ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Корабельного відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої продавцем,

- у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 275548 ОСОБА_1 23.06.2020 р. близько 16:00 години, перебуваючи на робочому місці у торгівельному ларьку «Няшка» навпроти будинку №83 по вул. Комкова біля ринку «Унікум ЛТД», здійснювала прийом відвідувачів без засобу індивідуального захисту, а саме: без захисної маски, чим порушила вимоги підпункту 1 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 р. №500 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» (далі Постанова №500).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП, а саме: порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В судове засідання, призначене на 21.07.2020 р. ОСОБА_1 не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомила, клопотань або заяв у зв`язку з розглядом справи не подавала.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП це не є перешкодою для розгляду справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП представниками поліції була обґрунтована наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №275548 від 23.06.2020 р., за змістом якого встановлено час (23.06.2020 р. близько 16:00 години), місце (торгівельний ларьок «Няшка» навпроти будинку №83 по вул. Комкова біля ринку «Унікум ЛТД») та обставини (здійснювала прийом відвідувачів без засобу індивідуального захисту, а саме: без захисної маски) вчиненого порушення, а також визначено, що ОСОБА_1 допущено порушення підпункту 1 пункту 4 Постанови №500;

- рапортом ДОП Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області Шикшина М.К., з якого вбачається, що 23.06.2020 р. ним виявлено правопорушення, а саме: що ОСОБА_1 перебувала у торгівельному ларьку «Няшка» та здійснювала прийом відвідувачів без захисної маски, чим порушила вимоги чинного законодавства;

- копією фотознімку, на якому зображено ларьок з вивіскою «Коктейли мороженое» та три невідомі особи без засобів індивідуального захисту.

Інших доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В той же час вказана норма закону є бланкетною (вид норм права з точки зору рівня визначеності їх змісту. Диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки), а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи, завдяки чому орган, який розглядає матеріали справи про адміністративне правопорушення може встановити конкретні дії/бездіяльність допущені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зі змісту протоколу серії ВАБ 275548 від 23.06.2020 р. вбачається, що відносно ОСОБА_1 складено протокол за порушення вимог підпункту 1 пункту 4 Постанови №500. Однак, відповідно до змін, затверджених постановою КМУ від 17.06.2020 р. №50 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», в них міститься 2 пункти та 9 підпунктів, пункт 4 у вказаних змінах взагалі відсутній.

Так заборона перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно станом на 23.06.2020 р. (дата вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення) визначена підпунктом 1 пункту 3 Постанови КМУ від 20.05.2020 р. №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів».

Отже, уповноваженим органом під час складання протоколу було не вірно визначено норму, порушену ОСОБА_1 , що виключає можливість притягнення останньої за інкриміноване їй правопорушення, оскільки суд позбавлений повноважень на редагування фабули, визначеній в протоколі про адміністративне правопорушення.

Слід також звернути увагу на таке. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» (далі Закон) фінансування профілактичних і протиепідемічних заходів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, а у випадках, передбачених законом, - за рахунок коштів підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, а також коштів фізичних осіб.

Наведене дає можливість зробити висновок про те, що фінансування протиепідемічних заходів (до яких відноситься і обов`язок носити захисну маску) здійснюється не за рахунок фізичної особи, оскільки представник органу поліції мав би переконатись в забезпеченні ОСОБА_1 коштом державного або місцевого бюджету засобами індивідуального захисту, а саме: захисною маскою, проте з наявних у справі матеріалів не вбачається, що працівники поліції з`ясовували у ОСОБА_1 причини, через які вона перебувала без маски чи респіратора, чи забезпечена вона такими засобами, чи може їх придбати або виготовити самостійно.

Оцінюючи встановлені факти, суд враховує окрім викладеного таке.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. №23-рп/2010 у справі щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП зазначено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30.05.2013 р.», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи ту обставину, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення органом національної поліції невірно було визначено норму, порушення якої допустила ОСОБА_1 , а також не враховано обов`язок фінансування протиепідемічних заходів, суд вважає, що не можливо дійти беззаперечного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 44-3, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

СуддяЛ. В. Валігурська