КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/524/2020 Постанова винесена суддею Чірковим Г.Є.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 та захисника Клунка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 08 листопада 2019 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бердянськ Запорізької області, зареєстрований АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 08 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_1 10 серпня 2019 року о 05 год. 00 хв. в м. Вишгород, по вул. Набережна-алея «Поташкіна» керував автомобілем «Хюндай Соната», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Клунко О.М. просить постанову Вишгородського районного суду Київської області від 08 листопада 2019 року скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на недопустимих доказах, судове рішення постановлено без належної оцінки всіх обставин справи, а тому є незаконним та необґрунтованим.

За позицією захисника суд безпідставно залишив поза увагою пояснення ОСОБА_1 , який в суді показав, що протокол про адміністративне правопорушення складався у його відсутність, від проходження огляду він не відмовлявся та двічі здавав тест на алкоголь на місці зупинки транспортного засобу. Результати першого огляду свідчили про те, що він тверезий, а другий показав, що начебто він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, але огляди проводилися без участі свідків.

Такі пояснення ОСОБА_1 , як зазначає захисник, частково підтверджуються рапортами поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за змістом яких ОСОБА_1 погодився пройти тест на алкоголь, який був проведений, але без участі свідків, і показав позитивний результат, після чого водію вдруге вже за участі двох свідків було запропоновано пройти тест на алкоголь, але водій відмовився, поводив себе агресивно, закрився в автомобілі та відмовився надати посвідчення водія.

Крім того, як зазначає захисник, в матеріалах справи містяться роздруківки з приладу «Драгер», друкований текст на яких не відображається, внаслідок чого неможливо ідентифікувати дату, час та прилад, яким було проведено огляд, але ці роздруківки фактично підтверджують пояснення ОСОБА_1 про проведення поліцейським огляду на місці зупинки транспортного засобу, а в сукупності з іншими документами переконливо свідчать про те, що працівниками поліції були істотно порушені вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), що в свою чергу доводить ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за порушення вимог п. 2.5 ПДР України складено без достатніх на те підстав, бо на місці зупинки транспортного засобу проводився огляд на стан сп`яніння, та ще й з порушеннями вимог п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376. При цьому до протоколу не долучений відеозапис події, а письмові пояснення свідків суперечать фактичним обставинам, викладеним у протоколі.

Звертає увагу захисник також на неповноту судового розгляду, стверджуючи, що судом необґрунтовано було відмовлено в допиті свідків події, в той же час суд поклав в основу своїх висновків пояснення поліцейського, тобто особи, яка є зацікавленою в результатах розгляду справи.

Оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, а навпаки двічі пройшов такий огляд на місці зупинки транспортного засобу, всі докази в справі щодо відмови водія від огляду на стан сп`яніння, за твердженням захисника, є недопустимими, отже вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не доведена.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додаткові документи, вважаю, що апеляційна скарга захисника Клунка О.М. підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає також відповідальність і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

Відповідно до положень частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Крім того, відповідно до положень Інструкції та Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як убачається зі змісту постанови, обґрунтовуючи свої висновки про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у протоколі, суддя місцевого суду послався на протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, поясненняв суді ОСОБА_1 та поліцейського ОСОБА_2 , але належної оцінки вказаним доказам не надав, чим допустив неповноту та однобічність з`ясування обставин справи.

Так, із матеріалів справи слідує, що 10.08.2019 року працівником поліції було складено протокол про невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що 10 серпня 2019 року повертався з відрядження, близько 02 год. 30 хв. зустрівся з товаришем та вони разом поїхали на набережну. По дорозі його зупинили працівники поліції у зв`язку з тим, що він не ввімкнув ближнього світла фар та під час спілкування поліцейський, повідомивши, що начебто від нього є запах алкоголю, запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що він погодився. Результати огляду, проведеного за допомогою приладу «Драгер» показали, що він не перебуває в стані сп`яніння, але працівник поліції запропонував пройти ще раз огляд на іншому приладі. Вони довго чекали коли інший екіпаж доставить такий прилад, а результати повторного огляду були позитивними, що було неможливим, оскільки алкогольні напої він не вживав, тому не погодився з такими результатами та вимагав проведення огляду в медичному закладі. Однак працівники поліції до медичного закладу його не направили, повідомили, що залучать двох свідків та втретє проведуть огляд на місці. Він відмовився від такого огляду, а коли до них під`їхав ще один автомобіль з поліцейськими та цивільними особами, поліцейський сказав, що він може їхати у власних справах.

Як ствердив ОСОБА_1 під час двох оглядів свідків не було, в присутності свідків від огляду він не відмовлявся, протокол складався без його участі.

Пояснення ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням поліцейським спеціальних технічних засобів, але у відсутність свідків, підтверджуються двома роздруківками, можливо з приладу «Драгер», які містять інформацію, що такий огляд проводився саме щодо ОСОБА_1 , але інші відомості, в тому числі й щодо результатів огляду, в цих документах відсутні, а також частково узгоджуються з даними, викладеними в рапортах працівників поліції, за змістом яких огляд водія ОСОБА_1 був проведений на місці зупинки транспортного засобу, але без залучення свідків та у зв`язку з позитивним результатом та незгодою з ним водія останньому вдруге за участі свідків було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, але він відмовився.

Разом із цим, слід зазначити, що поліцейські фактично підтвердили порушення процедури огляду водія на стан сп`яніння, визначеної ст. 266 КУпАП, водночас пояснення ОСОБА_1 щодо проведення огляду двічі, а також в тій частині, що поліцейські не забезпечили проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, нічим не спростовані.

При цьому пояснення в суді першої інстанції поліцейського ОСОБА_2 апеляційний суд піддає сумніву, оскільки в його ж рапорті від 10.08.2019 відсутня інформація про те, що водій відмовився від огляду в медичному закладі, як відсутні й відомості, які саме заходи забезпечення провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 266, ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, були здійснені.

За відсутності в матеріалах справи відеозапису події є неспростовними твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції дозволили йому в подальшому керувати транспортним засобом, що в свою чергу може свідчити про відсутність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що потребувало його огляду.

Крім того, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від підпису та дачі пояснень по суті правопорушення.

У долучених до протоколу поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутні відомості з цього приводу, водночас свідки повідомили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

З метою перевірки достовірності письмових пояснень свідків, з`ясування фактичних обставин складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та щодо обставин відмови ОСОБА_1 від ознайомлення з ним, відмови у наданні пояснень по суті правопорушення та в отриманні копії протоколу, судом апеляційної інстанції вживалися заходи для виклику в судове засідання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Проте зазначені свідки в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неприбуття, і забезпечити їх явку з урахуванням особливостей провадження по справі про адміністративне правопорушення суд позбавлений можливості.

За вказаних обставин суд апеляційної інстанції піддає сумніву і письмові пояснення свідків, а тому не бере їх до уваги.

Під час апеляційного розгляду були досліджені письмові пояснення свідка ОСОБА_7 , який опитувався захисником Клунком О.М. , що узгоджується з повноваженнями захисника та не суперечить положенням ст. 251 КУпАП.

За поясненнями свідка ОСОБА_7 10.08.2019 він знаходився в автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , під час зупинки поліцейськими. Працівник поліції повідомив про наявність підозри перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, він (свідок) намагався пояснити, що запах алкоголю йде саме від нього, однак працівники поліції наполягали на огляді водія. За результатами огляду ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, після чого працівники поліції сказали зачекати, поки привезуть ще один прилад для повторного огляду. Через 30 хвилин ОСОБА_1 за відсутності свідків повторно пройшов огляд на іншому приладі, за результатами якого він начебто перебував у стані сп`яніння, але з такими результатами ОСОБА_1 не погодився і вимагав проведення огляду в медичному закладі. Працівники поліції відмовили в проведенні такого огляду, пояснивши тим, що пройшло більше двох годин та вони не встигнуть відвезти ОСОБА_1 до лікарні. Через деякий час працівники поліції знову запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, від якого останній відмовився, оскільки це було вже втретє. Після цього працівник поліції повідомив, що вони можуть їхати.

Указані пояснення свідка фактично узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 , а тому з урахуванням наведених вище обставин слід визнати, що обґрунтовані сумніви щодо невиконання ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та його відмови від огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків, не спростовуються доказами у справі.

Враховуючи, що за змістом ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, вважаю, що в провадженні щодо ОСОБА_1 на первинному етапі огляду водія на стан сп`яніння поліцейським не були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП та вищенаведених Інструкції і Порядку, а подальші дії поліцейських містять ознаки провокаційних дій, водночас жодним доказом у справі не спростовані твердження ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення складався взагалі без його участі.

Відтак відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі щодо ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження доказами у справі, а сам по собі протокол не може бути безспірним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, доходжу висновку, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддею місцевого суду не було дотримано вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, матеріали провадження не містять достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга захисника Клунка О.М. підлягає задоволенню, постанова судді Вишгородського районного суду Київської області від 08 листопада 2019 року - скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Клунка Олексія Михайловича задовольнити.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 08 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко