Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю адвоката Мокрицької Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 червня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується з оскаржуваною постановою та вважає її незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог законодавства, оскільки він містить дописування іншим чорнилом та іншим почерком, а також містить суперечності з доданими доказами.

Також стверджує, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції є фрагментарним, з якого не вбачається момент зупинки транспортного засобу.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Просить скасувати постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 червня 2020 року, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про її відхилення, виходячи з наступного.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Із матеріалів справи вбачається та це встановлено судом, що 18 квітня 2020 року 0 17 годині 45 хвилин по вул. Заольшина у с. Глинськ, Здолбунівського району, Рівненської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат Б 3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови та координації рухів.

Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується відповідними письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та акту відмови на проведення огляду, що був складений за участі останніх.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення БД №269315, актом відмови на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції на CD-диску, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

Наведені в апеляційній скарзі доводи вищевказаних обставин не спростовують.

Доказів, які б свідчили, що на час складання протоколу, ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, апелянтом не надано.

Твердження ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували рух та в подальшому зупинку, працівниками поліції, транспортного засобу під його керуванням, є необґрунтованими.

Обставини керування ОСОБА_1 зазначеним автомобілем підтверджуються наявною в матеріалах справи постановою про накладення на останнього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №663855 від 18 квітня 2020 року, за ч. 5 ст.121, ч. 1 ст. 126 КУпАП за керування ним вищезазначеним транспортним засобом з порушенням пунктів 2.3 «в», 2.12, 2.1 «б», 2.1 «г» Правил дорожнього руху.

Зазначена постанова, яка набрала законної сили, винесена працівником поліції у той же день та час, що й протокол про адміністративне правопорушення, який є предметом розгляду у даній справі.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 16 липня 2020 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.С. Шимків