Справа № 127/3319/20
Провадження № 33/801/547/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В.,

розглянувши з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представника адвоката Мельниченка В. М.

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , працює таксистом служби «Лимон 555-900», до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203945, складеного 18 грудня 2019 року о 23 год 15 хв, - водій ОСОБА_1 18 грудня 2019 року о 22 год 40 хв на автодорозі М-12 Стрий Кіровоград Знам`янка біля АЗС «БРСМ» керувала транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога, чим порушила вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2020 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на постанову суду, в якій зазначила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, пославшись на те, що вона не була присутня в судовому засіданні під час винесення постанови, а про прийняте судом рішення дізналась з відповіді Вінницького районного відділення поліції від 12 травня 2020 року. Копію оскаржуваної постанови її захисник отримав в суді першої інстанції 02 липня 2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, провадження у справі закрити, скасувати заходи забезпечення у справі про адміністративне правопорушення та повернути їй посвідчення водія, пославшись на те, що постанова винесена з порушенням норм КУпАП, в тому числі з порушенням її права бути присутньою під час розгляду справи та порушенням її права на захист.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд безпідставно розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , враховуючи те, що її не було повідомлено про розгляд справи, оскільки надіслані судом повістки за адресою: АДРЕСА_2 були повернуті до суду не врученими, так як вона зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 .

Також зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП, складений з порушенням та не відображає повних та об`єктивних даних події, так як у ньому нечітко та неправильно вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, не зрозуміло, чи керувала вона транспортним засобом, чи лише перебувала у ньому як пасажир, не зазначено напрямок руху, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також відсутні її пояснення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і її представник адвокат Мельниченко В. М. підтримали апеляційну скаргу, просять поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як свідчать матеріали справи оскаржувану постанову суд першої інстанції виніс 17 березня 2020 року за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Копію постанови направлено до відома ОСОБА_1 за адресою, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203945 від 18 грудня 2019 року: АДРЕСА_2 (а. с. 18), проте рекомендований лист із повідомленням про вручення повернувся до суду не врученим із зазначенням причини повернення: неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача (а. с. 19-20).

Водночас у матеріалах справи міститься заява представника ОСОБА_1 адвоката Мельниченка В. М. про видачу йому копії постанови у справі про адміністративне правопорушення, яку він подав до суду першої інстанції 24 червня 2020 року. На цій заяві зазначено про отримання адвокатом Мельниченком В. М. копії постанови 02 липня 2020 року (а. с. 31).

Апеляційну скаргу адвокат Мельниченко В. М. подав до суду через відділення поштового зв`язку 02 липня 2020 року, про що свідчить відбиток календарного штемпеля на конверті (а. с. 49). Тобто апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Такі обставини вказують на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, а тому такий строк підлягає поновленню.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно з пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203945 від 18 грудня 2019 року, із якого вбачається, що 18 грудня 2019 року водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння; огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога (а. с. 1);

- висновком КП «ВОНД «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 3483 від 18 грудня 2019 року, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання канабісу та амфетаміну; аналіз сечі на мультитест: канабіс позитивно; амфетамін - позитивно (а. с. 2).

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, який підтверджено відповідним висновком закладу охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам КУпАП, оскільки він складений з порушенням та не відображає повних та об`єктивних даних події, так як у ньому нечітко та неправильно вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, не зрозуміло, чи керувала вона транспортним засобом, чи лише перебувала у ньому як пасажир, не зазначено напрямок руху, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також відсутні її пояснення, не заслуговують на увагу та правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом ч. 1 ст. 256 ЦПК України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203945 від 18 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦПК України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203945 від 18 грудня 2019 року підписаний ОСОБА_1 ; у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вона зазначила: «з протоколом ознайомлена ОСОБА_2 ». Жодних зауважень ОСОБА_1 щодо змісту цього протоколу матеріали справи не містять.

Також матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції на час складання протоколу та щодо оскарження таких дій ОСОБА_1 і результатів такого оскарження.

Щодо незазначення у протоколі про адміністративне правопорушення свідків, то згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на виявлення стану сп`яніння у закладах охорони здоров`я не передбачає проведення такого огляду у присутності свідків.

Доводи апеляційної скарги в тому, що суд безпідставно розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , враховуючи те, що її не було повідомлено про розгляд справи, оскільки надіслані судом повістки за адресою: АДРЕСА_2 були повернуті до суду не врученими, так як вона зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 та на час розгляду справи перебувала на лікарняному, що підтверджується виписками із медичної картки від 17 березня 2020 року, спростовуються таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Як свідчать матеріали справи судові повістки про виклик в судові засідання, призначені на 25 лютого 2020 року, на 04 березня 2020 року, на 17 березня 2020 року, суд першої інстанції завчасно надсилав ОСОБА_1 за адресою місця проживання (перебування), зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203945 від 18 грудня 2019 року: АДРЕСА_2 . Проте всі надіслані ОСОБА_1 рекомендовані відправлення повернулись до суду без вручення адресату: відправлення № 669 та № 951 із зазначенням причини повернення: «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача (а. с. 8-9; 13-14); відправлення № 994 із зазначенням причини повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання» (а. с. 11-12).

Під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що розгляд адміністративної справи відносно неї відбудеться у Вінницькому суді за викликом, що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203945 і у відповідній графі протоколу міститься підпис ОСОБА_1 .

Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення саме ОСОБА_1 повідомила працівнику поліції адресу місця проживання (перебування): АДРЕСА_2 , і саме на цю адресу судом першої інстанції надсилались повістки про виклик до суду.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, за умови добросовісного ставлення до виконання своїх процесуальних обов`язків у разі зміни місця проживання ОСОБА_1 зобов`язана була повідомити суду першої інстанції нову адресу, за якою їй слід надсилати повістки про виклик до суду, а також цікавитися розглядом справи про адміністративне правопорушення відносно неї.

Зважаючи на скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначені ст. 277 КУпАП, а також на визначені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , яка ухилялась від одержання повісток про виклик до суду, які були направлені їй судом першої інстанції на вказану нею поліцейському адресу місця проживання, що свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності.

Отже доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи судом першої інстанції в даному випадку не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки за наявності сукупності встановлених по справі обставин та досліджених доказів вини ОСОБА_1 , керування нею транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, її відсутність в судовому засіданні жодним чином не вплинула на доведеність її вини у вчиненому правопорушенні та правильність накладення адміністративного стягнення.

Інші доводи апеляційної скарги є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 17 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області 17 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська