Справа № 366/1516/20
Провадження № 3/366/1073/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого,

до адміністративної відповідальності за ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

14 липня 2020 року до суду від Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області надійшов матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 207361 від 24.06.2020 року ОСОБА_1 24 червня 2020 року близько 02 год. 10 хв. в АДРЕСА_1 вчинив злісну непокору законним вимогам та розпоряджень поліцейських, а саме, виражався нецензурними словами в бік поліцейських, на зауваження припинити свої дії не реагував.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушення не визнав, та пояснив суду, що нікого з працівників поліції нецензурною лайкою не ображав.

Суддя, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане порушення, прізвища, адреси потерпілих, свідків, пояснення особи, яка притягається до відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 207361 від 24.06.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 24 червня 2020 року близько 02 год. 10 хв. в АДРЕСА_1 вчинив злісну непокору законним вимогам та розпоряджень поліцейських, а саме, виражався нецензурними словами в бік поліцейських, на зауваження припинити свої дії не реагував.

Аналіз положень статті 185 КУпАП дає можливість прийти до висновку, що під злісною непокорою розуміється відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Вказане тлумачення викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не можна зробити висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 207361 не містить даних, які б відображали, в чому саме полягала злісна непокора працівникам поліції та від виконання яких законних вимог працівників поліції він відмовився.

Слово "непокора", як зазначає законодавець, означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги чи розпорядження.

Так, дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної. Вимоги поліцейського та їх розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення не відображено, які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції, в чому полягали ці вимоги та яким чином ОСОБА_1 не виконав ці вимоги.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що посадовою особою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зазначених норм закону виконано не було, оскільки відсутні будь-які докази, в розумінні ст.251 КУпАП, які підтверджують порушення, зазначені в протоколах.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ у справах «Малофаєва проти Росії», рішення від 30.05.2013 року, та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016 року, ЄСПЛ серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 не можуть кваліфікуватися як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, що вказує на відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Враховуючи викладене провадження у справі слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.185 КУпАП, за обставинами, викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 7, 185, 245, 247, 251-252, 256, 280, 283-285, КУпАП, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 185 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: Ю.В. Ткаченко