КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №319/529/20
Провадження №3/319/155/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року смт. Більмак

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Мальований В.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Більмацького ВП Бердянського ВП ГУНП України в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Куйбишевським РС УДМС України в Запорізькій області 02.07.2012 року, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУПАП), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 26 червня 2020 року о 02 годині 38 хвилин по вул.Ю.Калугіна смт.Більмак Більмацького району Запорізької області, керував автомобілем "ВАЗ 2105" реєстраційний номер НОМЕР_2 в стані з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( характерний різкий запах з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на місці за допомогою алкотесту ARBL6810 "Drager" та проведення медичного огляду в медичному закладі на факт сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

За цим фактом відносно ОСОБА_1 26 червня 2020 року о 03 год. 15 хв. поліцейським СРПП №3 Більмацького ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Тесленком О.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ № 064051 за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 про час і місце розгляду був повідомлений, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 492, адресат отримав відправлення - судову повістку особисто, 07 липня 2020 року, до суду на розгляд справи не з`явився , причини неявки не повідомив , будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від нього не надходило.

Тому суддя прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не суперечить вимогам ст.268 КУпАП.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-УІІІ від 22 листопада 2018 року (далі - Закон).

Після набрання чинності Законом, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, було виключено з статті 130 КУпАП та закріплено у статті 286-1 Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 58 Конституції України, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Статтею 8 КУпАП визначено, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Виходячи із зазначених положень особи, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за статтею 286-1 КК України, оскільки Законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності було передбачено кримінальну відповідальність, яка є більш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками.

Аналогічну позицію висловив Верховний суд, надавши відповідні роз`яснення у листі 370/0/158-20 від 0 03 липня 2020 року.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 керував автомобілем в стані з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на місці за допомогою алкотесту та проведення медичного огляду в медичному закладі на факт сп"яніння в установленому законом порядку 26 червня 2020 року, тобто до набрання чинності Законом.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується зібраною, дослідженою у суді сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення ОБ № 064051 від 26 червня 2020 за ч.1 ст.130 КУпАП;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місці та в медичному закладі,

- актом огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів,

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння,

- довідкою Більмацького ВП Бердянського ВП про те, що за обліками Національної поліції України ОСОБА_1 не має повторності за правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, посвідчення водія не отримував.

Враховуючи вище викладене, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При накладенні адміністративного стягнення суддею враховано характер правопорушення та обставини його вчинення, враховується особа правопорушника та ступінь його вини, те що він не працює, раніше не піддавався адміністративним стягненням за вчинення аналогічних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 права керування транспортним засобом не має, він не є водієм, а тому до нього не може бути застосовано позбавлення такого права.

За такої сукупності обставин у справі вважаю за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу визначеного санкцією ч.1 ст.130 КУпАП без позбавлення права керування транспортним засобом .

Згідно із ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.33, ст.40-1, ч.1 ст.130, ст.283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави (отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/Зап.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача UA 9008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять ) гривень 40 копійок (стягував: Державна судова адміністрація України; 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код 26255795; отримувач кошті ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст.308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області.

Строк пред"явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з моменту її постановлення .

Суддя: В.О.Мальований