Справа № 266/3009/20
Провадженя№ 3/266/1252/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Шишилін О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. ст. 130 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серія ДПР18 №296290, 27 травня 2020 року, о 18 годині 28 хвилин, Донецька область, м. Маріуполь, Приморський район, бул. Приморський, 38 водій ОСОБА_1 керував ТЗ DAEWOO ESPERO, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння рук та різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проведення огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alkotest на місці зупинки ТЗ та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи в черговий раз до суду не з`явився, будь-яких заяв не надав, причин своєї неявки суду не повідомив.

За загальними вимогами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП у даній категорії справ не передбачає обов`язкової присутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності коли вона сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про необхідність явки до суду 10.06.2020 р., проте останній не з`явився до суду у зв`язку із чим ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться в суді 30.06.2020р.. В призначену дату ОСОБА_1 не з`явився у зв`язку із чим розгляд справи було відкладено, а ОСОБА_1 сповіщено про дату, час та місце розгляду справи замовною кореспонденцією. В призначену дату 15.07.2020 р. ОСОБА_1 не з`явився, судова повістка повернулася без вручення, у зв`язку із чим було зроблено запит про реєстрацію місця проживання у відповідь на який адреса зазначена у протоколі підтвердилась. В призначену дату наступного судового засідання 21.07.2020 р. ОСОБА_1 сповіщений про місце і час розгляду справи належним чином до суду не з`явився, будь-яких заяв суду не надав.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Згідно ч.1 ст..277; ч.2 ст.38 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, достовірно розуміючи про подальше закінчення гранічних строків розгляду справи, не з`явився у судове засідання, доказів на поважність причин неявки суду не надав, будь яких доказів не надав, обізнаний про наявність відносно нього матеріалу про адміністративне правопорушення, що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 зловживає своїми правами передбаченими КУпАП розраховуючи на настання наслідків передбачених п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. З метою дотримання належних строків, суд приходе до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутність.

Так у протоколі ДПР18 №296290 від 27.05.2020 року зафіксована відмова ОСОБА_1 від освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків. З матеріалів справи та відеозапису 20.05.29. вбачається, що 27.05.2020 р. о 18 год. 28 хв. співробітниками поліції був зупинений автомобіль DAEWOO ESPERO, номерний знак НОМЕР_1 який рухався по Приморському бульвару за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 , що підтверджено відеозаписом у файлі 7, йому було роз`яснено причину зупинки та запропоновано пройти освідування для визначення стану сп`яніння. На вимогу працівників поліції в порядку визначеному статтею 266 КУпАП в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану алкогольного сп`яніння, що зафіксовано у файлі . Як наслідок було складено відповідний протокол. З протоколу та відеозапису у файлах 9 вбачається, що його було складено в присутності ОСОБА_1 і йому було роз`яснено поліцейським сутність інкримінованого правопорушення, та правові наслідки такої відмови від огляду, проте не зважаючи на все він так і не надав згоди пройти огляд на стан сп`яніння мотивуючи відмову тим, що не є водієм. Однак з дослідженого судом відеозапису у файлі 20.05.29. чітко вбачається, що ОСОБА_1 27.05.2020 р. о 18 год. 28 хв. керував DAEWOO ESPERO, номерний знак НОМЕР_1 ,, а з відеофайлу НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом вказаного автомобілю. Крім того на ОСОБА_1 постановою НК №507900 від 27.05.2020 р. було накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення, за порушення п.2.1 а, 2.1.3 ПДР України.

Згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином в діях ОСОБА_1 є наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка полягає саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Саме таких висновків дійшов Апеляційний суд Донецької області у своїй постанові від 02.07.2018 р. у справі № 266/2712/18.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, за яке підлягає адміністративній відповідальності відповідно до цієї статті у редакції чинній на час вчинення правопорушення 19.06.2020 р., тобто до набрання ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 р. тобто до 01 липня 2020 року, тому суд приймає рішення про застосування до нього адміністративного стягнення, у виді та межах, передбачених законом за його вчинення.

Відповідно до ст.. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушника, суд виходить із того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, шляхом відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, що є не тільки обставиною, що обтяжує відповідальність, а є умисно вчиненим правопорушенням, оскільки сідаючи за керування транспортним засобом водій повинен усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, загрозу яку він може нести не тільки собі, а й усім учасникам дорожнього руху, тому суд вважає доцільним та достатнім для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 221, 280, 283, 284,130 ч. 1 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН не відомий) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень (розрахунковий рахунок № UA0005001, одержувач Донецьке ГУК / м. Донецьк/, , код платежу 21081300) з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН не відомий)судовий збір у розмірі 420,40 грн. на користь держави з наступними реквізитами (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України( ЕАП), розрахунковий рахунок №UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Суддя: Шишилін О. Г.