Справа № 727/5884/20
Провадження № 3/727/2694/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Чебан В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , -

за ст.173-2 ч.1 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №738387 від 11.07.2020 року (а.с.1), ОСОБА_1 ставиться в вину те, що останній, 06.07.2020 року, приблизно о 21:30 год., перебуваючи в АДРЕСА_1 , виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою брату ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю останнього.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що вказаного дня приїхав додому і там перебували поліцейські. Як йому пояснили, поліцейських викликав його брат з приводу крадіжки автомобільного мотора. При цьому, сам мотор ОСОБА_1 переніс у гараж і тому брат не міг знайти цей мотор. Він показав де знаходиться мотор та поліцейські поїхали. Ствердив, що нецензурною лайкою не виражався та брату не погрожував. Просив закрити провадження по справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП України, а тому справу щодо ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Так, відповідно до ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, статтею 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, тобто вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Також, згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Разом з тим, в судовому засіданні зазначені в протоколі обставини не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження зазначених у протоколі подій.

Зокрема, суду не надано достовірних і належних доказів того, що саме ОСОБА_1 саме 06.07.2020 року вчинив дії, зазначені в протоколі.

При цьому, з наданих суду матеріалів справи (а.с.3, 4) вбачається, що 06.07.2020 року поліцейських на місце події викликав брат ОСОБА_1 ОСОБА_2 з приводу крадіжки мотора. Про вчинене ОСОБА_1 домашнє насильство саме 06.07.2020 року ОСОБА_2 у власних заяві та поясненнях не вказує.

Разом з тим, суд критично оцінює наявні в справі письмові пояснення ОСОБА_2 , датовані вже 11.07.2020 року (а.с.6), оскільки ці пояснення суперечать наявним в справі первинними поясненням ОСОБА_2 від 06.07.2020 року (а.с.3), які були надані останнім безпосередньо на місці події. А також, сам ОСОБА_2 є зацікавленим в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності особами.

При цьому, до матеріалів справи не прилучено жодних заяв чи пояснень інших сторонніх осіб, які б могли засвідчити факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства 06.07.2020 року, а також до справи не прилучений відеозапис з нагрудних бодікамер поліцейських, на якому були б відображені вказані в протоколі події, що також позбавляє суд можливості належним чином з`ясувати обставини по справі.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема, спосіб отримання доказів, було справедливим.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А також, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП - не доведена поза розумним сумнівом.

На підставі викладеного вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.173-2 КпАП України, оскільки судом не встановлено його вину у вчиненні насильства в сім`ї, передбаченого вимогами ст.173-2 КУпАП при зазначених в протоколі обставинах, а тому справу необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.173-2, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Чернівці, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: