Справа № 215/6699/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Науменко Я.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ФОП ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №30 від 28 серпня 2019 року, ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, а саме: виконавчий лист №215/4198/15-ц виданого 29.09.2015 року Тернівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 пред`явлено 06.07.2018 року. Сукупний розмір заборгованості з 28.08.2018 по 28.02.2019 становить 58043,47 грн., а загальна заборгованість складає 59027,82 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам, чим порушено вимоги ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» та має ознаки правопорушення відповідно до ст.183-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бестанчук С.Г. у судовому засіданні проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП заперечувала, посилаючись на недоведеність заборгованості, оскільки державними виконавцями видавались довідки про її відсутність, а також сплату ОСОБА_1 аліментів, про що державному виконавцю надавались квитанції та оскарження зазначеної заборгованості в суді.

Представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат Севостьянова В.Г. наполягала на притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.183-1 КУпАП, при цьому зазначила, що ОСОБА_1 приховував свої доходи, оскільки про належність йому паю стягувач самостійно повідомила державного виконавця, а квитанції про сплату аліментів не можуть розцінюватися як такі, оскільки за ОСОБА_1 сплачувались іншою особою і не в установленому розмірі.

Особа, яка склала протокол, державний виконавець Тернівського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Литвинчук О.В., у судовому засіданні повідомила, що у відділі ДВС перебуває виконавче провадження з виконавчого листа виданого 29.09.2015 року Тернівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.08.2015 року на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття на користь матері дитини ОСОБА_4 .. У зазначеному виконавчому провадженні з 2015 року від ОСОБА_1 приймались квитанції про сплату аліментів, а з 2018 останнім перераховувались кошти на депозитний рахунок виконавчої служби. Претензії від стягувача про несплату аліментів надійшли до державного виконавця вперше 28.05.2019 і тоді державний виконавець вперше дізналась про наявність заборгованості з їх сплати. Крім того, у судовому засіданні державний виконавець підтвердила, що квитанція від 16.05.2019 на суму 10428,70 грн. є належним доказом сплати аліментів ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.183-1 КУпАП зазначено, що воно вчинене 28 серпня 2019 року, при тому, що зі слів державного виконавця датою його виявлення є 28.05.2019, а зазначений протокол надійшов до суду 13.11.2019. Правопорушення за ч.1 ст.183-1 КУпАП за своїм характером є разовим, і на даний час закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, тобто на даний час строк накладення адміністративного стягнення сплинув.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставиною закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Тобто приписи 247 статті КУпАП є імперативними і вказують, що суд повинен лише закрити провадження і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після закінчення вказаних строків унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

При цьому, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Враховуючи, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд позбавлений процесуальної можливості в подальшому досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.7 ст. 247, ст. 283, ч.1 п. 3 ст. 284, ст. 289 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя