Справа № 141/93/20
Провадження № 33/801/370/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач: Береговий О. Ю.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Вдовиченка Валерія Івановича,

розглянув апеляційну скаргу останнього на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 23 квітня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 215551 від 26 січня 2020 року водій ОСОБА_1 26 січня 2019 о 16:40 год. в с. Новоживотів по вул. Набережній керував транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, мав різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 23 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 420,40 грн. в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина доведена матеріалами справи, а саме: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 січня 2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складено в присутності двох свідків та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які підтвердили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Вдовиченко В.І. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він транспортним засобом не керував. Працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, окрім того вказує, що зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення його не ознайомили. Вважає, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення при складанні останнього присутні не були. Крім того, звертає увагу, що суд першої інстанції не викликав та не допитав в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 .

Також, захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Вдовиченком В.І. у поданій апеляційній скарзі порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що повний текст постанови отриманий захисником 04 травня 2020 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 63), у зв`язку з оголошенням в судовому засіданні 23 квітня 2020 року її вступної та резолютивної частини.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Іллінецького районного суду Вінницької області ухвалена 23 квітня 2020 року (а.с. 59-63), копія якої отримана захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Вдовиченком В.І. 04 травня 2020 року.

Апеляційна скарга на вказану постанову подана засобами поштового зв`язку 08 травня 2020 року (а.с. 67), тобто в межах строку на апеляційне оскарження.

З огляду на наведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Вдовиченка В.І., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Вдовиченка В.І. щодо порушення судом першої інстанції норм КУпАП під час розгляду справи.

Відповідно ч. 1-2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

На переконання апеляційного суду вказані вимоги процесуальних норм КУпАП суддею суду першої інстанції не дотримані.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є ряд суперечностей на які вказує захисник останнього адвокат Вдовиченко В.І. в апеляційній скарзі.

Так, апеляційний суд вважає, що взявши до уваги в якості належного доказу вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП письмові пояснення двох свідків, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5,6), місцевий суд не звернув уваги, що вказані письмові пояснення не можуть бути визнані належними і допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та не є належними доказами правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, так як свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні не допитувався та не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому його покази не можуть бути доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Поряд з цим, у оскаржуваній постанові не зазначено показань допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , про що наголошується заявником в апеляційній скарзі.

Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

З метою перевірки вказаних письмових пояснень, апеляційним судом вжито заходи щодо виклику з метою допиту в якості свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, в судовому засіданні апеляційного суду вказані свідки повідомили, що 26 січня 2020 року близько 17:00 год. до них підійшли працівники поліції з проханням підписати протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 та письмові пояснення щодо обставин події. Крім того, пояснили, що спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього відбувалось у їх відсутності. Чи пропонували працівники поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння і чи відмовлявся він від його проходження, їм невідомо.

Поряд з цим, є слушними доводи апеляційної захисника Вдовиченка В.І. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки доказів зворотного матеріали справи не містять. Під час перегляду технічного носія з відеозаписом з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який знаходиться в матеріалах справи (а.с. 65), апеляційним судом встановлено, що він не містить будь-яких даних щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як і не містять періоду під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, прийнявши до уваги у ході розгляду матеріалів даної справи вказані неналежні докази, суд першої інстанції допустив процесуальні порушення, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

Таким чином, апеляційний суд скасовуючи постанову суду першої інстанції, вважає за необхідне прийняти нову постанову, за наслідками перегляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому врахувавши наступне.

Строки накладення адміністративного стягнення врегульовано статтею 38 КУпАП. За змістом положень частин 2, 5 даної статті якщо справа про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення; у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 215551 від 26 січня 2020 року, події інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП мали місце 26 січня 2020 року, тобто на день розгляду його апеляційної скарги Вінницьким апеляційним судом на постанову Іллінецького районного суду від 23 квітня 2020 року, закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року та науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ, відповідно до якого під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Враховуючи викладене, з урахуванням положень ч. 2,5 ст. 38 КУпАП, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості встановити об`єктивну істину у справі в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Вдовиченка Валерія Івановича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 23 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Вдовиченка Валерія Івановича задовольнити частково.

Постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 23 квітня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий