Справа № 456/328/20
Провадження № 3/456/275/2020
ПОСТАНОВА

іменем України

13 квітня 2020 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бораковський В. М. , розглянувши матеріали, які надійшли з Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за частиною 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 21.01.2020, о 01 год 00 хв, на автодорозі Стрий-Івано-Франківськ, в с.Миртюки Стрийського району Львівської області, керував транспортним засобом автомобілем «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Захисник у суді повідомив, що ОСОБА_1 не зміг прибути до суду за станом здоров`я. Крім цього, захисник подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в обґрунтування якого покликаючись на те, що до матеріалів справи долучений Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Суд не може брати до уваги пояснення свідків, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути доказом. Суд зобов`язаний допитати свідків, зазначених у акті.

Зважаючи на викладені обставини та наявність обставин, які свідчать про те, що ОСОБА_1 був своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, а також відсутність клопотання від нього про відкладення розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідає вимогам статті 268 КУпАП.

Заслухавши аргументи захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 266 КУпАП передбачає порядок проведення огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, доведена:

протоколом серії БД №085738 від 21.01.2020, яким встановлено, що ОСОБА_1 21.01.2020, о 01 год 00 хв, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.2);

актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився. Також, у акті зазначено про присутність двох свідків (а.с.3);

направленням, у якому зазначені виявлені у водія ОСОБА_1 ознаки сп`яніння та який підтверджує скерування ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою його огляду для виявлення стану сп`яніння (а.с.4);

оглянутим у суді під час розгляду справи відео з нагрудної камери поліцейського, в якому відображені обставини, які відбувалися на місці зупинки транспортного засобу за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поліцейських та інших осіб (а.с.5).

Аналізуючи дотримання поліцейським процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд враховує вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок).

Так, за змістом частини 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (частина 3 ст. 266 КУпАП, пункт 6 Порядку).

Суд зауважує, що з матеріалів справи, а саме: з відео з місця події вбачається поведінка ОСОБА_1 , який спочатку погодився пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків, однак в подальшому категорично відмовився від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я. Під час відмови на відео відсутні раніше присутні свідки. Аналізуючи відео суд зазначає, що воно відображає події, які мали місце та хронологічно є послідовним. Водночас, поведінка ОСОБА_1 , яка зафіксована на відео, на переконання суду, є недобросовісною, та у своїй сукупності, давала поліцейським підстави дійти обґрунтованого висновку, що водій транспортного засобу відмовляється (не бажає) пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що виявлені працівником поліції 21.01.2020 у особи, яка керувала транспортним засобом «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 ознаки, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота відповідали ознакам алкогольного сп`яніння, визначених у пункті 3 Інструкції та, в сукупності з відмовою водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, давали поліцейському правову підставу для складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Суд погоджується з аргументами захисника про неможливість взяття до уваги пояснення свідків, які не допитувалися у судовому засіданні та які не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, однак зауважує, що в основу судового рішення показання цих свідків суд не покладає.

Водночас, суд зазначає, що вищевказані досліджені судом докази, зокрема і відео з нагрудної камери поліцейського, підтверджують наявність свідків на місці зупинки транспортного засобу.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд доходить переконання, що досліджені судом вищевказані документи та відео є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та, в своїй сукупності, є достатніми. Вказані докази доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, та доходить переконання, що стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційного скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя В. М. Бораковський