Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/238/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Майданніков О. І.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2020 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., при секретарі судового засідання Рябко А.Ю., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 червня 2020 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 25.05.2020 року о 06.05 год. керував автомобілем Shevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Полтавська в м. Кропивницький з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, блідість обличчя, поведінка, що не відповідала обстановці і в порушення вимог п.2.5 ПДР України, у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

При таких обставинах, постановою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 червня 2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення повністю підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а також показаннями свідків та відеозаписом обставин події.

Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 червня 2020року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Зокрема зазначає про неповноту та необ`єктивність судового розгляду, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, які на його думку свідчать про те, що він автомобілем в стані наркотичного сп`яніння не керував, а оформлення працівниками поліції стосовно нього протоколу про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння було явно незаконним.

ОСОБА_1 стверджує, що не вживає наркотичні речовини, свій стан пояснює тим, що фарбував автомобіль і був втомлений.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і просив суд її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров`я.

Працівники поліції при встановленні порушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватись Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", інструкцію (затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованої в МЮ України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853) з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в якій в розділі IX викладені особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку, факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 119026 від 23.05.2020 року( а.с 1); долучених до протоколу поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.3,4); відеозаписом обставин події, на якому чітко зафіксовано, як ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського у присутності свідків відмовляється пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 6).

При таких обставинах, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, повністю підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

Крім того вважає, що необ`єктивність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у апеляційній скарзі констатується порушником з формальних причин, суб`єктивних та надуманих мотивів.

Так, під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку не оспорює та виправдовує тим, що він не керував вище зазначеним транспортним засобом, тому не був зобов`язаний проходити на вимогу поліцейського огляд на стан сп`яніння.

На думку апеляційного суду, ОСОБА_1 у такий спосіб намагається через призму нібито допущених судом процесуальних порушень та помилок поліцейських різними способами, виправдати свої протиправні дії та уникнути справедливого покарання за скоєне.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутність у матеріалах справи достовірних доказів та необґрунтованість судового рішення, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, під час перегляду справи судом апеляційної інтонації, а тому законні підстави для скасування постанови судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 червня 2020 року стосовно ОСОБА_1 відсутні.

Будь-яких процесуальних порушень вимог законодавства, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд, під час розгляду справи допустив однобічність та неповноту і неправильно оцінив наявні у справі докази, які на його думку зібрані з порушенням вимог ст. 266 КУпАП є необґрунтованими, оскільки суддя районного суду, в повній мірі надав ОСОБА_1 можливість надати пояснення, представити додаткові докази, спростувати доводи іншої сторони та довести переконливість своїх вимог, на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин цієї справи дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 245, 251, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д. Л. Іванов