Справа № 550/1234/20
Провадження № 3/550/482/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року смт. Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Михайлюк О.І., розглянувши справу, яка надійшла від Головного управління держпродспоживслужби у Полтавській області, про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , раніше, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася, -

У С Т А Н О В И В :

17.09.2020 року о 14 години 43 хвилини ФОП ОСОБА_1 в магазині одягу «У сестер» за адресою: вул. Полтавський Шлях, 35 смт Чутове Полтавської області, здійснювала торгівлю без засобів особистого захисту, зокрема распіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у т.ч. виготовлених самостійно; а також виявлені наступні недоліки: не проведені навчання персоналу щодо правил використання засобів індивідуального захисту їх утилізації; вологе прибирання приміщень та поверхонь, місць контакту рук працівників та відвідувачів (ручки дверей) проводяться нерегулярно та без дезінфекуючих засобів; деззасоби відсутні (використовується лише білизна), відсутній журнал миття та дезінфекції; журнал для відміток про проведення скринінгу температурного відсутній; урна для централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту без відповідного маркування; чим порушила вимоги п.п.1 п. 10 Постанови КМУ від 02.07.20 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, сприниненої коронавірусом SARS COV-2, п. 1 абз. 1, абз. 3 п. 7, абз. 3,4 п. 8 Тимчасових рекомендацій щодо оптимізації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.20 №17, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнала повністю, щиро розкаювалася у скоєному, зазначила, що виявлені недоліки нею усунені.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року визначено,що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)» внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, який доповнено статтею ст.44 - 3 «Порушення правил щодо карантину людей», згідно якої порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Відповідно до п. п. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» № 641 від 22 липня 2020 року на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно п. 1, абз. 1, абз. 3 п. 7, абз. 3,4 п. 8 постанови №17 Головного санітарного лікаря України від 09.05.2020 року перед початком зміни проводиться температурний скринінг усім працівникам. Працівники закладів торгівлі, в тому числі, які видають замовлення та здійснюють розрахунки, повинні бути одягненні медичну маску або респіратор та одноразові рукавички (ЗІЗ). Адміністрація закладу повинна провести навчання серед працівників щодо правил використання ЗІЗ, їх утилізації та забезпечити контроль за їх використанням. Суб`єкт господарювання повинен забезпечити вологе прибирання виробничих приміщень та поверхонь, місць контакту рук працівників і відвідувачів (ручки дверей, місця сидіння, раковини,с толи тощо) з використанням миючих та дезинфікуючих (в кінці зміни) засобів, не рідше ніж кожні 2 години, перед відкриттям та після закінчення робочого дня (зміни); централізований збір використаних ЗІЗ, паперових серветок в окремі контейнери (урни) з кришками та одноразовими поліетиленовими пакетами з подальшою утилізацією.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, її вина підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення №56 від 17.09.2020 року, згідно якого 17.09.2020 року о 14 години 43 хвилини ФОП ОСОБА_1 в магазині одягу «У сестер» за адресою: вул. Полтавський Шлях, 35 смт Чутове Полтавської області, здійснювала торгівлю без засобів особистого захисту, зокрема распіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у т.ч. виготовлених самостійно; а також виявлені наступні недоліки: не проведені навчання персоналу щодо правил використання засобів індивідуального захисту їх утилізації; вологе прибирання приміщень та поверхонь, місць контакту рук працівників та відвідувачів (ручки дверей) проводяться нерегулярно та без дезінфекуючих засобів; деззасоби відсутні (використовується лише білизна), відсутній журнал миття та дезінфекції; журнал для відміток про проведення скринінгу температурного відсутній; урна для централізованого збору використаних засобів індивідуального захисту без відповідного маркування; чим порушила вимоги п.п1 п. 10 Постанови КМУ від 02.07.20 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, сприниненої коронавірусом SARS COV-2, п. 1 абз. 1, абз. 3 п. 7, абз. 3,4 п. 8 Тимчасових рекомендацій щодо оптимізації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.20 №17;

- матеріалами відеозапису, з яких вбачається, що ОСОБА_1 під час перевірки 17.09.2020 року допустила вищевказані порушення;

- актом №12 санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта від 17.09.20, згідно якого в ході перевірки були виявлені порушення вимог постанови головного державного санітарного лікаря України №17 від 09.05.20.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в справі матеріалами, суд приходить до висновку про доведеність вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, ст. 44-3 КУпАП.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Обираючи вид стягнення правопорушникові, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, є щире розкаяння винної.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, порушила умови карантину вперше, будь-яких негативних наслідків від її дій не настало, усунула виявлені в ході перевірки недоліки, суддя вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 22, 33-35, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в суді закрити.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. І. Михайлюк