Провадження № 3/947/4692/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2020 року суддя Київського районного суду м. Одеси Федулеєва Ю.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності (протокол серії ДПР18 № 064563 від 23.06.2020 року):

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 130 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

22.06.2020 року о 23 годині 55 хвилин в м. Одесі, вул. К. Комарова, біля буд. 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MITSUBISHI COLT», н.з. НОМЕР_1 та після ДТП за його участю вживав алкогольні напої, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 є Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину не визнав, зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення не погодився, пояснивши, що він дійсно став учасником дорожньо-транспортної пригоди, яку покинув, від`їхавши до місця, де були встановлені камери відеоспостереження, бо йому здалося, що це була автомобільна підстава. ОСОБА_1 пояснив, що не вживав алкогольні напої після ДПТ. Після дослідження в судовому засіданні відеозапису, долученого до протоколу, останній зазначив, що вживав пиво «Арсенал», щоб запити таблетку.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Згідно п.п. є п. 2.10 Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

З досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вищевказаних вимог законодавства не дотримався. Зокрема, факт вживання ОСОБА_1 алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 064563 від 23.06.2020 року; письмовими поясненнями свідка, який підтвердив факти участі ОСОБА_1 в дорожньо-транспортній пригоді, так і вживання останнім алкогольного напою, а саме пива «Арсенал» після вказаного ДТП.

Крім того, дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, наявним в матеріалах справи, також підтверджується факт участі ОСОБА_1 в дорожньо-транспортній пригоді та вживання пива «Арсенал», після вказаної ДТП.

На підставі викладеного, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП в повному обсязі доведена, сумнівів у обґрунтованості складеного протоколу чи долучених до протоколу додатків у суду не має.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 встановлена наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, а саме вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 130 КпАП України у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 130, ст.ст. 283-285 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Термін позбавлення ОСОБА_1 права керувати всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня вилучення або здачі документа, який посвідчує таке право.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Федулеєва Ю. О.