Провадження № 33/4823/20/20
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

з участю особи, притягнутої до адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 грудня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 03 листопада 2019 року, о 10 год. 30 хв. в м. Нетішині Хмельницької області, по вул. Незалежності, керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Автор скарги вказує на порушення судом ст. 252 КУпАП, оскільки не витребував докази скоєння правопорушення. На думку апелянта, працівниками поліції не було доведено факту керування ним транспортним засобом, адже він знаходився у нерухомому автомобілі з вимкненим двигуном, а судом неправильно накладено стягнення саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В засіданні апеляційного суду апелянт підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, ці вимоги закону судом було дотримано.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, зазначених у постанові, відповідає фактичним даним справи, ґрунтується на досліджених судом першої інстанції доказах, які також були предметом перевірки апеляційного суду.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 390955 від 03 листопада 2019 року (а.с.4), ОСОБА_1 03 листопада 2019 року, о 10 год. 30 хв. в м. Нетішині по вул. Незалежності, керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився з використанням технічного засобу "Драгер" у присутності двох свідків. Тим самим ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 надавати пояснення відмовився в присутності двох свідків, а також відмовився від його підпису.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За таких підстав, доводи апелянта про неправильність проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння з порушеннями, є безпідставними.

З наявних у матеріалах справи пояснень, які громадяни ОСОБА_2 (а.с. 6) та ОСОБА_3 (а.с. 7), надали інспектору патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 вбачається, що в їх присутності гр. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням технічного засобу газоаналізатора "Драгер". При продутті даного пристрою проба була виявлена позитивною і становила 2.09 %0. В медичний заклад їхати відмовився.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Питання правомірності використання газоаналізатора поліцейським та результати його використання апелянтом не заперечуються.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції не було доведено факту керування ним транспортним засобом, адже він знаходився у нерухомому автомобілі з вимкненим двигуном, не мають жодного підгрунтя, оскільки як вбачається із запису відеокамери спостереження "Центр-таксі 20191103….", який доданий до матерів справи, автомобіль марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався та здійснив зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів. Там він нетривалий час стояв, із-за керма автомобіля ніхто не виходив. Після цього до автомобіля під`їхали поліцейські, які склали протокол про адміністративне правопорушення і які зафіксували в гр. ОСОБА_1 стан алкогольного сп`яніння. Отже, висновок посадової особи, яка склала протокол та суду про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, є правильним і з цим погоджується апеляційний суд. Інші відеозаписи, зроблені співробітниками поліції, дозволяють зробити висновок про те, що за кермом автомобіля знаходився саме ОСОБА_1 , його зовнішній вигляд і поведінка були достатніми для підозри, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Отже, наявні в справі докази прямо свідчать, що ОСОБА_1 керував автомобілем і знаходився при цьому в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів. Усі доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними і тому апеляційним судом відхиляються.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 грудня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко