ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/5/20 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Майки М.Б.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, ОСОБА_1 , 17 липня 2019 року близько 08.35 год. в м.Тернополі на перехресті вул.Симоненка а/д Р41, керував транспортним засобом марки «Renault Megane», д.н.з. « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» прилад ARHJ-0251(повірка дійсна до 03.10.2019 року), на табло якого висвітлило показник 1,83‰ проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає вказану постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2019 року незаконною і необґрунтованою, винесеною із порушенням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, а також невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що спеціальний технічний засіб Drager "Alcotest 6810" , що використовувався інспектором поліції для визначення стану сп`яніння, відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України. А тому, зважаючи на те, що перевірка водія на стан алкогольного сп`яніння проводилась за допомогою вказаного засобу, то його показники не можуть вважатись допустимим доказом.

Вказує, що огляд проведений без пред`явлення особі оригіналів сертифікатів відповідності на пристрій, без роз`яснення процедури роботи пристрою, без встановлення факту вживання особою ароматичних напоїв перед проходженням огляду.

Апелянт посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази факту пред`явлення вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння в час, коли він був водієм автомобіля.

Стверджує, що долучений відеозапис не може вважатись допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі вказано лише номер відео.

Зазначає, що існують підстави передати матеріали справи на розгляд трудового колективу, щоб застосувати заходи громадського впливу до ОСОБА_1 .

Також вказує, що судом першої інстанції, всупереч вимог ст.38 КУпАП, притягнуто його до адміністративної відповідальності поза межами строків накладення адміністративного стягнення.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2019 року та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши апелянта ОСОБА_1 та його захисника Майку М.Б. які, підтримали подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просять постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2019 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності; розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №314176 від 17.07.2019 року працівниками поліції, в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зафіксовано факт керування ОСОБА_1 17.07.2019 року о 08 год. 35 хв. в м.Тернополі вул. Симомненка автомобілем марки «Renault Megane», д.н.з. « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» прилад ARHJ-0251 (повірка дійсна до 03.10.2019 року), на табло якого висвітлило показник 1,83‰ проміле.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння стверджується також актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результатом огляду на стан сп`яніння є позитивна проба 1, 83 %.

Вказаний акт підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Renault Megane», д.н.з. « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння підтверджується також показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 .

Доводи апелянта про неправомірність пред`явлення вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки він не був водієм автомобіля, спростовуються постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №1335822 від 17.07.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Необґрунтованими є твердження ОСОБА_1 про недійсність висновку щодо проведеного йому медичного огляду на стан сп`яніння з мотивів відсутності в сертифікату відповідності газоаналізатора «Drager», оскільки в матеріалах справи наявне свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Alcotest 6820 № ARHJ 0251», із застосуванням якого проводився огляд, і яке чинне до 03.10.2019 року.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння стверджується також оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною відеокамерою DSJX 51.

З урахуванням наведених обставин, вважаю, що доводи апелянта ОСОБА_1 про неповне та необ`єктивне з`ясування всіх обставин справи судом першої інстанції, є безпідставними та необґрунтованими.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

За таких обставин, приходжу до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно, з дотриманням вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Приймаючи до уваги фактичні обставини справи та характер вчиненого правопорушення, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування ст.21 КУпАП та передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу, про що ОСОБА_1 ставить питання в апеляційній скарзі.

Разом з тим, доводи апелянта про притягнення його до адміністративної відповідальності поза межами строків накладення адміністративного стягнення вважаю обґрунтованими.

Як слідує з матеріалів справи, адміністративне правопорушення вчинено 17 липня 2019 року, а рішення суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності прийнято 18 жовтня 2019 року.

Відповідно до ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Виходячи з приписів даної правової норми, три місяці з дня вчинення правопорушення ОСОБА_1 закінчились 17 жовтня 2019 року.

Згідно зі статтею 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, прихожу до висновку, що постанову постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 слід скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 - скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис