Справа № 715/328/20
Провадження № 3/715/199/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2020 смт. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Маковійчук Ю.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення інспекторів прикордонної служби «Порубне» відділу прикордонної служби «Порубне» Чернівецького прикордонного загону Західного Регіонального управління Державної прикордонної Служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Румунії, який проживає в комуні Савень, Ботошанський повіт, Румунія, непрацюючої, за ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

04 лютого 2020 року о 00 год. 05 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне», що знаходиться на території Тереблеченської об`єднаної територіальної громади Глибоцького району Чернівецької області ОСОБА_2 вчинив злісну непокору законному розпорядженню та вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, а саме слідуючи на в`їзд в Україну, після того, як йому було відмовлено у в`їзді у зв`язку з перевищенням дозволеного терміну перебування в Україні, зачинився в машині та не виконав неодноразові законні вимоги складу прикордонного наряду під час виконання ними службових обов`язків з охорони державного кордону, зокрема, відмовився покинути транспортний засіб та пройти до службового кабінету.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину не визнав, зазначив, що того дня він їхав в Україну з Румунії, на паспортному контролі йому повідомили, що він вичерпав дозволений термін перебування на території України для громадянина Румунії, тому йому буде відмовлено у в`їзді, не погоджуючись з цим він залишився сидіти в авто, дійсно відмовлявся виходити з авто, тому що хотів, щоб йому повернули всі документи та відпустили назад в Румунію.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 3 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, зокрема що, основною функцією ДПС України є здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення. Статтею 19 цього ж закону на ДПС України в тому числі покладається контроль за дотриманням прикордонного режиму.

Відповідно до пункту 4.1.5 технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Порубне-Сірет», прикордонний контроль включає: перевірку документів; огляд осіб, транспортних засобів, вантажів; виконання доручень правоохоронних органів України; перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України; реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у пункті пропуску через державний кордон; перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.

Згідно ч. 1 ст. 185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Встановлено, що під час перетином Урсуліка Сергеєм державного кордону України, відбулося спрацювання ПТР-90, йому було роз`яснено, що на даний момент він вичерпав дозволений термін перебування в Україні та йому буде відмовлено у в`їзді. ОСОБА_1 було запрошено до службового приміщення ДПСУ для складання документів. Тобто дії представника підрозділу охорони державного кордону, були законними.

Однак не зважаючи на вище викладене ОСОБА_1 вчинив злісну непокору, зокрема, відмовлявся від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог працівника ДПС України, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняли державний кордон України.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи та відео дослідженого у судовому засіданні, ОСОБА_1 , відмовлявся виходити з транспортного засобу та пройти до службового кабінету на неодноразові вимоги працівника ДПС.

Із протоколу адміністративного затримання та протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 04 лютого 2020 року вбачається, що 04 лютого 2020 року громадянин ОСОБА_1 був затриманий, йому роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, а також зроблено відмітку про те, що під час огляду не було нічого виявлено та вилучено.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, доведена матеріалами справи дослідженими під час розгляду справи.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до санкції ч.1 ст.185-10 КУпАП на особу, яка вичинила дане правопорушення накладається штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Встановлено, що ОСОБА_1 вчинив дії, що посягають на встановлений законом порядок охорони державного кордону, тобто його дії свідчать про відверте ігнорування встановлених в суспільстві правил поведінки, а також правових норм, що регулюють порядок охорони державного кордону. Зазначене свідчить про істотну суспільну шкідливість особи та, з урахуванням особи правопорушника, його процесуальної поведінки під час розгляду справи, вважаю, що для виховання останнього в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією норми ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. А тому, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 245, 251, 280, 284, 287, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом 10-ти діб з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: