ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участі секретаря судового засідання Костюк Л.С., захисників Лук`яника Л.В. - адвокатів Білої У.М. та Янчук Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 121 КУпАП за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 червня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення: штраф в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень, з оплатним вилученням транспортного засобу - автомобільного причепа до малого судна до плавання Sea Doo Speedster УОА9143К.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 420,40 грн.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 , 27 квітня 2020 року о 10 год. 40 хв. в м. Харків по проспекту Московський, 308 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , у складі автомобіля та автомобільного причіпа до малого судна до плавання Sea Doo Speedster УОА9143К, при цьому зазначений причіп не було зареєстровано у встановленому законом порядку в десятиденний термін з моменту придбання (реєстрація проводилась органом охорони кордону і приписано до причалу від 12.03.2007 року) в уповноваженому органі МВС України.

Правопорушення вчинено повторно протягом року. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9. «в» ПДР України.

Провадження №33/822/309/20 Головуючий у І інстанції: Єфтеньєв О.Г.

Категорія ст. 121 КУпАП Доповідач: Марчук В.Т.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 червня 2020 року скасувати в частині накладення додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу автомобільного причепа до малого судна для плавання Sea Doo Speedster та просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Вказує на те, що згідний з рішенням суду щодо накладення штрафу, однак не погоджується з оплатним вилученням транспортного засобу автомобільного причепа до малого судна для плавання Sea Doo Speedster, оскільки у цій частині стягнення є неспівмірним з вчиненим правопорушенням.

Зауважує, що відносно нього була винесена постанова про накладення штрафу, який ним було сплачено, проте працівником поліції було складено і протокол про адміністративне правопорушення, що призвело до притягнення його до адміністративної відповідальності двічі за одне і теж правопорушення.

Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, як обставину, що пом`якшує покарання, його щире каяття.

Вважає, що стягнення, яке визначив суд першої інстанції в частині оплатного вилучення транспортного засобу є надто суворим, оскільки він не мав намір експлуатувати причеп без реєстрації.

Звертає увагу на те, що причеп виготовлений спеціально до придбаного судна, а його вилучення призведе до позбавлення можливості у такому випадку транспортувати судно.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вказує на те, що на засіданні в суді першої інстанції не міг бути присутнім, оскільки перебував на лікуванні в АЗПСМ с. Перебиківці з 09 червня 2020 року по 15 червня 2020 року.

Зауважує, що копію постанови районного суду від 11 червня 2020 року отримав 22 червня 2020 року, а тому апеляційну скаргу подав не вчасно.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, подану апеляційну скаргу, заслухавши захисників Лук`яника Л.В. адвокатів Білої У.М. та Янчук Л.І., перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно вимог ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову судом першої інстанції винесено 11 червня 2020 року за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Копію постанови 11 червня 2020 року направлено до відома ОСОБА_1 за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 374963 від 27 квітня 2020 року: АДРЕСА_1 (а. с. 11).

Проте рекомендований лист із повідомленням про вручення поштового відправлення № 884 повернутий до суду врученим 22 червня 2020 року (а. с. 15).

Також в матеріалах справи міститься клопотання адвоката Білої У.М. від 25 червня 2020 року, в якому вона просить дозволити ознайомитись із матеріалами справи та видати копію судового рішення у цій справі (а. с. 13).

На цій заяві міститься засвідчувальний напис адвоката Білої У.М. від 25 червня 2020 року про ознайомлення із матеріалами справи та отримання фотокопій.

Докази вручення ОСОБА_1 чи адвокату Білій У.М. належним чином засвідченої копії оскаржуваної постанови суду в матеріалах справи відсутні.

Апеляційну скаргу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав до суду через відділення поштового зв`язку 26 червня 2020 року, тобто протягом десяти днів з дня ознайомлення із матеріалами справи.

Такі обставини вказують на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, а тому клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані не в повному обсязі.

Так, згідно диспозиції ч. 7 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність за вчинене правопорушення наступає в разі повторного протягом року керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим

Вина ОСОБА_1 у вчинені даного правопорушення підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 374963 від 27 квітня 2020 року, відповідно до якого 27 квітня 2020 року о 10 год. 40 хв. в м. Харків по проспекту Московський, 308 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , у складі автомобіля та автомобільного причепа до малого судна до плавання Sea Doo Speedster УОА9143К, при цьому зазначений причіп не було зареєстровано у встановленому законом порядку в десятиденний термін з моменту придбання (реєстрація проводилась органом охорони кордону і приписано до причалу від 12 березня 2007 року) в уповноваженому органі МВС України. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Таким своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9. «в» ПДР України (а.с. 1);

- поясненням ОСОБА_1 згідно якого, останній визнав свою вину повністю (а.с. 3);

- витягу з адмінпрактики, який підтверджує, що 22 грудня 2019 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с. 4);

- рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП Єловенко М.В., в якому останній вказав, що під час патрулювання 27 квітня 2020 року о 10 год. 40 хв. в м. Харків по пров. Московському, 308 було зупинено транспортний засіб Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 . В ході проведення перевірки документів було встановлено, що транспортний засіб перевозив мале судно до плавання Sea Doo Speedster на причепі до нього.

В подальшому встановлено, що причеп було придбано разом із плавзасобом у 2007 році, однак власник судна не пройшов реєстрацію в уповноваженому органі МВС України в 10-денний строк з моменту придбання. Водій ОСОБА_1 вказав, що везе додому вказаний причеп з метою реєстрації та був обізнаний стосовно скоєного правопорушення, вину свою визнав.

Крім того, виявлено, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП від 22 грудня 2019 року (а.с. 5);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 625016 від 27 квітня 2020 року (а.с. 30).

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Доведеність вини та кваліфікація дій правопорушника в апеляційній скарзі не оспорюються.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги в частині того, що ОСОБА_1 двічі притягався до адміністративної відповідальності за одне і те ж правопорушення, яке вчинено ним 27 квітня 2020 року, оскільки вони спростовуються наявною в матеріалах справи про адміністративне правопорушення копією протоколу та постанови серії ДП18 № 625016 від 27 квітня 2020 року, згідно яких він притягнутий до адміністративної відповідальності і на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а в даному випадку його притягнуто судом до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення, суддя не врахував вимоги закону й безпідставно наклав на ОСОБА_1 додаткове стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

За вчинення правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП, відповідно до санкції цієї статті можуть бути застосовані такі стягнення: штраф в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У постанові судді зазначено, що при накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, який повторно притягується до адміністративної відповідальності впродовж року.

Однак посилання суду першої інстанції на повторність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності впродовж року як на обставину, що характеризує особу правопорушника, є безпідставним, оскільки повторність вчинення правопорушення в даному випадку є кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав та у скоєному щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, що є обставинами, які пом`якшують його відповідальність.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутні.

За таких обставин справи та з врахуванням обставин, які пом`якшують відповідальність, апеляційний суд дійшов висновку, що додаткове стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу накладене на ОСОБА_1 без дотримання визначених ст. 33 КУпАП правил і таке стягнення за своєю суворістю не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 02 листопада 2004 року в справі «Трегубенко проти України» зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення щодо Брумареску, параграф 78).

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини виходить із оцінки забезпечення «справедливого балансу», дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (пункти 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, пункти 31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

Правильне застосування законодавства незаперечно становить суспільний інтерес, проте із урахуванням обставин даної справи, не відповідатиме принципу пропорційності (справедливої рівноваги між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав конкретної особи), а необхідна рівновага не буде забезпечена, якщо відповідна особа буде нести «особистий і надмірний тягар».

Крім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

В даному випадку застосування до ОСОБА_1 основного і додаткового стягнення буде не співрозмірне шкоді, завданій цим правопорушенням державним і суспільним інтересам.

Апеляційний суд враховує і те, що попереднє адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 126 КУпАП, за яке ОСОБА_1 сплатив штраф у розмірі 170 грн., оскільки визнав свою винуватість, не є однорідним.

З огляду на викладене, постанову судді в частині накладення додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу автомобільного причепа для малого судна до плавання Sea Doo Speedster УОА9143К, слід скасувати.

Накладений на ОСОБА_1 штраф у розмірі 255 грн. (в межах санкції ч.7 ст. 121 КУпАП) є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 , нових правопорушень.

У решті постанову судді залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 червня 2020 року відносно нього за ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Постанову судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати в частині накладення додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу автомобільного причепа для малого судна до плавання Sea Doo Speedster УОА9143К.

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя [підпис]В.Т. Марчук

"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя -доповідач _______________ В.Т. Марчук (посада) (підпис) (ПІБ)

17.07.2020 року

(дата засвідчення) копі