Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 680/686/20
Провадження № 3/670/248/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Волкова О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

захисника - адвоката Наталюка Н.М.

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 - батька ОСОБА_3

представника потерпілого - адвоката Локтіонової С.А.

розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 14 липня 2020 року близько 16 год. за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою та погрозах, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні 19.10.2020 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнала. Пояснила, що вона проживає в будинку разом із своїми батьками у с. Пилипи Хребтіївські, та у неї є двоє дітей - син ОСОБА_4 , і дочка ОСОБА_5 . Із батьком ОСОБА_4 , тобто ОСОБА_3 , який проживає у м. Хмельницький, вона розлучена, проте син із батьком постійно спілкувались, та на свій день народження у червні місяці ОСОБА_4 протягом двох тижнів перебував у батька в м. Хмельницькому. Однак після повернення в село син почав часто плакати, проситися до батька, а 16.07.2020 року останній приїхав та без її дозволу забрав ОСОБА_4 до себе. 14.07.2020 року син після сніданку допомагав по господарству, а саме складав дрова, пізніше був зайнятий у магазині приблизно до 18 год., проте важкої фізичної роботи не виконував. Вдень ОСОБА_4 спілкувався по телефону, знову просився жити до батька, на що вона відповіла, що дозволить після того, як він закінчить школу, але ніякого скандалу між ними не було, сина вона не обзивала, не погрожувала та нецензурно до нього не виражалась. Разом з тим ОСОБА_1 не заперечувала, що іноді на сина вона могла крикнути, раз чи два було таке, що в присутності дитини вона виражалась нецензурною лайкою, та 14.07.2020 року між ними може й була якась невеличка суперечка.

У судове засідання 20.10.2020 року ОСОБА_1 та її захисник Наталюк Н.М. не з`явились.

Відповідно до ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 та її захисник Наталюк Н.М., будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленими про день, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились, заяв про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавали, причини своєї неявки не повідомили, тому суд не вбачає перешкод для судового розгляду за їх відсутності.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Приписами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 інкримінується вчинення насильства в сім`ї щодо свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , а саме вчинення умисних дій психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його бік нецензурної лайки та словесних погроз.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення проявляється в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Під психологічним насильством у сім`ї згідно із ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, пояснивши, що 14.07.2020 року при спілкуванні із сином будь-яких дій умисного характеру, що полягали у висловлюванні в його бік нецензурної лайки та словесних погрозах, не вчиняла.

Однак незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд доходить висновку про доведення її винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з такого.

З письмових пояснень неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 та пояснень, наданих ним суду в режимі відеоконференції у присутності представника ОСОБА_6 та захисника Наталюка Н.М. вбачається, що на теперішній час він проживає разом з батьком ОСОБА_3 у м. Хмельницькому, та навчається у 8 класі НВК № 6 м. Хмельницького. Раніше потерпілий мешкав у с. Пилипи Хребтіївські з матір`ю, бабкою та дідом, які заставляли його до важкої фізичної праці, а саме косити, копати на городі, різати дрова, рвати черешні, торгувати у магазині. Через роботу мати не пускала його гуляти із товаришами, він не мав можливості нормально відпочивати, та по цій причині у нього з матір`ю виникали конфлікти. У липні ОСОБА_4 просив у матері дозволу поїхати до батька, але вона його не пускала, нецензурно обізвала, і сказала, що до батька поїде тоді, коли той купить квартиру. 14.07.2020 року по обіді, коли ОСОБА_4 ліг відпочити, мати стала заставляти його рвати черешні. Потерпілий відмовився, після чого ОСОБА_1 повела себе агресивно, обізвала його нецензурною лайкою, та пригрозила, що забере телефон. Оскільки він не міг більше витримувати такого відношення до себе, зокрема, важкої праці, то зателефонував до батька, який наступного дня приїхав і забрав його у м. Хмельницький. На теперішній час ОСОБА_4 із матір`ю не спілкується, і такого бажання не має, хоча йому ніхто не перешкоджає, та на його думку, вона повинна понести за вчинене заслужене покарання.

Такі пояснення потерпілого підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 477148 від 11.08.2020 року, копію якого ОСОБА_1 отримала 11.08.2020 року, та жодних зауважень з приводу змісту протоколу, у якому зазначено, що 14.07.2020 року біля 16 год. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вона вчинила відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 насильство у сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою та погроз, не висловила.

Ці ж обставини підтверджуються даними заяви про вчинення домашнього насильства від 16.07.2020 року, згідно якої ОСОБА_3 як батько неповнолітнього ОСОБА_7 просив прийняти міри реагування та притягнути до відповідальності матір дитини -- ОСОБА_8 , котра 14.07.2020 року після того, як син повідомив про своє бажання на декілька днів поїхати до батька, влаштувала йому скандал, обзивала нецензурною лайкою, погрожувала відібрати телефон, принижувала, залякувала та категорично заборонила виходити за межі домоволодіння, погуляти з товаришами. Натомість вона заставляє дитину тяжко працювати, а саме копати та полоти город, рубати дрова, косити бензокосою траву.

Допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - батько ОСОБА_3 повністю підтвердив обставини, викладені ним у поданій в поліцію заяві від 16.07.2020 року, та повідомив, що спочатку син зателефонував до нього 14.07.2020 року та попросив забрати, бо мати його обзиває. ОСОБА_3 просив дитину потерпіти, але наступного дня ОСОБА_4 знов подзвонив. Після цього він приїхав у с. Пилипи Хребтіївські і без відома матері забрав сина у м. Хмельницький, де відвідав з ним психолога, якому ОСОБА_4 розповів, що мати вчиняє над ним психологічне насильство, а саме обзиває нецензурно та у його присутності обзиває також батька, тобто ОСОБА_3 .

Згідно з висновком психолога Хмельницького обласного центру соціально - психологічної допомоги від 22.07.2020 року № 51/01-06, у методах виховання сина з боку ОСОБА_1 чітко прослідковується неналежне виконання батьківських обов`язків, психологічне насильство та залучення дитини до найгірших форм дитячої праці, зокрема виконання важких робіт.

Проаналізувавши всі досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 14.07. 2020 року близько 16 год. за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою та погрозах, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Посилання захисника на те, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відсутні, викладені у протоколі обставини вчинення нею домашнього насильства не охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, зокрема, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є наявність наслідків, а саме завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, або ж реальна можливість завдання вказаної шкоди.

Згідно вимог п. 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється на батьків (мати, батько) і дитину.

Свобода від насильства це одне із основних прав людини.

Насильство над дітьми - це фізичне, психологічне, сексуальне насильство або відсутність виховання та піклування над дітьми батьками, особами-опікунами чи сторонніми людьми, які займаються доглядом за дітьми. Насильство над дітьми може включати в себе будь-яку дію насильницького характеру, нехтування, зловживання або нездатність, небажання чи невміння виховання і турботи за дітьми від батьків чи інших осіб, що призводить до фактичної або потенційної шкоди дитині. Може мати місце в сім`ї, місці проживання дитини, на вулиці або в організаціях, школах чи громадах, з якими дитина взаємодіє.

Таким чином, доводи сторони захисту про наявність лише суперечки, яка сталась 14.07.2020 року між ОСОБА_1 і її сином ОСОБА_4 , не спростовують обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, тому винуватість ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства в сім`ї суд вважає доведеною, і вона підлягає притягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Однак суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Правопорушення ОСОБА_1 вчинено 14.07.2020 року, а тому за станом на час винесення судом постанови закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим провадження в справі належить закрити.

Керуючись ст. 33, ст. 37, ст. 38, ст.ст. 173-2, ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП, --

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Провадження в адміністративні справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Суддя О.М. Волкова