ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4742/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2020 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2020 року о 23 годині 35 хвилин по вулиці Княжий Затон в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «БМВ Х5» н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водій пройшов у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків, результат огляду - 0.56 %о. Так, ОСОБА_1 порушив п. 2.9(а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 22.07.2020 року свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та просив відкласти розгляд справи для забезпечення йому права на захист.

В судове засідання 05.08.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Так, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, про відсутність підстав для визнання неявки ОСОБА_1 в судове засідання поважною, так як він належним чином повідомлений про дату, час, місце проведення судового засідання та розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 085778 від 10.06.2020 року (а.с. 1), результат тесту на газоаналізаторі «Драгер Алкотест 6820», тест № 3104, результат якого становить 0,56%о (а.с. 2), пояснення свідків огляду водія на стан сп`яніння (а.с. 3), відеозапис з нагрудних камер поліцейських (а.с. 4), оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 7 глави 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України за № 1452/735 від 09 листопада 2015 року - установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, у судовому засіданні об`єктивно встановлено та підтверджується дослідженими доказами у їх сукупності, що ОСОБА_1 всупереч вимогам п. 2.9(а) ПДР України керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок на користь держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 251, 252, 268, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі чотириста двадцять гривень сорок копійок.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя