Справа № 161/2955/20 Провадження №33/802/438/20 Головуючий у 1 інстанції:Крупінська С. С.
Категорія:ч.4 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Гнатіва Т.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення на підстав ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_1 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19 лютого 2020 року о 19 год. 39 хв. в м. Луцьку на бульварі Дружби Народів керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. д НОМЕР_1 , та після зупинки автомобіля, на вул. Бенделіані, 1, залишивши цей транспортний засіб, не вжив всіх заходів та допустив його самовільний рух, внаслідок чого автомобіль скоїв наїзд на автомобіль Опель Вектра, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 15.12 Правил дорожнього руху України. Крім того, водій вживав алкоголь, а саме віскі марки «Шабський» після дорожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, від проходження тесту на місці відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.10 є ПДР України

Не погоджуючись із рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. Вважає рішення суду необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, які тому ставились у вину.

В обгрунтування своїх доводів посилається на те, що за ст. 124 КУпАП його двічі притягнуто до відповідальності, а саме 26 березня 2020 року ним був сплачений штраф в сумі 380 грн. та судовий збір в сумі 420, 24 грн. згідно постанови суду від 26.03.2020 за вчинення цього ж адміністративного правопорушення, що є неприпустимим.

Що стосується притягнення його за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, то стверджує, що постанова суду і в цій частині підлягає скасуванню, адже поліцейськими при складенні матеріалів було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння водія, а саме до протоколу не було долучено відповідного акту огляду на стан сп`яніння, сам протокол містить закреслення і виправлення, а також він складений без участі свідків, як того вимагає закон. Крім того, суд у своїй постанові послався на відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, який є неналежним та недопустимим доказом, так як перед початком відеозапису йому не було про це повідомлено.

Просить у своїй апеляційній скарзі поновити строк на оскарження постанови суду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Гнатіва Т.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи в суді першої інстанції, тому порушений десятиденний строк на оскарження постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2020 року, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слід поновити, відтак суд вважає за необхідне прийняти подану ним апеляційну скаргу до розгляду.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про можливість розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складений протокол про порушення Правил дорожнього руху України, оскільки суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, протоколами про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Наведені докази в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини події, які були на момент та після вчинення правопорушень, а тому суддя знаходить доводи скаржника про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду безпідставними.

Посилання ОСОБА_1 про те, що при проведені огляду на стан сп`яніння не було запрошено двох свідків, як того вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не беруться судом до уваги, так як матеріалами справи дана обставина спростовується, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №165556 від 19 лютого 2020 року, та матеріалами відеозапису з боді-камер поліцейських.

Крім того, наявність двох свідків, при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, стверджується їх письмовими поясненнями з цього приводу (а.с. 7-8).

Доводи апелянта про те, що такий відеозапис не може бути належним та допустимим доказом є надуманими, так як відеодані із боді-камер працівників поліції в сукупності з іншими доказами підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, що мали місце 19 лютого 2020 року о 20:00 год. в м. Луцьку на бульварі Дружби Народів, а саме фіксацію вживання алкогольного напою водієм ОСОБА_1 після вчинення дтп, про що також ствердив свідок ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях.

Не попередження працівниками поліції ОСОБА_1 про відеофіксування події, на що, як на підставу порушення порядку проведення огляду посилається апелянт, є голослівними, оскільки Законом України «Про Національну поліцію» передбачено, що автоматична зйомка, в числі іншого, є превентивним заходом, порядок застосування якого врегульований в ст. 40 зазначеного Закону, і зі змісту даного нормативно-правового акту не вбачається обов`язку працівника поліції здійснювати попередження про початок запису.

Таким чином апеляційний суд не знаходить порушень складення матеріалів за вказаним проколом про адміністративне правопорушення та порядку проходження огляду на стан сп`яніння, як про це зазначає ОСОБА_1 .

Посилання апелянта про необхідність закриття провадження у справі за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку існуванням судового рішення від 26 березня 2020 року не знайшло свого підтвердження будь-якими фактичними даними, а наявність квитанції про сплату особою, яку притягнуто до відповідальності штрафу та судового збору, датованої 26 березня 2020 року не є беззаперечним доказом понесеного адміністративного стягнення на підставі судового рішення з цього приводу.

Враховуючи вищенаведені та зібрані у справі матеріали, які, у відповідності до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції, оцінивши всі докази в сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суддя суду першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП врахував характер правопорушення, дані про особу винного, обставини справи, а тому призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк