Єдиний унікальний № 946/3024/20
Провадження № 3/946/1035/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2020 року м.Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигулін С.М.,

за участю адвоката Златєва П.Д.

розглянувши матеріали адміністративного провадження про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдови, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого

до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №445216 від 23 травня 2020 року ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності за те, що 23 травня 2020 року о 18 годині 18 хвилин в м. Ізмаїлі Одеської області по вул. Пушкіна 93 керував транспортним засобом "BMW X5" номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп?яніння, результат якого 0,38 промілле встановлений в медичному закладі.

Дії кваліфіковані за ознаками ст. 130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_2 проти звинувачення заперечує, пояснив, що в стані алкогольного сп?яніння не знаходився. Під час знаходження в медичному закладі через відсутність належного калібрування газоаналізатора він наполягав на дослідженні біологічних середовищ, у відборі яких йому відмовили. Також пояснив, що відео файли не мають поєднання у безперервне відтворення та відсутні під час складання протоколу, де йому не були роз?яснені його права.

За результатами дослідження визнається доведеним наступне.

Диспозицією ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В протоколі, який долучено до матеріалів справи, зроблено допис про відсторонення від керування транспортним засобом шляхом евакуації транспортного засобу, про що відсутні дані у копії протоколу, який знаходиться у

ОСОБА_3 тим транспортний засіб у відповідності до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 23 травня 2020 року о 21 годині 30 хвилин переданий для зберігання на спеціальний майданчик в м. Ізмаїлі по вул. Михайлівська,27.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року визначено, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції; з урахуванням чого Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Враховуючи викладене, обвинувачення за ст. 130 КУпАП відповідно до практики ЄСПЛ слід розглядати як кримінальні з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року визначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів необхідно керуватись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Рішенням Конституційного суду України від 20 жовтня 2011 року №12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину (правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконній спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогою ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Долученою до матеріалів справи інформацією з електронного носія визначено обстеження ОСОБА_3 медичному закладі.

Висновком №22 від 23 травня 2020 року, складеного о 23 годині 05 хвилин в КНП "Ізмаїльської районної ради "Центральна районна лікарня" визначено, що ОСОБА_2 перебуває стані алкогольного сп?яніння.

Дослідження о 20 годині 09 хвилин становили 0,47 промілле, а о 20 годині 21 хвилина 0,38 промілле.

Обстеження проведено газоаналізатором ALCOTEST 6820 з датою останнього калібрування 24 вересня 2019 року.

Між тим відповідно до Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу «Drager alcotest 6810», за допомогою якого намагались провести обстеження, калібрування технічного засобу повинно здійснюватися кожні шість місяців.

З урахуванням вказаного проведене дослідження спеціальним технічним засобом з результатами тесту 0,38 промілле за відсутності належного калібрування технічного засобу не може визнаватись належним доказом.

Таким чином відсутні докази, які підтверджують керування транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, що у свою чергу відповідно до вимог ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Вказані обставини є такими, що зумовлюють повернення порушнику вилученого посвідчення водія 139000776, виданого OFICIUL 90 від 29 жовтня 2013 року та транспортного засобу, про що визначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 284 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Провадження у справі закрити.

Повернути ОСОБА_5 посвідчення водія 139000776, виданого OFICIUL 90 від 29 жовтня 2013 року.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя