Справа № 127/805/20
Провадження № 3/127/243/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2020 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., при секретарі Федоровій С.М., за участю прокурора Михайлина О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниця справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця с.Носківці, Жмеринського району, Вінницької області, працює: помічник начальника штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Вінниця» Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Помічник начальника штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Вінниця» Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції Гороль Вячеслав Володимирович, перебуваючи на посаді старшого інспектора штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Вінниця» ГУНП у Вінницькій області, являючись відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, у зв`язку з отриманням доходу на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні не визнав.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протоколи про адміністративні правопорушення, суду пояснив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, тому просив суд визнати останнього винним у вчиненні адміністративних правопорушень.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а вина доведена матеріалами справи.

Зокрема, судом встановлено, що помічник начальника штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Вінниця» Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого інспектора штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Вінниця» ГУНП у Вінницькій області, являючись відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, у зв`язку з отриманням доходу на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб.

Встановлено, що 07.11.2015 наказом ГУНП у Вінницькій області № 2 о/с сержанта міліції ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Вінниця» ГУНП у Вінницькій області та присвоєно спеціальне звання сержант поліції».

Відповідно до статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 склав Присягу працівника поліції.

Наказом ГУНП у Вінницькій області від 01.10.2018 № 160 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду помічника начальника штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Вінниця» ГУНП у Вінницькій області.

Наказом ГУНП у Вінницькій області від 28.02.2019 № 32 о/с лейтенанту поліції Горолю ОСОБА_2 В. присвоєно спеціальне звання «старший лейтенант поліції».

Згідно ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Відповідно до статті 61 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції».

Підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та, відповідно, до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, віднесено поліцейських.

Абзацом чотирнадцятим частини першої статті 1 Закону визначено, що суб`єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до Закону.

Частиною другою статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» передбачені додаткові заходи фінансового контролю, якими зобов`язано суб`єктів декларування письмово повідомляти НАЗК про суттєві зміни у майновому стані у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Частиною третьою вказаної статті встановлено, що порядок інформування Національного агентства про суттєві зміни у майновому стані статті визначаються Національним агентством.

Рішенням Національного агентства № 2, 3 від 10.06.2016, які зареєстровано в Міністерстві юстиції України Порядку формування, введення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до пункту 6 Розділу II якого суб`єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу II зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування після реєстрації в Реєстрі. Виправлені повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування до Реєстру не подаються. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подаються винятково в електронній формі, їх паперова копія не подається. Електронна форма для подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування затверджена рішенням Національного агентства № 3 від 10.06.2016.

За результатами моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що 12.06.2018 помічник начальника штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Вінниця» ГУНГІ у Вінницькій області (на час подання повідомлення про суттєві зміни перебував на посаді старшого інспектора штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Вінниця» ГУНП у Вінницькій області) старший лейтенант поліції ОСОБА_1 подав до Реєстру повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, в якому зазначив, що 01.03.2018 він отримав дохід у вигляді кредиту в АТ «Ощадбанк» на суму 410 000 грн.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2018 року становив 1762 грн., а тому поріг декларування для повідомлення про суттєві зміни складав 88100 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 , отримавши дохід у сумі 232,69 прожиткових мінімумів доходів громадян, зобов`язаний був у 10-ти денний строк повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Опитаний ОСОБА_1 повідомив, що несвоєчасно подав повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані через те, що йому не було відомо про те, коли необхідно подавати повідомлення.

Згідно листа НАЗК від 11.12.2019 № 71-03/84139/19, технічних несправностей та перебоїв у роботі ІТС Реєстр, які б завадили поданню документів ОСОБА_1 , у період з 01.03.2018 по 11.03.2018, тобто 10 денний термін, не зафіксовано.

Згідно листа НАЗК від 19.12.2019 № 71-03/85821/19 послідовності дій користувача Реєстру, наданого НАЗК, встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.03.2018 по 11.03.2018 не вчиняв будь-яких дій щодо подачі до сайту НАЗК повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а лише 12.06.2018 почав заповнювати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані та цього ж дня його подав.

У ході опрацювання питання усвідомлення ОСОБА_1 допущеного правопорушення встановлено, що під час проходження служби в Національній поліції України ОСОБА_1 , являючись суб`єктом декларування, був ознайомлений з вимогами фінансового контролю антикорупційного законодавства та з порядком роботи у Реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування і подавав щорічну електронну декларацію у 2017 за 2016 рік, у 2018 за 2017 рік, у 2019 за 2018 рік.

Окрім того, Закон України «Про запобігання корупції» та рішення НАЗК є загальнодоступною публічною інформацією, які після реєстрації у Міністерстві Юстиції України являються частиною національного законодавства та обов`язкові для виконання.

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен - зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно статті 1 Закону «України про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою статті 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відсутність у цій нормі статті ознаки настання шкідливих наслідків свідчить про формальний склад правопорушення, у яких обсяг об`єктивної сторони вичерпується переліком ознак діяння та обставин його здійснення, а умисел, як складова суб`єктивної сторони, полягає в усвідомленні протиправності дій і бажанні їх вчинити.

Таким чином, у ході проведення перевірки не встановлено умислу у ОСОБА_1 на неповідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, про що свідчить подане ним 12.06.2018 повідомлення до Реєстру НАЗК.

Однак, у діях ОСОБА_1 вбачається умисел на несвоєчасне подання повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого інспектора штабу батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Вінниця» ГУНП у Вінницькій області, являючись суб`єктом декларування відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом правопорушень, визначених статтею 172-6 КУпАП відповідно до Примітки до вказаної статті, отримавши 01.03.2018 дохід у вигляді кредиту в АТ «Ощадбанк», який перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, у порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», з порушенням 10 - денного строку лише 12.06.2018 повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Місцем вчинення правопорушення є місце проходження ОСОБА_1 служби в поліції, у зв`язку з чим у нього виник обов`язок декларування, а саме м. Вінниця, вул. О. Довженка, 73.

Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 12.06.2018, тобто дата несвоєчасного повідомлення ним про суттєві зміни у майновому стані.

Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата складання протоколу про адміністративні правопорушення, так як на момент складання протоколу зібрані необхідні докази, що в сукупності свідчать про ознаки правопорушення.

Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складення можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення (встановлено об`єкт, об`єктивну сторона, суб`єкт, суб`єктивну сторона), зазначається тільки при складанні протоколу саме з дати його складання слід рахувати строк накладання стягнення, зазначається при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із роз`яснення Комітету Верховної Ради України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності, скероване 11.09.2018 Голові Національної поліції України, дане положення означає, що визначений статтею 254 КУпАП строк для складання протоколу починає свій відлік лише після того як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу, а моментом виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення є момент, коли особа, уповноважена на складання протоколу, здобула можливість за участі особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, здійснити дії, визначені частинами 2-4 статті 256 КУпАП, в тому числі щодо надання пояснень.

Таким чином, днем виявлення вчиненого правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 1726 КУпАП, слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення 13.01.2020 року, так як на момент складання протоколу були зібрані усі необхідні докази, що в сукупності свідчать про всі ознаки правопорушення та існувала можливість вручити вказаний протокол особі, виконавши дії, визначені частинами 2-4 статті 256 КУпАП.

Першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням.

Статтею 1 Закону передбачено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

В даному випадку ОСОБА_1 , обов`язком якого як суб`єкта відповідальності, визнається необхідність діяти лише в рамках закону, порушено встановлені Законом вимоги, заборони та обмеження, за які встановлено адміністративну відповідальність.

Разом з тим слід зазначити що, виходячи з вимог правової кваліфікації, та із врахуванням ситуації в державі, правопорушення, пов`язані з корупцією, для кваліфікації яких не передбачено обов`язкової наявності наслідків чи ознак суспільної небезпечності, не можуть вважатися малозначними.

Застосування статті 22 КУпАП є неможливим, оскільки це суттєво знижує ефективність протидії корупції, дозволяє правопорушнику уникнути передбаченої Законом відповідальності.

Більше того, факт вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, не може визнаватись малозначним, оскільки вчинення такого порушує встановлені антикорупційним законодавством вимоги, заборони та обмеження, посягає на встановлений порядок діяльності органів влади та місцевого самоврядування, а також порядок реалізації особами таких органів, наданої їм влади та посадових повноважень, дискредитує органи влади та місцевого самоврядування.

Водночас, протидія корупційним та пов`язаним із корупцією проявам, створення атмосфери суспільного неприйняття таких вчинків на сьогодні є винятково актуальними, і принциповість під час призначення стягнення за порушення вказаної категорії істотно сприятиме запобіганню злочинам у цій сфері.

Для ефективної боротьби із зазначеним явищем слід не тільки створювати державні інститути, але й усебічно долати толерантне ставлення до нього. Аналогічної думки дотримуються представники судової гілки влади для прикладу, справа №686/19700/15-п).

Водночас, одним з основоположних принципів діяльності із запобігання протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам.

Разом з тим, в суспільстві не повинно бути сумнівів у порядності (доброчесності) публічної служби, тому за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, особа повинна нести і відповідальність, передбачену Законом.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобіганняі протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявити у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визначені як малозначимі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, в судовому засіданні було повністю доведено вину ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення №03/2020 від 13.01.2020, даними роздруківками з сайту Єдиного державного реєстру декларацій, та іншими документами, які долучені до матеріалів справи.

Будь яких об`єктивних даних, щодо неможливості письмово повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про отримання доходу, який перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на І січня відповідного року, ОСОБА_1 в ході розгляду справи не надав.

При обранні виду та міри адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини.

Відповідно до ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують або обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень у майбутньому, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 36 КУпАП При вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, суд, враховуючи приписи ст. 36 КУпАП, дійшов висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню ним вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.172-6 КУпАП , оскільки сааме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно, до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Враховуючи наведене суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 згідно посвідчення серії НОМЕР_2 є учасником бойових дій, його слід звільнити від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 172 - 6, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (тисяча сімсот) грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду.

Суддя