ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/283/20Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 33/817/273/20 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 02 червня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Козівського районного суду від 02 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 07.04.2020 року о 22 год. 37 хв. в смт. Козова по вул.Грушевського,15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився, також відмовився проходити даний тест у медичному закладі у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту керування ним транспортним засобом.

Вказує, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_2 . Посилається на те, що судом було порушено його право на захист, оскільки розглянуто справу без його участі.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що 02.03 2020 року місцевим судом вже притягувався до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, на що суд першої інстанції уваги не звернув та позбавив його права керувати транспортними засобами, коли він вже був позбавлений цього права.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки він не був присутнім під час її оголошення та фактично отримав копію постанови суду 22 червня 2020 року.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Бойка П.В. які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не виконав.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 07.04.2020 року серії ОБ №051089 ОСОБА_1 07.04.2020 року о 22 год. 37 хв. керував в смт.Козова по вул.Грушевського,15, транспортним засобом Mersedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився, також відмовився проходити даний тест у медичному закладі у присутності двох свідкі, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно з довідкою, виданої Козівським ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області від 08.04.2020 року №1823/108/01-20, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія отримував 22.07.2008 року, однак 16.02.2020 року працівниками УПП в Тернопільській області дане посвідчення вилучено при складанні на останнього адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Козівського районного суду від 02 березня 2020 року, залишеної без змін Тернопільським апеляційним судом 29 травня 2020 року, ОСОБА_1 визнаний винним з накладенням стягнення за те, що 16.02.2020 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Складаючи на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення 07 квітня 2020 року та зазначаючи суть адміністративного правопорушення і нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, працівники поліції не взяли до уваги той факт, що ОСОБА_1 повторно, протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, що є складом правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи дані, фабула адміністративного правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відображає істотних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до рішень ЄСПЛ у справах "Малофеєва проти Росії" та "Карєлін проти Росії" у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін ( оскільки фактично суд перебирає на себе не властиву йому функцію обвинувачення), що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення.

Беручи до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення від 07 квітня 2020 року на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП поліцейськими складено з порушенням вимог Закону, що не з`ясовано судом першої інстанції, враховуючи вимоги ст. 294 КУпАП, відповідно до яких суд апеляційної інстанції не може погіршувати становище особи, приходжу до висновку, що рішення прийнято на формально досліджених судом першої інстанції доказах, тому постанова Козівського районного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки справу розглянуто судом першої інстанції 02 червня 2020 року у відсутності ОСОБА_1 , а копію постанови суду він отримав 22 червня 2020 року, тому строк на апеляційне оскарження йому слід поновити, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Козівського районного суду від 02 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір - скасувати, а справу провадженням закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя