ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю ОСОБА_1 ,його захисника Стратія М.В. провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Путильського районного суду Чернівецької області від 10 червня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Путильського районного суду Чернівецької області від 10 червня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 04 березня 2020 року о 20 год. 00 хв. в с. Киселиці по вул. Головній,13 Путильського району Чернівецької області керував автомобілем ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, різкий запах з порожнини рота. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

На таке судове рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що автомобілем не керував,транспортний засіб надав увечері 03.04.2020 року для поїздки родичу ОСОБА_2 ,який відвозив сусідів -подружжя ОСОБА_3 . Автомобіль зламався,про що ОСОБА_5 йому повідомив близько 00 год в ніч з 03.04.20 на 04.04.20 року року,а тому він пішов до авто,щоб забрати ключі,у салоні перебувало двоє пасажирів-подружжя ОСОБА_3

Провадження №33/822/311/20 Головуючий у І інстанції: Проскурняк С.П.

Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач: Дембіцька О.О .

Коли він сів у салон,щоб витягнути ключі,під`їхали працівники поліції,повідомили,що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, потім у повезли для медичного огляду до Путильської ЦРЛ, де він відмовився від огляду, оскільки автомобілем не керував.

Свідки при цьому не були присутні,у протоколі свідки не зазначені та їх підписи відсутні,а сам протокол був складений без свідків тільки 10.04.2020 року та наданий йому для підпису.

Вказує,що жодних доказів керування ним автомобілем у справі немає.

Вважає безпідставним відхилення судом його клопотання про виклик та опитування свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,які могли підтвердити його пояснення щодо подій 03-04.04.2020 року.

ОСОБА_1 зазначає, що районний суд неправильно вказав дату та час вчинення правопорушення - 04 березня 2020 року о 20 год. 00 хв., тоді як працівники патрульної поліції до нього підійшли 04 квітня 2020 року, о 00 год. 05 хв.

Вважає, що відсутні належні та допустимі докази його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді,доводи ОСОБА_1 та його захисника Стратія М.В., які підтримали апеляційну скаргу,дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги,апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень,що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в ст.ст. 247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Вважаю, що районний суд таких вимог не дотримався повною мірою та прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив,що автомобілем 04.04.2020 о 00-05 не керував,автомобіль був несправний та стояв на одній із вулиць с.Киселиці.До поламки автомобілем керував родич- ОСОБА_5 .Працівники поліції не пропонували йому(ОСОБА_1) пройти огляд на стан сп`яніння на місці,повезли до Путильської ЦРЛ,де він відмовився проходити огляд,оскільки не керував автомобілем.Свідки при цьому не були присутні,протокол у їх присутності не складався ,а був складений та вручений йому лише10.04.2020. Вину у вчиненні правопорушення не визнає.

За змістом закону-диспозиціїї ст. 130 ч.1 КУпАП- суб`єктом цього адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом (водій).

Згідно п.1.5 ПДР України,водій-особа,яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_1 у районному суді не визнав свою вину у вчиненні правопорушення,передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та пояснював,що автомобілем не керував.

Суд залишив такі пояснення поза увагою,належним чином їх не перевірив, у судовому рішенні не дав їм оцінки взагалі та не зазначив,чим такі пояснення ОСОБА_1 спростовуються.

За змістом закону-ч.2 ст.251 КУпАП- обов`язок збирання доказів,на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,винність особи у його вчиненні покладений на визначених ст.255 КУпАП осіб,уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення

Разом із тим,у матеріалах справи відсутні будь-які докази,які би доводили,що ОСОБА_1 за обставин,зазначених у протоколі,керував транспортним засобом,тобто виконував функції водія під час руху авто.

Отже,пояснення ОСОБА_1 про те,що він автомобілем не керував та автомобіль був несправний,не спростовані доказами,а усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь(ст.62 Конституції України)

Окрім того,поза увагою суду залишились і інші обставини,які істотно вплинули на правильність висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП, п.п.6, 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкції), п.п.4, 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року (далі - Порядку) огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, або лікарем закладу охорони здоров`я.

Водій, що відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу…, направляється для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.8 Порядку від 17.12.2008, у разі відмови водія від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже,законом передбачено,що протокол складається у присутності двох свідків ,а підставою складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння є встановлення та доведення доказами тієї обставини, що водій у присутності цих двох свідків відмовився проходити огляд як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я.

Недотримання визначеної законом процедури має наслідком її недійсність, що встановлено ч.5 ст.266 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2020 року за ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,у ньому не зазначені свідки відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння та складання у подальшому протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно,підписи свідків у протоколі також відсутні(а.с.1).

Викладене дає підстави для висновку,що свідки не були присутні при відмові ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння як на місці,так і у закладі охорони здоров`я та протокол у їх присутності не складався,чим підтверджуються пояснення ОСОБА_1 .

За відсутності зазначення свідків у протоколі про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків до уваги не можуть бути прийняті.

Вказане свідчить,що була істотно порушена встановлена законом та підзаконними актами процедура фіксації відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння і це має наслідком її недійсність,а протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є недопустимим доказом.

Згідно ст.62 Конституції України,ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість,а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із викладених вище підстав у їх сукупності вважаю, що зібрані та надані суду докази не доводять винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Отже, постанову суду необхідно скасувати та провадження по справі закрити на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП за відсутністю події і складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247,294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Путильського районного суду Чернівецької області від 10 червня 2020 року скасувати та провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О. Дембіцька