Справа № 127/8406/20
Провадження № 3/127/4173/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу від 01.04.2020 слідує, що ОСОБА_1 , 01.04.2020 близько 14:00 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство в ході якого висловлювався нецензурною лайкою на адресу дружини ОСОБА_2 .

У судовому засідання ОСОБА_1 категорично заперечував, щодо подій, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та запевняв суд, що він не висловлювався нецензурною лайкою та жодних протиправних дій відносно своєї дружини він не чинив, а також, ОСОБА_1 зазначив, що його дружина систематично вчиняє сварки та висловлюється нецензурною лайкою. Просив суд закрити провадження відносно нього у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитана у ході судового засідання свідок ОСОБА_2 пояснила, що із чоловіком спільно вони не проживають, однак 01.04.2020 ОСОБА_2 приїхала до квартири за адресою: АДРЕСА_1 для того щоб забрати свої особисті речі та речі сина та під час збирання речей ОСОБА_1 разом зі своєю матір`ю почали кричати та виражатись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , всі події відбувались на очах у малолітнього сина.

Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що їх із чоловіком розлучили, за ініціативою ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 стало відомо про це, лише 01.04.2020.

Допитаний у ході судового засідання свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він працює працівником поліції. Так, 01.04.2020 під час виконання службових обов`язків до нього надійшов виклик за адресою: АДРЕСА_1 щодо факту вчинення домашнього насильства. Після приїзду на виклик, ОСОБА_3 було зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_2 , та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поводив себе агресивно та неадекватно, постійно виражався нецензурною лайкою, відмовлявся підписувати протокол, впав на підлогу та почав кричати.

Допитана у ході судового засідання свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що ОСОБА_1 є її сином, так, 01.04.2020 відбувся конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , внаслідок чого приїхали працівники поліції на склали на її сина протокол про адміністративне правопорушення. Однак ОСОБА_5 зазначила, що її син жодних протиправних дій відносно своєї дружини не чинив, не кричав та не виражався на її адресу нецензурною лайкою.

Допитана у ході судового засідання свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона являється сусідкою сім`ї ОСОБА_1 , так 01.04.2020 у двері її квартири подзвонили працівники поліції та попросили підписати чистий аркуш паперу, однак ОСОБА_6 відмовилась підписувати чистий аркуш паперу, тоді працівники поліції пішли дзвонити у двері інших квартир.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , оглянувши відео долучені до матеріалів справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих.

Відповідно до вищевказаної статті КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.

Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи, в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, у ході судового розгляду, судом було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 542532 від 01.04.2020 та протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.04.2020.

Відповідно до вказаного протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Разом із тим, фабула вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить зазначення даних щодо конкретних фактичних обставин вчинення особою правопорушення, тобто вказане у ньому загальне формулювання за змістом не містить відображення об`єктивної сторони складу вчиненого правопорушення.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Наразі в справі відсутні докази, що підтверджують наявність в діях особи дій, що утворюють склад правопорушення, а саме пояснення свідків правопорушення, понятих, відеозапис тощо.

Крім того, суд зазначає, що протокол АПР18 № 542532 від 01.04.2020 складений з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, від 06.11.2015 № 1376.

Враховуючи вище викладене, суд не вбачає достатніх доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, суд вважає, що в даному випадку склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відсутній.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 173-2, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: