Номер справи 220/1643/20
Номер провадження 3/220/998/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., при секретарі Сербіній І.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Великоновосілківського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, Інвалід 2 групи з дитинства (рекомендовано лікування у психіатра), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

29.09.2020 року поліцейським СРПП Великоновосілківського ВП старшим сержантом поліції Тодуровим І.Л. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 455688 відносно ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом, 29.09.2020 року о 15-10 год. в с. Новосілка вул. Центральна, б. 1, водій ОСОБА_1 керував мото «Honda» б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова, тремтіння рук. Від продуття газоаналізатора «Драгер 6810» та проходження у медичному закладі охорони здоров`я на стан алкогольного сп`ягніння відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , заявив, що йому зрозумілий змімст роз`яснених йому судом прав, передбачених ст. 268 КпАП України, ст. 63 Конституції України, писати не може, є письмово неграмотною особою. Свою вину не визнав та пояснив, що не керував 29.09.2020 року о 15-10 год. в с. Новосілка по вул. Центральній, б. 1, мото «Honda» б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, взагалі він хворий з дитинства та алкоголь не вживає, посвідчення водія ніколи не отримував. Наркотичні засоби не вживає. Винним себе не визнає, оскільки не вживав алкогольні напої та не керував транспортним засобом. Порушник надав суду довідку сер. МСЕ № 141933 видану 01.04.2003 року, де зазначено, що він інвалід дитинства 2 групи, рекомендовано лікування у психіатра. На фіксації судового процесу не наполягав.

В судове засідання також з`явилася мати порушника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пояснила, що її син ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства, періодично проходить лікування у лікаря психіатра, так як йому рекомендовано Обласним центром МСЕК міжрайонної спеціалізованою психо-неврологічною МСЕК. Також зазначила, що її син не має посвідчення водія та не керує транспортними засобами, транспортним засобом вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення мото «Honda» б/н періодично керує вона, також наголосила що її син не вживає алкогольних напоїв, так як є хворою людиною.

Вислухавши пояснення порушника, його матері ОСОБА_2 , яка є його законним представником, дослідивши матеріали справи та надавши їм відповідну оцінку, суд вважає що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП є фізичні осудні особи, водії транспортних засобів.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відповідно до вимог ст. 17 КпАП України, обставиною, яка виключає адміністративну відповідальність, зокрема, є вчинення правопорушення в стані неосудності.

Відповідно до ст. 20 КУпАП, не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Необхідною умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність вини у особи, що вчинила адміністративне правопорушення. Особи, що страждають психічними розладами й у силу цього не здатні усвідомлювати характер вчинених ними дій або оцінювати їх соціальне значення, а також не здатні керувати своїми діями через поразку вольової сфери психіки, не можуть діяти умисно або необережно, тобто виявити вину в адміністративно-правовому змісті.

Осудність - це психічний стан людини, який передбачає, що під час вчинення злочину людина може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта адміністративного правопорушення. Між осудністю й виною є тісний взаємозв`язок. Осудність, як і вина, - невід`ємний елемент складу адміністративного правопорушення. Осудність - ознака складу адміністративного правопорушення, що характеризує його суб`єкт; вина - ознака складу, який характеризує суб`єктивну сторону. Осудність, як і вина, характеризується певними ознаками: інтелектуальними й вольовими. Вольова ознака юридичного критерію неосудності - нездатність особи під час вчинення адміністративного правопорушення керувати своїми діями (бездіяльністю) - означає нездатність людини діяти з своєї волі, відповідно до своїх уявлень, переконань, нездатність утриматися від імпульсивних, мимовільних й інших подібних діянь. Інтелектуальна ознака юридичного критерію неосудності означає нездатність особи під час адміністративного правопорушення усвідомлювати фактичний характер і суспільну шкідливість вчинюваних діянь (бездіяльності) та їх наслідків.омлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

З наданої довідки серії ДОН-02 № 141933 порушником для огляду суду, вбачається 2 група інвалідності з дитинства. Довідка видана Обласним центром МСЕК міжрайонної спеціалізованою психо-неврологічною МСЕК 01.04.2003 року безстроково. Дана обставина сама по собі викликає сумнів в осудності правопорушника, тобто у здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, внаслідок хворобливого стану.

Частиною 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Проте, виходячи з даних, що порушник страждає на захворювання, внаслідок якого має другу групу інвалідності, видану Обласним центром МСЕК міжрайонної спеціалізованою психо-неврологічною МСЕК 01.04.2003 року безстроково, непрацездатний, існує сумнів у тому, що він усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав та бажав чи свідомо допускав шкідливі наслідки від таких дій.

Отже, неможливо беззаперечно встановити наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , а саме наявності суб`єктивної його сторони. Діючими нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено призначення судової психіатричної експертизи у справах про адміністративні правопорушення, а тому суд не має можливості самостійно встановити факт вчинення правопорушення правопорушником у стані неосудності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме його суб`єктивної сторони.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Тобто судом встановлені обставини, що виключають провадження по справі. На підставі викладеного, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 245, 280, 256, 247 ч. 1 п. 1, 284 п.3, 130 ч.1 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: О.А. Дурач