Справа № 216/3366/20
Провадження № 3/216/1808/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 липня 2020 року Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сидорак В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 145765 від 01 червня 2020 року встановлено, що 01 червня 2020 року о 20:06 годині по вул. Лабораторна, 54а в м. Кривому Розі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився У присутності двох свідків, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом двічі було відкладено розгляд справи, за заявою ОСОБА_1 , зважаючи на подане клопотання щодо необхідності укладення договору з адвокатом про надання правової допомоги. 13.07.2020 року ОСОБА_1 просив суд здійснювати розгляд справи без участі адвоката зважаючи на те, що свої інтереси бажає захищати сам про що подав відповідну письмову заяву.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 01 червня 2020 року, він перебував у свого знайомого, вживав алкоголь. Тому за кермо його автомобіля сів знайомий ОСОБА_2 , який повинен був доставити автомобіль в сервісний центр для проведення необхідних технічних робіт. Рухаючись на автомобілі близько 20:00 години, він помітив, що позаду його автомобіля здійснює рух автомобіль поліції, вимагаючи зупинити автомобіль в якому він перебував. Однак водій з невідомих причин на вимогу працівників поліції не зупинився та продовжив рух. Зважаючи на небажання Жені здійснити зупинку автомобіля на вимогу працівників поліції та враховуючи повне ігнорування вимог щодо зупинки автомобіля від ОСОБА_1 , останній був вимушений, сидячи на передньому пасажирському сидінні, застосувати ручне гальмо в наслідок чого автомобіль занесло та такий здійснив виїзд за межі проїзної частини. Після чого ОСОБА_2 вибіг з автомобіля та побіг у невідомому напрямку. Згодом під`їхали працівники поліції, заявили про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, його заперечення щодо керування автомобілем та перебування за кермом іншого водія до уваги не брали, після чого склали протоколи про адміністративні правопорушення, за ознаками ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просить суд закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення, так як він не керував автомобілем.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши диск з фіксацією обставин за яких оформлявся протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення правопорушника вважаю, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Пунктами 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, за порушення цих правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану.

Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування, у присутності двох свідків; або лікарем закладу охорони здоров`я.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У відповідності зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що закріплено ст. 252 КУпАП.

Проаналізувавши всі докази, суд вважає, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, та його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення; письмовими поясненням свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, як в медичному закладі, так і за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810»; рапортом інспектора взводу №3 роти №1 батальйону №2 полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Пропшта О.В. від 01.06.2020 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.06.2020 року; відеозаписом з відео реєстратора інспектора поліції.

При цьому до показів ОСОБА_1 суд ставиться критично і вважає, що такі спростовуються відеозаписом з відеореєстратора (боді-камери) інспектора, в ході перегляду якого встановлено, що останній не заперечував щодо складення відносно нього працівниками поліції адміністративного протоколу за ст. 124 КУпАП, однак на вимогу працівників поліції щодо проходження медогляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився пройти відповідний огляд мотивуючи це тим, що не керував транспортним засобом. При цьому під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_1 змінив свої покази, та після перегляду відеозапису на запитання судді яким чином ОСОБА_2 міг вийти з автомобіля після ДТП зважаючи на те, що передні двері автомобіля зі сторони водія були загороджені бетонним стовпцем, який перешкоджав відкриттю дверей, ОСОБА_1 пояснив, що водій ОСОБА_2 вискочив з салону автомобіля під час їзди, що викликає сумніви та протиріччя, оскільки працівниками поліції, які слідували за автомобілем не було зафіксовано вказані обставини, які не могли залишитися поза увагою. Крім цього зважаючи на швидкість руху автомобіля та наявність асфальтного покриття дороги, відповідне дії людини не могли відбутись без падіння та отримання травм.

За встановлених фактичних обставин справи, оцінюючи усі докази в справі у сукупності відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, суд приходить до висновку, що заперечення ОСОБА_1 носять нелогічний зміст, змінювались під час судового допиту, та не спростовують встановлену доказами долученими до матеріалів справи, вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та розцінюються судом як форма захисту від адміністративної відповідальності та уникнення адміністративного стягнення.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, суд вважає за необхідне призначити останньому адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 279, 280 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) на користь держави.

Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Суддя В. В. Сидорак