Справа № 157/373/20 Провадження №33/802/483/20 Головуючий у 1 інстанції:Гамула Б. С.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю секретаря - Старенько Л.М.,

захисника особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона18 березня 2020 року біля 17 год. 43 хв. на вул. Центральній в с. Грудки Камінь-Каширського району Волинської області керувала власним автомобілем марки «Нісан Альмера», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду винесена за неповноти з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права що призвело до неправильного вирішенням справи. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що нею та її захисником неодноразово подавалися до суду першої інстанції заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з поганим її самопочуттям. Пізніше вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Рожищенській лікарні. З цих причин вона не мала ні достатньо часу, ні реальної можливості ознайомитися з матеріалами справи, підготуватися до її розгляду та узгодити позицію захисту зі своїм адвокатом. Крім цього, вона мала на меті під час розгляду справи у суді скористатися правовою допомогою іншого, більш досвідченого адвоката, а саме ОСОБА_3 , з яким вже відбулися консультації і попередня домовленість у телефонній розмові про укладення відповідного договору про надання правової допомоги в суді безпосередньо перед розглядом справи. І саме цьому адвокату були повідомлені відомі їй відомості по справі, про які не повідомляла захисника Бляшука В.Й., а тому останній не міг подати заяви, будь-які клопотання, а також в достатній мірі їх обґрунтувати. Внаслідок чого, на її думку, судом було порушено її право на захист.

Також ОСОБА_1 в апеляційній скарзі заперечує відповідність висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 18.03.220 року лікаря Камінь-Каширської лікарні ОСОБА_4 , так як її прізвища немає у списку лікарів Камінь-Каширської ЦРЛ, які мають право проводити такий огляд. Також ОСОБА_1 посилається на те, що самої процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі не було, а лише дали підписати висновок. Ні в який прилад не дихала, кров ніхто не досліджував.

ОСОБА_1 також пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення підписувала в графі, що ознайомлена зі своїми правами, водночас заперечує, той факт, що вона ніби-то надавала пояснення що вживала алкогольні напої перед керуванням транспортним засобом. Вказує що протоколу не читала, а лише виконувала вказівки поліцейських і тим більше бланк протоколу був чистий, без написів.

Вказує, що автомобілем вона не керувала, керував її співмешканець ОСОБА_5 , з яким вона перебуває у громадянському шлюбі. Коли він побачив що наближається поліцейська машина з проблисковими маячками він її попросив щоб вона пересіла на сидіння водія, бо, на його думку, він був не зовсім тверезим.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, не з`явилася, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 за її відсутності.

За положеннями статтей 245, 252,280 КпАП України,при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, її вина у вчиненні цього адміністративного проступку доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №219583 від 18.03.2020 року (а.с.1);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 18.03.2020 року - встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 1,66%, складеного лікарем КНП «Камінь-Каширської центральної районної лікарні» ОСОБА_4 (а.с.3);

- поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с. 4);

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 18.03.2020 року (а.с.5);

- відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с.13).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

При цьому не заслуговують на увагу суду посилання ОСОБА_1 про наявність підстав для скасування постанови внаслідок розгляду справи саме у її відсутності. Крім того в судові засіданні в суді першої інстанції брав участь її захисник Бляшук В.Й. Наведене свідчить про те, що судом було вжито достатніх заходів для своєчасного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Крім того слід зазначити, що Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Не заслуговують також на увагу суду доводи ОСОБА_1 про порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки такі її твердження не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

В ході розгляду справи апеляційним судом було допитано в якості свідка ОСОБА_5 . Враховуючи те, що дана особа є співмешканцем та перебуває у громадянському шлюбі з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, а тому дані пояснення не беруться до уваги в судом.

Згідно довідки Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області від 18.03.2020 року, ОСОБА_1 не має повторності вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 КпАП України. Окрім того до адміністративної відповідальності за ст.130 КпАП України на протязі року не притягувалась (а.с.12).

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а фактично спрямовані на уникнення нею адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КпАП України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук