г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1541/20
Номер провадження 3/213/562/20
П О С Т А Н О В А

08 липня 2020 року Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Нестеренко О.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 який притягається до адміністративної відповідальності ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції України складено протокол серія ДПР18 № 409054 від 13.04.2020 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 про те, що останній 13.04.2020 о 12 годині 50 хвилин, в м. Кривий Ріг по вул. Недєліна 28 керував т.з. Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння а саме: підвищена рухливість мови, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом, лікарських препаратів, що зменшують увагу та швидкість реакції відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 чим порушив п.2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП

В судове засідання призначене на 06.05.2020 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце повідомлявся судом вчасно, належним чином, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення на адресу зазначену у протоколі, однак поштове відправлення повернулося до суду без вручення, у зв`язку із чим, судове засідання було відкладено.

В судове засідання призначене на 08.07.2020 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце повідомлявся судом вчасно, належним чином, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення на адресу зазначену у протоколі однак поштове відправлення повернулося до суду без вручення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті , суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП , щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини , українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі Круз проти Польщі від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про її своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомив, що місцем його проживання , а тому, безперечно розумів, що за вказаною ним адресою судом будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.

Таким чином, з метою забезпечення реалізації ОСОБА_1 прав, судом використано усі можливі способи його сповіщення про місце і час розгляду справи шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, однак поштові відправлення були повернуті до суду без вручення ОСОБА_1 .

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.1 КУпАП та дотримання строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи такі як направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння, обо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рапорт працівників поліції відеозапис з місця події, приходжу до наступного.

Відповідно до спільного наказу від 09.11.2015 № 1452/735 МОЗ та МВС Зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в розділі 2 .п.10 ч.2, зазначено що Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Однак в супереч даної вимоги акт до протоколу не долучено, та під час дослідження відеозапису не вбачається факт складання такого акту.

Керуючись ч.5 ст.266 КУпАП Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В свою чергу з відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові, суд приходить до висновку що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом (рішення від 14.02.2008 у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey).

Згідно правової позиції ЄСПЛ розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення .

Приймаючи до уваги викладене, роблю висновок про те, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, чим відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247 п.1,251, 283, 284, 287, 289 КУпАП, ст. 62 Конституції України.

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1ст. 130 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.М. Нестеренко