Справа № 484/3961/20
Провадження № 33/812/403/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Ремським Євгеном Вікторовичем, на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Згідно постанови суду 11 листопада 2020 року о 21 год. 40 хв. по вулиці Юмашева в м. Первомайськ Миколаївської області ОСОБА_1 керував автомобілем Renault, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Ремського Є.В. - подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2020 року скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що в протоколі про адмінправопорушення відсутня відмітка про наявність відеозапису, що, на думку апелянта, дає підстави вважати, що відеофіксація оформлення даного правопорушення відсутня, а тому доданий до матеріалів диск з відеозаписом не є належним та допустимим доказом. Також відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Між тим, ОСОБА_1 пояснював, що в той день приїхав до знайомих, а транспортний засіб залишив у провулку. В гостях вживав спиртні напої, і оскільки дверні замки в машині не працювали, з метою запобігання викраденню машини залишився на ніч в автомобілі. Після вживання спиртних напоїв транспортним засобом не керував, автомобіль не поставив на ручне гальмо, а коли спав в салоні випадково натиснув на педаль зчеплення, в зв`язку з чим зрушив з місця заднім ходом та уперся в паркан житлового будинку.

Також апелянт вважає, що судом безпідставно прийнято в якості належного та допустимого доказу та протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в ньому не конкретизовано правопорушення, а лише зазначено що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто не зазначено, що ОСОБА_1 працівниками поліції пропонувалося пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі.

Крім того апелянт вказував, що поліцейський, який складав протокол, формально підійшов до виконання покладених на нього обов`язків, оскільки у даному випадку поліцейський, який мав підозру стосовно перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, мав би відсторонити того від керування транспортним засобом, видати письмове направлення на огляд у відповідному медичному закладі та доставити його до цього закладу і тільки у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння вже в лікарні скласти протокол про адміністративне правопорушення. Проте поліцейський не дотримався такої процедури та не видав направлення до медичного закладу.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції особа, притягнута до адміністративної відповідальності, та його представник - адвокат Ремський Є.В. - не з`явилися, про дату, час, та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Приймаючи оскаржувану постанову, суддя дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази є переконливими та підтверджують, що 11 листопада 2020 року о 21 год. 40 хв. по вулиці Юмашева в м. Первомайськ Миколаївської області ОСОБА_1 керував автомобілем Renault, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Згідно пункту 2.9-а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху України).

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівників поліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Пунктами 6-7 Розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З оскаржуваної постанови суду вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 209102 від 11 листопада 2020 року водій ОСОБА_1 11 листопада 2020 року о 21год.40 хв. на вулиці Юмашева в м. Первомайськ Миколаївської області ОСОБА_1 керував автомобілем Renault, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складений за участю свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та підписаний цими свідками та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі підтверджений письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 вказано, що в його присутності водій ОСОБА_1 на місці зупинки від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер» та від проходження медичного огляду в установленому порядку в лікарні відмовився, факт керування автомобілем та вживання алкоголю не заперечував.

В письмових пояснення свідка ОСОБА_3 вказано, що в її присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідженою судом відеозйомкою, проведеною працівниками поліції, також підтверджується, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не заслуговують на увагу посилання апеляційної скарги на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня відмітка про наявність відеофіксації оформлення даного правопорушення, що є підставою для відмови враховувати такий відеозапис як доказ. Так, доданий до протоколу відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів. До того ж у протоколі зазначено, що до нього додаються пояснення свідків, СD-диск і тимчасово вилучене посвідчення водія.

Доводи апелянта, що в матеріалах справи відсутнє письмове направлення ОСОБА_1 на огляд з метою визначення стану сп`яніння до медичного закладу не свідчить про неправомірність дій поліцейських, оскільки за умови відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не тільки на місці зупинки, а і у медичному закладі, що було вчинено ОСОБА_1 у присутності свідків, працівники поліції позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується із п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1103, відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду у медичному закладі видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду. Отже, оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити огляд як на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер», так і в медичному закладі, то підстав направляти його до медичного закладу не було.

Щодо доводів апеляційної скарги про недопустимість складеного протоколу про адміністративне правопорушення як доказу вини ОСОБА_1 , оскільки в ньому не конкретизовано в який саме спосіб пропонувалося пройти огляд (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я), то їх суд також вважає безпідставними, оскільки вони суперечать змісту вказаного протоколу, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності керування ОСОБА_1 транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки це спростовується матеріалами справи, зокрема, відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 підтвердив поліцейському факт керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, пояснивши, що він їхав з вул. Крупської, де споживав алкогольні напої, додому.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи апелянта про те, що поліцейський всупереч встановленій законодавством процедурі не відсторонив ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки вказане спростовується змістом протоколу в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонений до повного витвереження, вказане також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 зобов`язався не керувати транспортним засобом до повного витвереження.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

За такого немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

Тому прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Ремським Євгеном Вікторовичем, залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць