Справа № 219/4517/20
Провадження № 3/219/1768/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря Троян Л.К.

захисників Басана Ю.П.,

Гуревича Р.Г.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньо-спеціальною освітою, охоронця Майорської дільниці РУЕК КП «Компанія «Вода Донбасу», не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 450919 від 02 травня 2020 року вбачається, що 01 травня 2020 року о 23 годині 45 хвилин по вулиці Станція Майорська у смт. Зайцеве Бахмутського району Донецької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря КНП «БЛІЛ м. Бахмут» (м. Бахмут, вул. Миру, буд. 10). Таким чином, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особу ОСОБА_1 встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Микитівським РВ Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області 12 січня 2010 року, йому роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у скоєнні інкримінованого йому правопорушення не визнав, пояснивши, що 01 травня 2020 року разом з товаришами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 святкували День праці. Приблизно опівночі виникла необхідність відвезти ОСОБА_2 додому, однак враховуючи, що ОСОБА_1 протягом дня вживав алкогольні напої (300 грамів горілки та 2 літри пива), він попросив ОСОБА_3 сісти за кермо автомобіля «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під`їжджаючи до блокпоста, автомобіль зупинили військовослужбовці, які несли службу на вказаному об`єкті, з якими у ОСОБА_1 раніше виникали конфлікти з приводу часу перетину блокпоста. Так, чоловіки у камуфльованій формі попросили ОСОБА_1 та його товаришів вийти з автомобіля, запитали, хто є власником автомобіля, на що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповів, що транспортний засіб належить йому, після чого вони забрали у нього документи та викликали поліцейських, з якими він в подальшому поїхав до лікарні для проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, ОСОБА_1 вважав, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, хоч і перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак не керував транспортним засобом.

Захисники Басан Ю.П ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні просили провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наголосивши також, при цьому, що особою, якою складався протокол про адміністративне правопорушення, під час складання протоколу порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, а лікар, яким надавався висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, не є лікарем-наркологом, а обіймає посаду лікаря-кардіолога, а відтак вказаний висновок не є допустиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні, яке відбулося 06 липня 2020 року, в якості свідка ОСОБА_2 суду пояснив, що 01 травня 2020 року протягом дня він та ОСОБА_1 святкували День праці у ОСОБА_3 вдома, після чого вийшли на вулицю та сіли в належний особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, автомобіль і поїхали в напрямку блокпоста. Керував транспортним засобом ОСОБА_3 , свідок сидів на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_1 на задньому пасажирському. Під`їжджаючи до блокпоста, автомобіль зупинили військовослужбовці, які несли службу на вказаному об`єкті, та перевіривши надані документи, викликали поліцейських, які повезли ОСОБА_1 до лікарні для проведення огляду на стан сп`яніння. Свідок питав у поліцейських, чому вони забирають особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а не ОСОБА_3 , який керував автомобілем, однак відповіді на своє питання не отримав. Також зазначив, що окрім двох поліцейських та вісьмох військовослужбовців, інших свідків та понятих на території блокпосту не було.

Свідок ОСОБА_3 , який був допитаний у судовому засіданні 06 липня 2020 року, суду пояснив, що 01 травня 2020 року він, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та інші особи святкували День праці. Приблизно опівночі він, будучи тверезим, сів за кермо належного ОСОБА_1 автомобіля «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , щоб відвезти ОСОБА_2 додому. ОСОБА_1 сидів на задньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_2 на передньому пасажирському. Під`їжджаючи до блокпоста перед селищем Жованка Бахмутського району, автомобіль зупинили військовослужбовці, які несли службу на вказаному об`єкті, з якими у свідка та пасажирами автомобіля раніше виникали конфлікти з приводу часу перетину блокпоста. Так, чоловіки у камуфльованій формі попросили ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вийти з автомобіля, запитали, хто є власником автомобіля, на що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповів, що транспортний засіб належить йому, після чого забрали у останнього документи та викликали поліцейських, з якими ОСОБА_1 в подальшому поїхав до лікарні для проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисників та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статей 1, 3, 8, 9 Конституції України Україна є правовою державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у статті 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 статті 130 КУпАП у редакції, чинній на момент скоєння адміністративного правопорушення, передбачалась відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 450919 від 02 травня 2020 року поліцейським СРПП № 2 Бахмутського ВП ст. сержантом поліції Грушовцем Р.В. зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Вказаним пунктом передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, виходячи з наданих під час розгляду справи показів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , ОСОБА_1 01 травня 2020 року о 23 годині 45 хвилин хоч і перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак транспортним засобом «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не керував. Вказане також узгоджується з оглянутим у судовому засіданні, яке відбулось 06 липня 2020 року, відеозаписом, здійсненим за допомогою нагрудної камери поліцейського, яким складався протокол, на якому зафіксовано, що за кермом вказаного автомобіля, під час здійснення відеозйомки сидів свідок ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 сидів на задньому пасажирському сидінні.

Статтею 62 Конституції України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 01 травня 2020 року о 23 годині 45 хвилин керував транспортним засобом «CHEVROLET LACETTI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння під час розгляду справи не здобуто, а докази, надані особою, якою складався протокол про адміністративне правопорушення, в якості підтвердження вчинення правопорушення, є недостатніми для встановлення у діях ОСОБА_1 вини,у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ухвалюючи дану постанову, суд відхиляє у якості доказу доданий до протоколу про адміністративне правопорушення висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 травня 2020 року, через його неналежність (не містить інформацію щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення). З вказаних підстав суд під час розгляду справи вважає недоцільними аргументи захисників щодо визнання не допустимим доказом вказаного висновку через те, що він складений не лікарем-наркологом, а лікарем-кардіологом.

Статтею 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких першим пунктом визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 284 КпАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122-4, 124, п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. 294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. С.Конопленко