Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/184/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2020 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Кричуна Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм в ТДК

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 березня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 03.02.2020 року о 15 год. 21 хв. в м. Кропивницький по вул. Нижній П`ятихатській, керував транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП. Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР № 333737 від 03.02.2020 року (а.п. 1); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 3,4); відеозаписом події, що мала місце 03.02.2020 року, що міститься на DVD-диску в матеріалах справи.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду та скасувати її як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без його участі, що позбавило його право на захист. Так, судове засідання 24.03.2020 року він з`явився, але охоронець на вході змірявши йому температуру виявив, що вона підвищена та не допустив його до засідання. На підставі чого він був змушений з свого мобільного телефону в приміщенні Ленінського районного суду м. Кіровограда написати клопотання про відкладення розгляду справи та направив через електронну пошту. Що ним і було зроблено та направлено відповідне клопотання о 15:24 год. 24.03.2020 року тобто за 16 хвилин до судового засідання. Також, вказує, що пояснення свідків взагалі зроблені на бланках і під диктовку. Крім того, освідомивши те, що на нього складають протокол, він зазначив інспекторам, що не згоден та хоче пройти огляд в медичному закладі. Але інспектори вказали, що вести його нікуди не збираються. Крім того, зазначає, що на відеозаписах, які містяться па диску, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, частково відображені події. За таких обставин в матеріалах справи відсутні докази, які доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУнАП, оскільки була порушена процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення. Зважаючи на істотність порушень допущених під час винесення судом постанови по справі про адміністративне правопорушення, вважає, що постанова є такою, що не відповідає матеріалам справи, а строк пропущений з поважних причин, оскільки він не був присутній при розгляді справи, а з постановою суду ознайомився в єдиному реєстрі судових рішень 24.04.2020 року.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, висновок захисника Кричуна Ю.А., який просив задовольнити подану апеляційну скаргу апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Вимоги клопотання ОСОБА_1 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягають задоволенню, оскільки рішення суду приймалось за його відсутності, копію постанови він не отримував. Таким чином, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений ним з причин, які від нього не залежали, а тому з метою доступу до правосуддя та забезпечення права на захист, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк апеляційного оскарження, як пропущений з поважних причин.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Суд першої інстанції вказаних вимог КУпАП України не дотримався в повному обсязі.

Так, при розгляді справи суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №333737 від 03.02.2020 року, письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відеозаписом подій.

Водночас, допитаний в апеляційній інстанції ОСОБА_1 пояснив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнає, зазначивши, що 03.02.2020 він керував автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Нижній П`ятихатській в м. Кропивниький та був зупинений працівниками поліції через непрацюючий правий стоп сигнал. За вказане правопорушення постанова працівниками поліції не складалася. Після перевірки документів, працівник поліції вказав, що у нього є підозра на те, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. На пропозицію проходження медичного огляду на стан сп`яніння він погодився та разом з працівниками поліції прибули до наркологічного диспансеру. Коли він їхав в автомобілі працівників поліції, то він перенервував і у нього почалися ниркові кольки, йому стало дуже погано. Під`їхавши до наркодиспансеру, він зайшов в середину приміщення, йому дали пробірку та він намагався здати біологічну сировину, однак не зміг цього зробити у зв`язку з больовим синдромом. В наркологічному диспансері лікар його не оглядав, оскільки він не міг здати сировину, медичну допомогу йому також ніхто не надавав. Працівники поліції вимагали скоріш здати біологічну сировину, однак він пояснював, що не може цього зробити. Після чого працівники поліції разом з ним залишили диспансер та вийшли на вулицю, де в присутності двох свідків склали протокол про адміністративне правопорушення про те, що він відмовився проходити огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння. Склавши протокол, працівники поліції залишили його біля наркологічного диспансеру, а його забрав товариш.

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд звертає увагу, що ці пояснення підтверджуються іншими безпосередньо дослідженими та наявними в справі доказами.

Так, пояснення ОСОБА_1 надані під час судового розгляду в апеляційній інстанції ідентичні поясненням, надані ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, де він також зазначив мав хворобливий стан у зв`язку з раптовим приступом ниркових кольків. (а.с.5)

Підтвердженням неможливості ОСОБА_1 пройти такий огляд на стан сп`яніння в той момент, зокрема, за станом здоров`я, є його подальше звернення за медичною допомогою до Центральної міської лікарні м. Кропивницький, що підтверджується довідкою №152 від 03.02.2020 року, наданої під час апеляційного розгляду.

Крім того, ОСОБА_1 протягом 2016-2018 року знаходився на стаціонарному лікування з діагнозом купірована ниркова колька, що в свою чергу підтверджує доводи ОСОБА_4 з приводу раптових ниркових кольок та неможливості було пройти огляд для визначення стану сп`яніння. (а.с.59-61)

Крім того, дані відеозапису, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, дослідженого судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують, що дійсно ОСОБА_1 03.02.2020 року керував транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Кропивницький по вул. Нижній П`ятихатській. На пропозицію проходження перевірки на предмет перебування в стані наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я погодився. Однак, прибувши до медичного закладу ОСОБА_1 , у зв`язку з раптовим погіршенням стану здоров`я, не зміг здати біологічний матеріал, фактично відмовився проходити огляд на стан сп`яніння.

Натомість, матеріали справи також не містять того, що лікар-нарколог пропонував ОСОБА_1 пройти обстеження шляхом відбору зразків інших видів біологічного середовища.

Таким чином, дані відеозаписи нагрудних камер працівників поліції об`єктивно підтверджують посилання апелянта на те, що його відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння викликана різким погіршенням стану здоров`я, що судом першої інстанції залишено поза належною увагою.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що за встановлених обставин, дії ОСОБА_1 не свідчать про його ухилення від такого огляду та не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, з переглянутих відеоматеріалів фіксації події слідує, що свідкам, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, працівниками поліції було тільки повідомлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку.

Крім того, заслуговують на увагу доводи захисту стосовно того, що запис з нагрудних камер поліцейських є не повний, оскільки на відеозаписі міститься факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 15.21 год., відмова у проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі о 15.56 та роз`яснення ОСОБА_1 наслідків складання протоколу про адміністративне правопорушення о 16.36 год., тобто наявний факт того, що між відеозаписами пройшов значний проміжок часу.

При цьому, чи були присутні свідки при складані протоколу, з цього приводу відеозапис відсутній, як відсутнє і відео того, що ОСОБА_1 знаходився в наркологічному диспансері. Далі відеозапис фіксує розмову ОСОБА_1 з працівником поліції, який фактично спонукав до підписання протоколу про відмову в проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння та повідомлення поліцейським, що ОСОБА_1 може самостійно пройти у медичному закладі огляд для визначення стану сп`яніння.

Таким чином, в порушення вимог Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, до протоколу долучений відеозапис, який постійно переривається та не містить повної інформації щодо спілкування поліцейських із ОСОБА_1 від його початку після зупинки транспортного засобу до завершення складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції дослідив вказані відеозаписи, однак, надав їм неправильну оцінку, дійшовши до помилкового висновку, що вони підтверджують факт умисного ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, з метою перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 і встановлення обставин складання щодо нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду апеляційної інстанції неодноразово викликався інспектор поліції Пастушенко Р.В., який до суду апеляційної інстанції не з`явився, і своїх пояснень на підтвердження або спростування доводів ОСОБА_1 не надав.

Окремо слід зазначити, що виходячи із змісту згідно з ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами). На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У п. 12 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд в медичному закладі водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

На думку апеляційного суду, законність складання протоколу про адміністративне правопорушення, з врахуванням усіх вище наведених обставин викликає розумні сумніви, які виключають можливість визнання цього документу як допустимого та достовірного доказу в справі.

Виходячи з вищезазначеного, висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, згідно яких його притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції, яка є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складі адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду І.С. Олексієнко