Справа № 487/3906/20
Провадження № 3/487/1486/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2020 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Темнікова А.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївські області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 187 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Миколаєва з Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївські області надійшов матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №329262/1192 від 15.06.2020 року, 09.06.2020 року о 22:10 годині громадянин ОСОБА_1 був відсутній за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , чим порушив правила адміністративного нагляду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.187 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 187 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції, якщо такі дії вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Суб`єкт вказаного адміністративного правопорушення є спеціальним: особа, яка перебуває під адміністративним наглядом.

Згідно ст. 158 КВК України , адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.

Згідно КПК України та статті 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», постанова судді може бути оскаржена в установленому законом порядку.

До матеріалів про адміністративне правопорушення додано копію ухвали судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 29.01.2020 року про встановлення відносно ОСОБА_1 адміністративного нагляду строком на 12 місяців.

Проте, відмітка про набрання зазначеною вище ухвали суду від 29.01.2020 року законної сили відсутня.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», термін адміністративного нагляду починається з дня оголошення особі постанови судді про встановлення адміністративного нагляду.

Аналогічні вимоги містяться в п.2.2.17 Інструкції про порядок організації здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі, затвердженої наказом МВС України, Державного департаменту України з питань виконання покарань №1303/203 від 04.11.2003 року (далі за текстом Інструкція №1303/203 від 04.11.2003 року).

Згідно ч. 3 ст. 159 КВК України, постанова судді оголошується піднаглядному під розписку. При цьому особі, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, роз`яснюються обов`язки піднаглядного, сповіщається про відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та про встановлені щодо неї обмеження, передбачені статтями 9, 10 і 11 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Розписка про оголошення ОСОБА_1 ухвали Заводського районного суду міста Миколаєва від 29.01.2020 року про встановлення відносно ОСОБА_1 адміністративного нагляду строком на 12 місяців в матеріалах справи відсутня.

Згідно п. 9 ІІ розділу Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції , затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року (далі за текстом Інструкція №1376 від 06.11.2015 року), при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:

- у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

- у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Зазначеним вимогам складений відносно ОСОБА_1 протокол не відповідає.

Так, згідно надісланого до суду протоколу про адміністративне правопорушення, особу ОСОБА_1 було встановлено згідно паспорту (без зазначення його серії, номеру та дати видачі). Разом з цим, до суду з`явилась особа, яка представилась ОСОБА_1 та пояснила, що паспорт в неї відсутній через втрату у квітні 2019 року, інші документи, які посвідчують особу, - також відсутні; раніше його особа встановлювалась на підставі копії вже втраченого паспорту, яка на теперішній час також відсутня.

Згідно ст. 7 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, беруть на облік, фотографують, а у разі необхідності у них беруть відбитки пальців.

Будь-які документи, які дають змогу ідентифікувати особу піднаглядного в надісланих матеріалах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутні.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі, вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз норм ч. 2 ст. 187 КУпАП України, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, тобто реальне позбавлення волі на певний строк, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Згідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень статті 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Виходячи із положень статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який є підставою для висунутого обвинувачення.

Згідно вимог пункту «a» частини 3 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», особа, яка обвинувачується у вчинення правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти неї.

Суть адміністративного правопорушення, зазначена у протоколі відносно ОСОБА_1 , в порушення КУпАП та Інструкції №1376 від 06.11.2015 року не точно відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол (ч. 2 ст. 187 КУпАП).

Не зазначення цього в протоколі про адміністративне правопорушення позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, відтак, і наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП; 3) про закриття справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи достатніх, належних та допустимих доказів, які з урахуванням конкретних, наведених вище обставин, вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 61, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 187, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в Миколаївському апеляційному суді через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Темнікова