Справа № 405/8378/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2020 р. м. Кропивницький

суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Загреба А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - невідомий

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 17.11.2019 року в 01.45 год., в м. Кропивницькій по вулиці Братів Елльворті, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAEWOO SENS» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, порушення координації рухів). Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив п. 2.5 ПДР України, а від так, скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпап.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення заперечив, при цьому зазначив, що він не вживає ні алкогольних напоїв, ні наркотичних засобів за станом здоров`я. Після зупинки його автомобіля працівниками поліції, він запитав причину зупинки, проте останні відмовились її повідомляти, внаслідок чого між ними виникла суперечка, в ході якої він рознервувався та відмовився проходити огляд на визначення стану сп`яніння. Згодом заспокоївся, та погодився пройти огляд, проте працівники поліції сказали, що вже склали протокол, та запропонували пройти обстеження в індивідуальному порядку. Через 10 днів пішов до медичного закладу та здав аналізи.

Представник ОСОБА_1 адвокат Мусієнко В.В. пояснив, що під час складання протколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було допущено ряд порушень, зокрема не повідомлено про причину зупинки, що свідчить про відсутність законних на те підстав, ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`ягніння на місці зупинки, а лише в спеціалізованому медичному закладі, що є порушенням ст.. 266 КУпап, в матеріалах справи відсутнє направлення на проведення огляду, відеозапис події не містить усього часу протягом якого складався протокол, на місці події були присутні свідки, особи яких не встановлено на підставі відповідних документів, в письмових поясненнях свідків не зазначено: дати відібрання пояснення, якою службовою особою відібрано пояснення(зазначено працівником патрульної служби), в якому сп`янінні перебував ОСОБА_1 (алкогольному чи наркотичному), ухилився ОСОБА_1 від проходження огляду чи надав згоду.

Заслухавши учасників та дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, відповідальність за ст.130 КУпАП наступає в наслідок порушення вимог Правил дорожнього руху.

Поряд з цим, у відповідності до п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 - водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, то в ньому зазначено, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які на неодноразові виклики до суду не з`явились, що підтверджується матеріалами справи.

Наявні в матеріалах справи пояснення свідків є наперед надрукованими. В документі уже заздалегідь сформована позиція, яку хотів представити поліцейський, який відбирав ці пояснення, що у свою чергу викликає сумнів у тому, що свідки, які зазначені у цих поясненнях надали свої пояснення повно.

Крім того, долучені до матеріалів справи пояснення свідків не узгоджуються з обставинами зазначеним у протоколі серії ДПР 18№ 270418 від 17.11.2019 року, а також в поясненнях відсутні підписи осіб, які відібрали такі пояснення, та відсутня дата їх відібрання.

Крім того, пояснення свідків, що містяться у матеріалах справи не містять відомостей про документи, за якими були встановлені особи свідків, що позбавляє суд можливості визнати їх допустимими доказами, оскільки фактично особи свідків встановлені не були.

Таким чином, судом, в розумінні ст.251 КУпАП, не можуть бути прийняті до уваги показання свідків, які зазначені в матеріалах справи.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що в справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження викладених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , тобто порушенні п. 2.5 ПДР України і вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпап, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення.

Згідно положень пп. «а» ч. 1 ст. 247 КУпап, відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження.

За таких обставин провадження по даному адміністративному матеріалу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130 ч.1, 247, 283, 284, 287 КУпап, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпап закрити на підставі п.1ст.247 КУпап, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда підпис Андрій Віталійович Загреба