Провадження № 3/161/5926/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 24 грудня 2020 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., за участю секретаря судового засідання Борсук К.П., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

У протоколах про адміністративні правопорушення серії АПР 18 №217139, АПР 18 №217134 від 23.11.2020 року вказується, що 23.11.2020р. о 08.25 год. гр. ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 , в під`їзді будинку на загальній площадці висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій. Крім того, зазначається, що гр. ОСОБА_1 вчинив злісну непокору працівникам поліції, яка виразилася у відмові пройти до службового автомобіля.

Вказано, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, за які передбачена відповідальність ст.ст. 173, 185 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП визначено, що дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, суть правопорушень, викладених в протоколах про вчинення адміністративних правопорушеннях не відповідає фактичним обставинам та не узгоджується з диспозицією ст.ст 173,185 КУпАП і не доведена належними та допустимими доказами, які б своїй сукупності мали значення для розгляду справи по суті та встановлення наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення.

Крім того, працівниками поліції не надано до суду належних доказів про те, що в діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП.

З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративні правопорушення, які ОСОБА_1 поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх аспектах.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи, що в суді не встановлено наявності вказаних складових адміністративних правопорушень, не доведено винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушення, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП, суд не вбачає підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173, 185 КУпАП.

За ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 подій і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП.

Керуючись ст. 9, 38, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173, 185 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М.Присяжнюк