ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року. Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Вітер І.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 220358 від 10 травня 2020 року, складеного поліцейським Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області Марчуком О.М., вбачається, що 09 травня 2020 року о 21 годині 30 хвилин по вулиці Садовій у селі Селіски Володимир-Волинського району водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «FIAT Scudo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні, що відбулось 10 червня 2020 року ОСОБА_1 факт вчинення ним даного адміністративного правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно увечері 09 травня 2020 року перед тим як сісти за кермо автомобіля «FIAT Scudo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вжив невелику кількість алкоголю. Надалі керував вказаним автомобілем у селі Селіски Володимир-Волинського району за місцем свого проживання. Через проблеми із зором не побачив патрульний автомобіль поліцейських, якого зачепив з необережності, а тому продовжив свій рух в напрямку дому. Після цього був зупинений поліцейськими. На місці свою вину не заперечував, обіцяв провести повне відшкодування наслідків ДТП. Щиро каявся у вчиненому.

Крім особистих визнавальних пояснень, наданих у судовому засіданні, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена в суді і підтверджується матеріалами адміністративного провадження, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 220358 від 10 травня 2020 року, підписаним без зауважень ОСОБА_1 , свідками та поліцейським, в якому правопорушник також надав письмові пояснення у виді запису наступного змісту: «Випив 200 гр.горілки»;

-результатами проведеного огляду із використанням спеціального технічного пристрою (алкотестеру) «Драгер», яким встановлено стан сп`яніння ОСОБА_1 (1,49% проміле алкоголю в повітрі);

-актом огляду на стан сп`яніння, складеного поліцейським в присутності двох свідків;

-поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про обставини проходження ОСОБА_1 тесту на стан сп`яніння;

-поясненнями очевидця ОСОБА_4 від 09 травня 2020 року;

-рапортами поліцейських.

Таким чином, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 , що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, містять склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а його вина у вчиненні даного правопорушення повністю підтверджена зібраними у справі доказами.

10 червня 2020 року до суду надійшло клопотання громадської організації «Ветеранів, учасників та інвалідів АТО» про передачу ОСОБА_1 на поруки. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 вперше скоїв правопорушення, наслідки якого усунуті, щиро покаявся, є членом даної організації, учасником війни з Росією, а відтак на засіданні загальних зборів організації прийнято одноголосне рішення клопотати перед судом про передачу його на поруки.

До клопотання ГО «Ветеранів, учасників та інвалідів АТО» також долучено копії установчих документів організації, протокол загальних зборів (без дати) щодо взяття ОСОБА_1 на поруки, його позитивні службові характеристики, подяку за зразкову військову службу, довідку про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, посвідчення учасника бойових дій, посвідчення депутата Устилузької об`єднаної міської територіальної громади із 2015 по 2017 роки, витяг з історії хвороби за лютий 2014 року про наявність у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень внаслідок побиття на вулиці Грушевського у місті Києві працівниками міліції під час Революції Гідності.

В судовому засіданні голова ГО «Ветеранів, учасників та інвалідів АТО» ОСОБА_5 Ю. ОСОБА_6 , а також ОСОБА_1 , просили надати їм час для подання суду доказів про повне відшкодування органу поліції матеріальних збитків, а в подальшому задовольнити клопотання про передачу ОСОБА_1 на поруки.

Вказане клопотання судом було задоволено, оголошено перерву. Проте у наступні призначені судові засідання 18 та 25 червня, 21 липня та 06 серпня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 не з`являлись, хоч про судові засідання повідомлялись як поштою, так і засобами телефонного зв`язку. Доказів відшкодування збитків ГУНП у Волинській області за пошкоджений автомобіль до суду не подали.

Зважаючи на це суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ГО «Ветеранів, учасників та інвалідів АТО» про передачу ОСОБА_1 на поруки, оскільки відомості, що викладені у ньому про усунення заподіяної шкоди не підтверджені належними та допустимими доказами.

При вирішенні клопотання про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обставини відшкодування ним матеріальної шкоди мають пріоритетне юридичне значення, оскільки надалі також можуть визначати форму і ступінь його цивільної відповідальності перед потерпілим та/або страховою організацією за наслідками дорожньо-транспортної пригоди із матеріальними зитками.

Так, 10 червня 2020 року постановами Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1 було визнано винуватим за ч.1 ст.1222, ст.ст.1224 та 124 КУпАП за невиконання вимоги поліцейського про зупинку автомобіля, вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, що були скоєні ним 09 травня 2020 року, тобто фактично одночасно із правопорушенням, що є предметом розгляду в даній справі.

Вказана обставина в сукупності із станом алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 під час вчинення правопорушень безпосередньо вказує на підвищену небезпечність вчинених ним діянь.

За фактично встановленими у справі обставинами події, ОСОБА_1 продовжував протиправну поведінку, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її, внаслідок чого були вчинені ним інші правопорушення та заподіяна матеріальна шкода, а це у відповідності до п.1 ч.1 ст.35 КУпАП є обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення.

В той же час судом не встановлено обставин відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільного відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.34 КУпАП могло розглядатись як обставина, що пом`якшує відповідальність.

У зв`язку з цим, наявність пом`якшуючої обставини - щирого розкаяння винного, суттєво не знижує ступеня його вини та заподіяних правопорушенням наслідків.

При розгляді даної справи суд приймає до уваги значний вклад ОСОБА_1 у забезпечення захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, участь у Революції Гідності, як обставину, що характеризує його особу виключно з позитивної сторони.

В той же час суд вказує і на те, що ці обставини не можуть бути виключними для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Тобто, статтею 21 КУпАП передбачена можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності з передачею на поруки громадській організації. Це питання вирішується судом з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника та є правом суду.

У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на вказані обставини, з метою досягнення виховного ефекту, з урахуванням характеру правопорушення, даних про особу винного, який щиро розкаявся у скоєному, виключно позитивно характеризується, проте доказів відвернення шкідливих наслідків правопорушення суду не надав - суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про передачу ОСОБА_1 на поруки для застосування заходів громадського впливу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, на підставі ч.1 ст.130 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у клопотанні громадської організації «Ветеранів, учасників та інвалідів АТО» про передачу ОСОБА_1 на поруки.

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн. 40 грн. судового збору за наступними реквізитами:отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

На підставі ч.2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя (підпис).

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер