Єдиний унікальний номер №943/2151/19
Провадження №3/943/7/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студент економічного факультету Львівського національного університету ім. Івана Франка, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №141482 від 03.11.2019 року, що 3 листопада 2019 року о 04 год. 30 хв. на автодорозі М06 Київ-Чоп, 509 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Сitroen C4 Cactus», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота; нестійка хода; незрозуміла мова; поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі категорично відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення категорично заперечив, оскільки 03.11.2019 року близько 03.00 години вночі він дійсно керував транспортним засобом марки «Сitroen C4 Cactus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись із міста Буськ у напрямку м. Львова. Поблизу с. Дідилів Кам`янка-Бузького району Львівської області його безпідставно зупинили поліцейські, які висловили претензію про перетин ним суцільної лінії, хоча такого не було, після чого забрали у нього документи на автомобіль та безпричинно повезли його на стаціонарний пост УПП в с. Великосілки Кам`янка-Бузького району Львівської області, що знаходиться на відстані близько 10 км. від місця його зупинки в с. Дідилів. Вже там на ОСОБА_2 поліцейські повідомили йому необхідність пройти обстеження на стан сп`яніння на алкотестері «Драгер», на що він спершу погодився. Однак працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що даний алкотестер їм підвезуть з іншого місця, а тому йому треба зачекати, що тривало близько однієї години. За цей час йому по телефону товариш порадив за краще пройти медичне обстеження в лікарні, оскільки результати драгера поліція може підробити. Після того, як він відмовився від драгера на КПП в с. Великосілки Кам`янка-Бузького району Львівської області, працівники поліції, не запропонувавши пройти відповідне обстеження у медичному закладі, відразу склали на нього протокол за ст. 130 КУпАП, але за перетин суцільної лінії, що було начебто причиною його зупинки, вони нічого не складали, що вказує на провокацію його зупинки поліцейськими. Після цього працівники поліції відвезли його на місце зупинки поблизу с. Дідилів, де виписавши тимчасове посвідчення водія, допустили до керування транспортним засобом, після чого ОСОБА_1 поїхав додому. Крім того, останній звернув увагу суду на те, що на місці зупинки йому не пропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння, а зробили це в іншому місці на КПП (на відстані близько 10 км. від місця зупинки) і лише на алкотестері «Драгер». Крім того, будь-якої пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі йому не висловлювали. Незважаючи на це, працівники поліції не запропонували, не скерували та не доставили його для огляду в заклад охорони здоров`я, а безпідставно склали щодо нього вищевказаний протокол. Відтак, покликаючись на те, що він керував транспортним засобом у тверезому стані, від проходження медичного огляду він у встановленому законом порядку не відмовлявся, і на місці зупинки йому поліцейські не запропонували цього, як і жодного разу не запропонували це в лікарні, належних і допустимих доказів для доведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до суду надано не було, а тому просив закрити провадження щодо нього за відсутністю у його діях складу цього правопорушення.

Заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у даній справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за № 1413/27858 (надалі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Розділу І цієї Інструкції).

Аналогічне законодавче положення закріплене у ч. 3 ст. 266 КУпАП.

Відтак, аналізуючи вищезазначені положення чинного законодавства, суддя вважає, що лише у разі відмови водія від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи його незгоди із результатами такого огляду, у поліцейського виникає обов`язок для направлення такого водія для відповідного огляду до найближчого закладу охорони здоров`я.

Натомість, як вбачається із матеріалів даної справи, зокрема із відеозапису події, що поліцейські не запропонували ОСОБА_1 пройти відповідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що мало місце поблизу с. Дідилів Кам`янка-Бузького району Львівської області, а доставили його до стаціонарного поста поліції, що знаходиться в с. Великосілки Кам`янка-Бузького району Львівської області, де запропонувавши водію пройти огляд на стан сп`яніння на алкотестері «Драгер», що не на місці зупинки транспортного засобу, а також без направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, передчасно та безпідставно дійшли передчасного висновку про наявність достатніх правових підстав для складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У той же час, як вбачається із відеозапису події, що такий розпочався о 04.10 год., тобто заздалегідь до моменту керування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки у протоколі зазначений час такого керування о 04.30 год., що додатково вказує на його неповноту та суперечність із відеозаписом події, зважаючи на те, що 04.10 год. автомобіль ОСОБА_1 вже був зупинений і він спілкується з поліцейськими.

Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №141482 від 03.11.2019 року не зазначено дії водія ОСОБА_1 щодо його ухилення від огляду на стан сп`яніння, що є порушенням п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395.

У відповідності до вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому викликані судом у якості свідків працівник поліції ОСОБА_3 , який брав безпосередню участь в оформленні адміністративних матеріалів у цій справі щодо ОСОБА_1 , а також свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , у присутності яких водій начебто відмовився від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, в судове засідання не з`явились, незважаючи на те, що вони повідомлялись про час і місце розгляду справи та викликались для допиту судом в якості свідків на предмет з`ясування наведених стороною захисту сумнівів у винуватості ОСОБА_1 , про що у матеріалах справи наявні їх письмові повідомлення.

Відтак, оскільки як роз`яснив у своїй постанові Верховний Суд у справі № 560/751/17 від 27.06.2019, що письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами, а тому суд не вправі брати до уваги письмові пояснення як свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 61 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зауважив Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ у справах «Коробов проти України» від 21.07.2011 та «Кобець проти України» від 14.02.2008).

Відтак, суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

За таких обставин, суд вважає, що в судовому засіданні не доведено факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу 03.11.2019 року, ураховуючи відсутність у справі належних і допустимих доказів такому, істотне порушення процедури проходження огляду на стан сп`яніння щодо останнього та недійсність проведеного огляду в силу вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 130, 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

На постанову судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. Б. Кос