01 год. 05 хв. в м.Вінниці по вул. Первозванного водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера Drager в присутності двох свідків, результат позитивний 1,08 проміле (а.с.2).

На підтвердження встановлення в ОСОБА_1 на підставі огляду стану алкогольного сп`яніння підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою спеціального технічного засобу із зазначенням результатів огляду (а.с.3,4).

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із доведеності його вини матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №123804, результатами алкотестеру «Драгер» та іншими матеріалами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Основним доводом апеляційної скарги ОСОБА_1 є те, що протокол складений відносно нього помилково, оскільки у зазначені в протоколі день, час та місці був не він, а його брат-близнюк ОСОБА_2 , який видав себе за нього.

На підтвердження факту наявності у нього брата-близнюка ОСОБА_1 надав свої та ОСОБА_2 копії свідоцтв про народження та копії паспортів громадянина України.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що його складено відносно ОСОБА_1 .

Поліцейським, в порушення вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 №1376, у протоколі не зазначено документ, на підставі якого встановлено особу правопорушника (серія та номер посвідчення водія або назва, серія та номер документа, що посвідчує особу).

З протоколу слідує, що документи особи правопорушника поліцейським не вилучалися та тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом не видавався.

На переконання апеляційного суду вказані дії поліцейських призвели до того, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено ними щодо іншої особи, ніж та, яка знаходилася на місці вчинення адміністративного правопорушення та керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що підтверджується наступним.

ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи надано копії документів, завірених адвокатом Скржешевським М.С., з матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005719 від 09.12.2017 відносно ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0005719 від 09.12.2017, в якому зазначено фабулу справи, слідує, що 09.12.2017 близько 00 год. 40 хв. працівниками патрульної поліції було зупинено автомобіль марки«Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 , в ході зовнішнього огляду особистих речей водія було виявлено фольгований згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору та за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Обставини (щодо часу вчинення і суті адміністративного правопорушення), викладені у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.12.2017, рапорті лейтенанта поліції Лебедовського Д.О. від 09.12.2017, рапорті лейтенанта поліції Іващука О.В. від 09.12.2017, протоколі огляду місця події від 09.12.2017, постанові про призначення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 09.12.2017, відповідають обставинам, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 123804 від 09.12.2017 у даній справі.

Що стосується особи, яка була виявлена на місці вчинення правопорушення, то протоколом огляду документу (оптичного диску та інформації на ньому щодо події, яка мала місце 09.12.2017) та постановою старшого слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Харчука С.О. про уточнення анкетних даних особи від 14.02.2018 із зазначених вище матеріалів досудового розслідування встановлено, що 09.12.2017 близько 00 год. 40 хв. працівниками поліції було зупинено автомобіль марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , саме під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не ОСОБА_1 . Відповідні зміни про анкетні дані особи внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Та обставина, що протокол про адміністративне правопорушення фактично було складено відносно ОСОБА_2 підтверджується також відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Зокрема, в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 12.04.2018 у справі №127/3903/18 викладені відомості щодо часу вчинення і суті адміністративного правопорушення, які відповідають відомостям, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення у даній справі, та зазначено, що саме ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , 09.12.2017, та був зупинений поліцейськими по вул. Первозванного в м. Вінниці.

Вказаним вище підтверджується той факт, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, було вчинене не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, та не був на місці його вчинення, тобто не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 05 січня 2020 року підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Встановлені та описані вище під час апеляційного перегляду справи обставини підтверджують викладені в клопотанні про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду доводи, тому, зважаючи на те, що захисник Ковальчука Віталія Антоновича подав апеляційну скаргу на постанову суду протягом десяти днів з моменту ознайомлення з матеріалами справи і отримання копії постанови, беручи до уваги, що доказів отримання ОСОБА_1 повісток про виклик до суду в матеріалах справи немає, як і немає доказів отримання ним раніше копії оскаржуваної постанови, з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважних причин та на підставі ч. 2 ст. 289 КУпАП підлягає поновленню.

Керуючись ст. 289, 294 КУпАП,

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало