Справа № 219/1579/20
Провадження № 3/219/697/2020
П О С Т А Н О В А
Іменем України

09 квітня 2020 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Шевченко Л.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від начальника відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 військового коменданта ІНФОРМАЦІЯ_2

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце служби та посада: головний сержант командир гармати військової частини НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

22.02.2020 офіцером відділення ВСП Донецького ЗВ ВСП лейтенантом ОСОБА_2 складено протокол про військове адміністративне правопорушення ДНК/2 № 471 про те, що 21.02.2020 близько 22.00 год. 00 хв. військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 сержант ОСОБА_1 , перебуваючи поза межами військової частини НОМЕР_2 , яка розташована в селищі Міньківка Бахмутського району Донецької області, вжив спиртні напої та в умовах особливого періоду виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, і в такому стані був виявлений представниками командування військової частини НОМЕР_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Особу правопорушника встановлено на підставі військового квитка серії НОМЕР_3 , йому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 21.02.2020 їх вишикував черговий приблизно о 20 год., перевірили чи весь особовий склад на місці. Все було в порядку, ніхто не був виявлений у стані алкогольного сп`яніння. Пізніше приблизно о 23 годині приїхав командир ОСОБА_3 та знову вишикував особовий склад. Йому чомусь здалося, що він, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають в стані алкогольного сп`яніння. Викликали військову службу правопорядку, десь приблизно о першій годині ночі вже 22.02.2020 знову вишикували усіх. Тобто з вечора 21.02.2020 по 22.02.2020 весь особовий склад піднімали 4 рази, порушували відпочинок, і все це тому, що комусь здалося, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Пропонували пройти обстеження за допомогою алкотестера. Алкотестер стояв на столі, біля макету, який виносили на вулицю, і він вважав, що якщо йому було зроблено обстеження, то алкотестер може показати невірні дані. Крім того, він не бажав «задуватися» після ОСОБА_5 , оскільки ніхто при ньому не змінював «мундштук» алкотестера.
Він просив співробітників ВСП викликати «103» або проїхати в лікарню, щоб провести дослідження, але йому відповіли, що «вони не таксі, возити нікого не зобов`язані».
0 8 годині ранку його разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повезли на ВСП для складання протоколу. Перед складанням протоколу йому знову співробітники ВСП запропонували «задутися», тобто пройти алкотестер. Він запитав чи є в них алкотестер, йому відповіли, що є. Він хотів упевнитися, що той алкотестер сертифікований, однак йому таку можливість не надали. Йому знова відмовили у грубій формі, і сказали, що якщо він сам поїде до лікарні для проходження обстеження, то це буде вважатися самовільним залишенням військової частини. Він вважає, що таким чином були порушенні його права. З протоколом його ніхто не ознайомлював, він не відмовлявся від підписання протоколу і його права йому ніхто не роз`яснював, лише ст.63 Конституції повідомили. Те, що в протоколі зазначено про відмову від отримання протоколу та від надання пояснень не відповідає дійсності. О восьмій годині ранку на ВСП його продували трічі, і тестер показав «0». Він був тверезий. Він також вказав, що його керівництвом порушено наказ № 515, яким затверджено Інструкцію про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України.

Захисник Севостьянов О.В. вважав, що протокол не може бути належним доказом у справі, оскільки підписаний особами, які не були свідками правопорушення. Крім того, зазначив, що згідно Конституції України жодна особа не може бути двічі притягнута до відповідальності, а з ОСОБА_6 вже зняли премію згідно з протоколом про адміністративне правопорушення. Звернув увагу суду, що матеріали адміністративного правопорушення містять лише «здогадки» та припущення, що не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Йому також незрозуміла позиція начальників військовослужбовців, коли вони вночі по три-чотири рази піднімають увесь особовий склад для шикування, тоді як можна було б виявивши, на їх думку, правопорушників лише щодо них проводити обстеження чи профілактичну роботу. Просив суд закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні також були допитані свідки, які пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_7 заступник командира дивізіону розвідки, на той час виконував обов`язки заступник командира бригади з морально-психологічного забезпечення вказав, що йому повідомили, що треба поїхати до військової частини, бо там є ознаки кримінального правопорушення. По приїзду він побачив, що там були представники ВСП та три військовослужбовці з явними ознаками алкогольного сп`яніння (поведінка розв`язна, запах алкоголю, неадекватна поведінка). ОСОБА_6 пропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, але він відмовився. Наступного дня о 09.00 год. в комендатуру був доставлений ОСОБА_6 для складання протоколу, він спросив у нього чи можливо пройти обстеження в цивільній лікарні, але він в цьому питанні був не компетентний, та не мав повноважень на вирішення цього питання. При цьому був присутній працівник військової комендатури, тому він не сказав нічого про це іншим посадовим особам комендатури.

Свідок ОСОБА_3 надав пояснення, що приблизно о 22.30 22.45 год. він приїхав у розташування з відрядження з міста Урзуф та у підрозділі виявив, що солдат ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння, він хитався та у нього був запах спиртних напоїв з рота. Він звернувся з цього питання до чергового, на що йому повідомили, що при шикуванні о 20.30 год. особовий склад був тверезий. У зв`язку з цим, він вишикував особовий склад та виявив, що там перебували три військовослужбовці у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , від них був запах алкоголю. Через виявлений факт він викликав представників ВСП. Коли вони прибули до розташування, приблизно о 00.00 год. він ще раз вишикував особовий склад та викликав зі строю трьох військовослужбовців. Потім було повторне шикування з участі командування. Представники ВСП також у них виявили запах алкоголю, тому запросили у іншу кімнату для проходження медичного огляду. На пропозицію пройти огляд шляхом продуття алкотестеру для визначення стану сп`яніння військовослужбовець ОСОБА_6 відмовився. Алкотестер привезли до штабу військовослужбовці служби правопорядку.

Свідок ОСОБА_3 не зміг пояснити суду яким чином він міг бути свідком того, що близько 22 год. 00 хв. 21 лютого 2020 року ОСОБА_1 поза межами військової частини вжив спіртні напої в умовах особливого періоду та виконував обов`язки військової частини в нетверезому стані, якщо він приїхав у підрозділ о 22 год.30 хв. - 22 год.45 хв. Свідок повідомив суду, що про вчинення правопорушення він дізнався приблизно о 23 год. коли вишикував особовий склад. На його думку, якби ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були тверезі, вони б не відмовилися від обстеження та пройшли тест. Він був свідком того, як 22.02.2020 ОСОБА_1 відмовився від освідування на стан сп`яніння за допомогою аналізатору вмісту парів алкоголю «Алконт-М», про що підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та представника військової частини, перевіривши їх на відповідність вимогам Кодексу про адміністративні правопорушення України, встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Диспозиція ч.1 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення дій передбачених частиною першою або другою цієї статті, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Таким чином, для настання адміністративної відповідальності за вказаною нормою обов`язковою є наявність одного з елементів об`єктивної сторони даного правопорушення: або місце розпивання алкогольних напоїв, а саме на території військових частин та військових об`єктів, або виконання суб`єктом правопорушення обов`язків військової служби в нетверезому стані, або відмова такої особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

22.02.2020 посадовою особою служби ВСП лейтенантом ОСОБА_2 був складений акт про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціального технічного засобу. Даний акт був підписаний та складений у присутності свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_8 .

В судовому засіданні представник військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 , який діяв на підставі довіреності № 21 від 04.01.2020, наполягав на тому, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , полягає у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння. Втім, у протоколі зазначено склад правопорушення: «21.02.2020 року, близько 22 год. 00 хв., військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 сержант ОСОБА_1 , перебуваючи поза межами військової частини НОМЕР_2 , яка розташована в АДРЕСА_2 , вжив спиртні напої та в умовах особливого періоду виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, і в такому стані був виявлений представниками командування військової частини НОМЕР_2 , чим вчинив діяння, за яке передбачена відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КУпАП».

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 не був свідком вчинення правопорушення і підпис, вчинений від його імені у протоколі, вчинено іншою особою. Тобто, протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КупАП, складений 22.02.2020 лейтенантом ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 , підписаний іншою особою, а не ОСОБА_3 . Також до протоколу не було надано роздруківку результатів огляду.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 14 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Військовослужбовець зобов`язанийдодержуватися вимогбезпеки,вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищуватифізичну загартованість і тренованість, утримуватися відшкідливих для здоров`я звичок. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Закон України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» (далі Закон) з метою подальшого зміцнення законності, правопорядку та військової дисципліни у Збройних Силах України, забезпечення конституційних прав військовослужбовців визначає статус, основні завдання, організацію та принципи діяльності Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, права, обов`язки, заходи соціального і правового захисту та відповідальність її військовослужбовців.
Статтею 7 даного Закону визначено, що військовослужбовцям Служби правопорядку під час виконання покладених на них завдань надається право: направляти у разі необхідності на медичний огляд водіїв військових транспортних засобів. Затримувати та відстороняти від керування військовими транспортними засобами осіб, які перебувають у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, а також тих, які не мають документів на право керування або користування транспортними засобами, вживати щодо водіїв інші заходи, передбачені законодавством.
Статтею 8 Закону встановлено, що на службу правопорядку покладається здійснення таких функцій: 1) попереджувати, виявляти, припиняти злочини та інші правопорушення, вчинені у військових частинах, а також в інших місцях військовослужбовцями, військовозобов`язаними під час проходження ними зборів та працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків; 4) припиняти адміністративні правопорушення і здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, що віднесені до компетенції Служби правопорядку Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Інструкція зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом Міністертсва оборони України 18.07.2017 року № 374, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2017 р. за № 982/30850, встановлює механізм складання протоколів про військові адміністративні правопорушення відносно військовослужбовців Збройних Сил України, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені главою 13-Б "Військові адміністративні правопорушення" Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), надсилання до районних, районних у місті, міських, міськрайонних судів протоколів та інших матеріалів про військові адміністративні правопорушення, а також порядок їх обліку у військових частинах (установах, закладах) та органах управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку).
Відповідно до розділу ІІ цієї Інструкції протокол про порушення, передбачені статтями 172-10- 172-20 КУпАП, складається: командиром (начальником) військової частини або уповноваженим ним командиром підрозділу (далі - уповноважена посадова особа військової частини) у разі виявлення ним безпосередньо факту вчинення підлеглим військовослужбовцем військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб; уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку у разі виявлення нею безпосередньо факту вчинення військовослужбовцем військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб. Уповноважена посадова особа військової частини (органу управління Служби правопорядку) складає Протокол протягом трьох діб з моменту встановлення даних, які підтверджують факт вчинення військовослужбовцем військового адміністративного правопорушення. У разі виявлення уповноваженою посадовою особою військової частини фактів військових адміністративних правопорушень, вчинених непідлеглими військовослужбовцями, вона має повідомити відповідного командира (начальника) військової частини та найближчий орган управління Служби правопорядку. Уповноважена посадова особа військової частини, яка склала Протокол відносно військовослужбовця, тимчасово підпорядкованого йому за службою, який вчинив військове адміністративне правопорушення, повідомляє безпосереднього командира (начальника) військової частини, де проходить службу зазначений військовослужбовець. Протокол складається з дотриманням вимог щодо форми та змісту, установлених статтею 256 КупАП.
Згідно абз. 1 ст.259 КУпАП з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію, в підрозділ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України чи до органу Державної прикордонної служби України, штабу громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, чи громадського пункту з охорони громадського порядку поліцейським, посадовою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, військовослужбовцем чи працівником Державної прикордонної служби України або членом громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а при порушенні законодавства про державну таємницю - до органів Служби безпеки України її співробітником. Доставлення порушника з числа кадрових співробітників розвідувального органу України при виконанні ним своїх службових обов`язків здійснюється тільки у присутності офіційного представника цього органу.
Процесуальні механізми доказування адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КупАП передбачають наявність процедури, згідно якої відповідна посадова особа, встановивши у військовослужбовця під час несення служби ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції направляє цього військовослужбовця до спеціального медичного закладу охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, лікарями, які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.
В протоколі відсутні посилання яким чином особа, що складала протокол ОСОБА_2 , дізнався про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та які є підстави бути особою, яка уповноважена складати відповідний протокол, адже останній є одним з доказів, який підлягає оцінці на дотримання змісту та форми протоколу.
З пояснень свідка ОСОБА_3 , який на той час виконував обов`язки командира 1 протитанкової артилерійської батареї в/ч НОМЕР_2 , протокол про адміністративне правопорушення складено офіцером відділення ВСП Донецького ЗВ ВСП лейтенантом ОСОБА_2 і для складання протоколу та акту огляду на стан сп`яніння військовослужбовець ОСОБА_1 направлявся до ВСП за ініціативою саме цієї посадової особи.
Тобто, суду не надано документів на підтвердження повноважень Мельничука Г.М. на складання протоколів про військове адміністративне правопорушення, а також на складення акту огляду від 22.02.2020. Тим більш, що сам командир ОСОБА_3 хоч і повідомив суду, що сам викликав військову службу правопорядку, але протокол ДНК/2 № 471 підписано не ним, що викликає сумнів у його достовірності, а сам протокол не відповідає вимогам чинного законодавства.
Оскільки нормативно-правове регулювання порядку направлення на проведення медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, здійсненого командиром військової частини, а не Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України відсутнє, вважаю за необхідне за аналогією права користуватися Інструкцією про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України 10.10.2016 № 515, якою регулюється порядок направлення військовослужбовців для проведення огляду на стан сп`яніння.
Згідно з п.5, 6 розділу VІІІ «Дії патрулів та посадових осіб Служби правопорядку щодо застосування заходів адміністративного примусу» Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженою наказ Міністерства оборони України 10.10.2016 № 515, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 листопада 2016 р. за № 1429/29559, доставлення порушника полягає в примусовому супроводженні патрулем осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, до органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні). Право на доставлення виникає лише за наявності умов, вказаних у КУпАП (дії особи мають ознаки адміністративного правопорушення, наявні обставини, що перешкоджають складанню протоколу на місці вчинення правопорушення). Перед доставленням порушника до органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) начальник патруля роз`яснює порушнику, чим зумовлена така дія щодо нього.
Доставлення порушника має бути проведено в якомога коротший строк, максимальна тривалість якого з урахуванням часу складання протоколу про адміністративне правопорушення не може перевищувати одну годину.
Факт доставлення порушника до органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) реєструється в книзі обліку затриманих (доставлених) осіб (додаток 10), яка зберігається та ведеться оперативним черговим органу управління Служби правопорядку (посадовою особою підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні). Записи в книзі обліку затриманих (доставлених) осіб наприкінці дня засвідчує своїм підписом оперативний черговий органу управління Служби правопорядку (посадова особа підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні). Книга обліку затриманих (доставлених) осіб після її закінчення здається до діловодства органу управління Служби правопорядку, де зберігається протягом трьох років та знищується в установленому порядку.
Адміністративне затримання полягає в примусовому короткочасному обмеженні патрулем або іншими уповноваженими посадовими особами Служби правопорядку всіх дій і пересування осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, їх доставленні та утриманні в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні) як з поміщенням до кімнати тимчасово затриманих (далі КТЗ), так і без поміщення до неї. Адміністративне затримання застосовується у разі, якщо вичерпано всі інші заходи впливу, з метою: припинення адміністративних правопорушень; встановлення особи порушника; складання протоколу про адміністративне правопорушення (у разі неможливості складання його на місці вчинення правопорушення, якщо складання протоколу є обов`язковим) та протоколу про адміністративне затримання; забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи про вчинене адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 7 Глави 3 Розділу VIII цієї ж Інструкції направлення на огляд затриманого з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 14), здійснюється оперативним черговим органу управління Служби правопорядку (посадовою особою підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) на підставі письмового звернення начальника органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні). Огляд на встановлення стану сп`яніння затриманого, який вчинив адміністративне правопорушення, здійснюється в закладах охорони здоров`я, яким надано право на проведення такого огляду, лікарями, які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. За результатами огляду на стан сп`яніння та за лабораторними дослідженнями встановлюється ступінь сп`яніння, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи в трьох примірниках: перший примірник видається під підпис посадовій особі Служби правопорядку, яка доставила особу на огляд; другий - оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Положеннями п. 9 р. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Як вбачається з вищенаведених правових норм, законодавцем встановлені імперативні вимоги до процедури проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я водіями; такий огляд має бути проведений не пізніше ніж за дві години після встановлення ознак сп`яніння. Аналогічного порядку слід дотримуватися і при направленні військовослужбовців на виявлення в них стану сп`яніння.

З огляду на викладене вище, слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза «розумним сумнівом» доводили факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, а саме вживання ним спиртних напоїв поза межами військової частини та виконання ним військових обов`язків у нетверезому стані 21.02.2020 в умовах особливого періоду матеріали справи не містять.

У судовому засіданні представник військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 пояснив, що 21.02.2020 мала місце відмова військовослужбовця від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і підставою складання протоколу була саме ця обставина. Однак, це не узгоджується зі складом правопорушення, вказаним у протоколі № 471, згідно якого ОСОБА_1 притягається до відповідальності за виконання обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не може вийти за межі протоколу, зокрема ставити особі у провину порушення інших вимог нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення (в даному випадку «відмова військовослужбовця від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння»), які не зазначені в протоколі.

Статтею 62 ч. 3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, які мають бути встановлені судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположни х свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільк и судом встановлено, що матеріали провадження не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КупАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 287 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. В.Шевченко