ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 766/5962/20
Провадження № 33/819/257/20 Головуючий в 1 інстанції: Валігурська Л.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції: Батрак В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року. Херсонський апеляційний суд під головуванням судді Батрака В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Ілянди О.І., яка діє від імені особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою місцевого суду, 05.04.2020 року о 00:30 год. в м. Херсоні, по вул. Дорофеєва, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen СП8С», д.р.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, згідно результату тесту проба позитивна 2. 14 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2. 9 (а) ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, захисник адвокат Ілянда О.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, прийнятою із порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим просить оскаржувану постанову скасувати, постановити нову, якою провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд І інстанції, у порушення вимог матеріального права у своїй постанові зазначив про те, що при проведенні огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав недопустиму норму сп`яніння, ОСОБА_1 згоден з вказаними результатами, проте із доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується із вказаними вище результатами.

Поряд з цим зазначає про те, що пояснення інспектора ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 не висловлював заперечень щодо результатів алкотестеру «Драгер» не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відеозапис містить свідчення про те, що ОСОБА_1 висловив незгоду з результатами «Драгеру» та просив направити його для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичний заклад.

Також зазначає, що суд підтверджує пояснення інспектора Гадючко Є.П. про те, що між зазначенням часу в протоколі та на відеозаписах можливі розбіжності, проте під час винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказані обставини не взяті до уваги.

Заслухавши адвоката Ілянду О.І., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються актом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер», де результат огляду становить 2, 14 промілле, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з яких вбачається, що

ОСОБА_1 , добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер», який показав результат 2, 14 промілле, а від проходження огляду у медичному закладі відмовився, оскільки погоджувався з результатами, зазначеними вище.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами приладу «Драгер» і просив його направити до медичного закладу для проходження такого огляду не відповідають доказам, доданих до матеріалів справи, а саме: відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово підтверджував той факт, що дійсно вживав алкоголь і перебуває у стані алкогольного сп`яніння, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначили про те, що ОСОБА_1 погодився із результатами алкотестеру «Драгер» та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Доводи апелянта про те, що суд підтвердив пояснення інспектора ОСОБА_5 про те, що між зазначенням часу в протоколі та на відеозаписах можливі розбіжності, хоч і заслуговують на увагу колегію суддів, проте не є визначальними для прийняття остаточного судового рішення, оскільки доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не спростовують.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2020 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн, - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: