П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

особи стосовно якої складено протокол

про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,

представника особи стосовно якої складено протокол

про адміністративне правопорушення адвоката Павлова І.Г.,

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 ,

представника іншого учасника ДТП адвоката Пасіки К.Г.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Павлова І.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340,00 грн.

За постановою суду визнано доведеним те, що 20 лютого 2020 року о 15 год. 30 хв. в м. Києві, по вул. Ярославів Вал, поблизу будинку № 20, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_2 .

При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.13.1 ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Павлов І.Г. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2020 скасувати, у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення та закрити провадження у справі.

При цьому вважає, що оскаржувана постанова була винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а також суд першої інстанції ухилився від з`ясування фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до їх вивчення.

Адвокат Павлов І.Г. зазначає, що суд взагалі не звернув увагу на наявність в матеріалах справи постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №280840 від 20.02.2020 року, яке було винесено працівниками поліції відносно другого учасника ДТП - ОСОБА_2 , яка припаркувала автомобіль VOLVO, д.н.з. НОМЕР_3 в зоні дії дорожнього знаку 3.3.4 (зупинка, стоянка заборонена) чим порушила п. 15.4 ПДР.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Павлова І.Г. на підтримання доводів апеляційної скарги у повному обсязі, пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та в його інтересах адвоката Пасіки К.Г. які заперечували проти апеляційних вимог ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали справи та додатково надані суду апеляційної інстанції дані, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення ним п. 13.1 Правил дорожнього руху України - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2020 року серії ДПР18 № 417801, цього ж дня о 15 год. 30 хв., у м. Києві по вулиці Ярославів Вал поблизу будинку № 20, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, автомобілем «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу під час руху, в результаті чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «VOLVO»,, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в наслідок чого спричинив механічні пошкодження транспортних засобів і завдав матеріальних збитків, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 1).

Досліджуваний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме - поліцейський р.1 б.2 п.1 УПП у місті Києві ДПП рядовий поліції Сафронов М.М.

Як пояснював ОСОБА_1 в судах першої, а потім і апеляційної інстанції, 20 лютого 2020 року о 15 год. 30 хв. він керував транспортним засобом «MITSUBISHI LANCER» в м. Києві, по вул. Ярославів Вал, 20, в напрямку «Золотих воріт», стояв припаркований транспортний засіб «VOLVO», який повністю перекрив ліву сторону дороги.

У той час ОСОБА_1 під час руху підрізав інший транспортний засіб, який не дав змоги йому їхати по своїй полосі, а тому ОСОБА_1 з метою уникнення удару був змушений звернути праворуч, що і спричинило ДТП з припаркованим транспортним засобом «VOLVO».

В подальшому ОСОБА_1 з місця ДТП поїхав, щоб не перешкоджати руху.

Який саме його автомобіль підрізав, він- ОСОБА_1 не запам`ятав.

Захисник Павлов І.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції пояснив, що ОСОБА_1 підрізав інший невідомий їм автомобіль, тому він- ОСОБА_1 був вимушений повернути ліворуч.

На його думку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом є винуватцями у події ДТП, але ОСОБА_2 більше, оскільки вона припаркувала автомобіль у невстановленому місці, чим порушила п.15.4 ПДР.

Також зазначив, що він заявляв клопотання в суді першої інстанції про проведення експертизи, проте суд відмовив в задоволенні даного клопотання, тому вони самостійно звернулися до експертної установи для проведення експертизи та 02 липня 2020 року подали до суду апеляційної інстанції висновок експерта від 18 травня 2020 року № 62.

На противагу стороні захисту, учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 пояснила, що вона 20 лютого 2020 року припаркувала свій автомобіль по вул. Ярославів Вал поблизу будинку № 20 у м. Києві на 20 хвилин.

Пізніше вона- ОСОБА_2 побачила наслідки ДТП, проте винуватця не було.

Свідки повідомили їй, що бачили момент скоєння ДТП, винуватця ДТП та можуть надати фотознімки.

Коли вона зустрілась з ОСОБА_1 , останній повідомив їй, що йому раптово стало погано (був сильний біль в нозі).

В момент складання протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення свою вину він- ОСОБА_1 визнавав.

ОСОБА_2 заперечувала що припаркувала свій автомобіль «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Ярославів Вал, біля будинку № 20, в м. Києві, чим порушила п. 3.3.4 ПДР та неї- ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення й накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який вона- ОСОБА_2 вже сплатила.

Адвокат Пасіка К.Г. в інтересах учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції висунув твердження про те, що саме ОСОБА_1 є винуватим у події ДТП, оскільки він- ОСОБА_1 допустив порушення п.п. 1.10, 2.1, 2.10, 12.3, 13.1 ПДР України.

Адвокат Пасіка К.Г. зазначив, що за схемою дорожньо-транспортної пригоди асфальте покриття сухе, світла пора доби.

Рух на вулиці Ярославий Вал у повному обсязі односторонній, починаючи з кінця вулиці від номеру 36 до номеру 1 до вулиця Володимирській та має три смуги руху в одному напрямку.?

Автомобіль «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_2 був запаркований на лівій стороні вулиці поблизу будинку №20 на вулиці Ярославий Вал, на відстані 12,3 метри від виїзду з вулиці Стрілецька, ширина кожної смуги руху становить 4.1 метри, таким чином загальна ширина дороги понад 12 метрів.

Автомобіль «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_2 після зіткнення та часткового зрушення з місця поштовхом автомобіля «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_1 розташований схематично задньою правою частиною виступом на другу смугу руху, будучи припаркований під кутом до краю проїжджої частини.

За фото з місця ДТП - виступ задньої правої частини транспортного засобу становить до 30 см.

Автомобіль «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_1 на момент огляду був розташований на відстані 158 метрів від місця зіткнення, поблизу будинку №5 на вулиці Ярославів Вал, що свідчить про фактичне залишення водієм місця дорожньо- транспортної пригоди.

Автомобіль «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_1 має суцільне пошкодження усієї лівої частини транспортного засобу: ліве переднє та заднє крила, ліві передні та задні дверці, дзеркало бокового вигляду.

Автомобіль «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_2 має пошкодження у вигляді пошкодження правої задньої фари-поворот (стоп), бампера справа, кришки багажника справа.

За поясненнями водія автомобіля «MITSUBISHI LANCER» ОСОБА_1 причиною зіткнення названо недотримання безпечного інтервалу руху, що нібито зумовлено діями невідомої особи, яка здійснила перешкоду руху, підрізавши його автомобіль.

Крім того, водій автомобіля «MITSUBISHI LANCER» ОСОБА_1 не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку чим працівниками патрульної поліції він був притягнутий до адміністративної відповідальності та винесенням постанови про накладення штрафу у розмірі 850 гривень.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції адвокат Павлов І.Г. подав висновок експертного дослідження судового експерта Гори І.В. №62 від 18.05.2020, згідно якого в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 в своїх діях повинен був керуватись вимогами п. 12.3. ПДР України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації з технічної точки зору, вбачати в діях водія автомобіля «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 невідповідность вимогам п. 12.3 ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не має підстав технічного характеру.

В заданій дорожньо-транспортній ситуації при умові, якщо водію автомобіля «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 була створена небезпека для руху невстановленим транспортним засобом, то з технічної точки зору вбачити в діях водія автомобіля «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_1 , невідповідності вимогам пунктам ПДР не має підстав технічного характеру.

Проте, дане експертне дослідження проводилось не за повними даними, а тільки за тими, що були надані захисником Павловим І.Г. за обраною позицією захисту ОСОБА_1 та в них нічого не вказано про порушення ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР України за яким складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , а тому висновок експерта Гори І.В. не можна взяти до уваги.

Отже, сукупність досліджених доказів дає можливість стверджувати, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п. 13.1 Правил дорожнього руху України за досліджуваних обставин події ДТП повністю доведена, оскільки він, 20 лютого 2020 року о 15 год. 30 хв. в м. Києві, по вул. Ярославів Вал, поблизу будинку № 20, керуючи транспортним засобом «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_2 , у результаті дорожньо-транспортної транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Саме порушення водієм ОСОБА_1 п. 13.1 Правил дорожнього руху України і знаходиться в причинному зв`язку з настанням події ДТП, під час чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За вказаним, доводи апеляційної скарги адвоката Павлова І.Г. в інтересах ОСОБА_1 про наявність в діях іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, яка на його переконання порушила Правил дорожнього руху України, - свого підтвердження не знайшли.

При цьому не можна не послатися на те, що, за будь-яких обставин, суд апеляційної інстанції розглядає провадження тільки в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, і тільки щодо особи, стосовно якої складено протокол, і не може давати вказівку особі, уповноваженій на складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо складання протоколу стосовно іншої особи з огляду на приписи Європейської конвенції з прав людини, Конституції України та засад провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Стягнення, накладене на ОСОБА_1 з урахуванням обставин, визначених ст. 33 КУпАП, відповідає меті адміністративного стягнення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, - не встановлено.

За викладеним, апеляційна скарга адвоката Павлова І.Г. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340, 00 грн., залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Павлова І.Г. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька