Справа № 697/836/20
Провадження № 3/697/379/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2020 Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Канівського відділу поліції Золотоніського відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою по АДРЕСА_1 , працюючого кочегаром в ПрАТ «МХП»,

-за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції станом на час вчинення правопорушення 23.04.2020),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 398220 від 24.04.2020, вбачається, що ОСОБА_1 , 23.04.2020 о 23 год. 55 хв. в с. Степанці по вул. Лісна керував М -2140, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції станом на час вчинення правопорушення 23.04.2020).

ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, права зрозуміло.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав. 22.06.2020 в судовому засідання пояснив, що не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, сів за автомобіль, щоб перемістити його до подвір`я, в момент коли до нього під`їхали працівники поліції він не керував автомобілем, а лише завів мотор. 17.07.2020 в судовому засіданні пояснив, що автомобілем не керував, а сів до нього, щоб взяти цигарки. Просить закрити справу про адміністративне правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні, інспектор поліції Канівського ВП ГУНП в Черкаській області Синьоокий О.С., який приймав участь в оформленні матеріалів даної справи, пояснив, що 23.04.2020 близько 12 години ночі вони їхали на повідомлення в с. Степанці, Канівського району, Черкаської області, побачили автомобіль який рухався прямо на них, зупинивши даний автомобіль гр. ОСОБА_1 був у масці, але в салоні автомобіля був характерний запах алкоголю, в зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння приладом «Drager Alcotest 6810», який показав позитивний результат; гр. ОСОБА_1 ще тоді зазначив, що він транспортним засобом не керував; свідки відсутні, про що зазначено в рапорті.

В судове засідання викликався інспектор СРПП Канівського ВП Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області Ярмоленко А.Ю., який не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином судовою повісткою, про причини неявки суд не повідомив.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та інспектора Канівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що передбачені 251 КУпАП, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 вини у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції станом на час вчинення правопорушення 23.04.2020), виходячи з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01.07.2020, внесено зміни до ст.130 КУпАП та викладено у такій редакції: "Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Також даним законом доповнено ст.286-1 КК України, а саме: Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Оскільки, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 23.04.2020, до набрання чинності змін викладених у ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01.07.2020, та які посилюють його відповідальність, то розгляд справи необхідно провести у межах закону, що діяв до 01.07.2020, оскільки відповідно до ч.2 ст.8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

З роз`яснення викладеного Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду вбачається, що суди мають здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, які було вчинено до 01 липня 2020, відповідно до цієї статті у редакції чинній на час вчинення таких діянь, оскільки відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП, законом не скасована, а навпаки посилена.

Позиція ОСОБА_1 , не спростовує висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції станом на час вчинення правопорушення 23.04.2020), а доводити винуватість у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння.

Всебічно з`ясувавши обставини справи на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 398220 від 24.04.2020; даних результату тестування на алкоголь за допомогою пристрою «Drager Alcotest 6810» з результатом 2.25 пром.; даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з результатом якого згоден ОСОБА_1 ; рапортами інспекторів СРПП Канівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Синьоокого О.С. та ОСОБА_2 , усними поясненянми гр. ОСОБА_1 у судових засіданнях, суддя приходитьдо висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції станом на час вчинення правопорушення 23.04.2020), є доведеною.

Суддя обґрунтовує свої висновки на наступних підставах.

Відповідно до ст. ст. 280 та 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до ст. 251 КУпАП будь-які фактичні дані (докази) в справі про адміністративне правопорушення встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1, ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 КУпАП, протоколи про правопорушення за ст. 130 КУпАП мають правоскладати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що згідно з даними результату тестування на алкоголь працівниками поліції проведено лабораторне дослідження ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» о 00:06 год. 24.04.2020, з позитивним результатом 2.25 пром., тобто не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, а саме: з часу зупинки працівниками поліції гр. ОСОБА_1 .

Так, незважаючи на не визнання своєї вини особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції станом на час вчинення правопорушення 23.04.2020).

Суддя розцінює критично пояснення гр. ОСОБА_1 , оскільки останній 22.06.2020 в судовому засідання пояснив, що не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, сів за автомобіль, щоб перемістити його до подвір`я, в момент коли до нього під`їхали працівники поліції він не керував автомобілем, він лише завів мотор. А в судовому засіданні 17.07.2020 пояснив, що автомобілем не керував, а сім до нього, щоб взяти сигарети. Оскільки дана позиція, є його наміром уникнути відповідальності за вчинення правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з правлюдини» від 23 лютого 2006 року N3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розглядаючи такі справи і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на вказані випадки, необхідно звернути увагу, що виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку можна врахувати, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ст.33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, не розкаявся, вперше притягується до адміністративної відповідальності, скоїв правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті, при керуванні джерелом підвищеної небезпеки.

Оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його позицію під час розгляду справи, суддя приходить до висновку про можливість застосування щодо нього основного та додаткового стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції станом на час вчинення правопорушення 23.04.2020).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку встановленому порядку. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП на ОСОБА_1 необхідно покласти сплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції станом на час вчинення правопорушення 23.04.2020), ст. ст. 23, 24, 25, 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції станом на час вчинення правопорушення 23.04.2020).

За вчинене правопорушення піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді накладення штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф необхідно сплатити на наступні реквізити: , одержувач: Канівське УК/Канів/21081100, номер рахунку: UA0023717, МФО: 899998, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати громадянином штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 420 грн. 40 коп., який необхідно сплатити на наступні реквізити: стягувач: ДСА України отримувач коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача:899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через міськрайонний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Канівського

міськрайонного суду / підпис / О. М. Льон