Провадження № 3/947/4065/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2020 року суддя Київського районного суду м. Одеси Федулеєва Ю.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності (протокол серії ДПР18 №302145 від 24.05.2020 року):

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 130 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

24.05.2020 року о 21 годині 20 хвилин, в м. Одесі, вул. Академіка Філатова, 1, водій транспортного засобу «ВАЗ 21063», н/з НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вживав алкоголь (REVO) після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, різкий запах з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у вставленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.10є та 2.5 Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час судового засідання з розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Лічман В.Л., в судове засідання також не з`явився, про дату та час судового засідання з розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою. Разом з тим, захисником було подано через канцелярію суду клопотання, в якому останній просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №302145 від 24.05.2020 року, останній складений відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , між тим з долученого захисником до матеріалів справи клопотання разом з копією водійського посвідчення серії НОМЕР_2 вбачається, що дійсним прізвищем особи, відносно якої складено вказаний протокол, є ОСОБА_2 . Таким чином, суд встановив, що прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пишеться як « ОСОБА_2 », тобто працівниками патрульної поліції при складанні протоколу було допущено технічну помилку описку в частині прізвища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, завдання КУпАП, якими є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, з огляду на ту обставину, що ОСОБА_1 та його захисник належним чином повідомлялися про дату та час судового засідання, в цілях не порушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а також враховуючи положення ст. 268 КУпАП, суд приходить до переконання, що справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП можливо розглянути за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Лічмана В.Л. по наявним матеріалам.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Згідно п.п. є п. 2.10 Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Згідно ж п. 2.5 означених Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вищевказаних вимог законодавства не дотрималася. Зокрема, факт вживання ОСОБА_1 алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди та відмови його від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №302145 від 24.05.2020 року, в якому зокрема, в графі пояснення по суті порушення особою, відносно якої складено протокол, визнаються вказані обставини; письмовими поясненнями свідків, які підтвердили факти відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

З наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечується ні факт керування ним транспортним засобом та участі в дорожньо-транспортній пригоді, ні факт вживання ним алкоголю, а саме напою REVO, після вказаної ДТП.

Так, зазначені в клопотанні захисника доводи щодо не керування його підзахисним транспортним засобом, а у зв`язку з цим відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються відповідними наявними матеріалами.

На підставі викладеного, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП в повному обсязі доведена, сумнівів у обґрунтованості складеного протоколу чи долучених до протоколу додатків у суду не має.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 встановлена наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, а саме вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю.

Щодо доводів захисника про неможливість позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами категорії С, яке він отримував (посвідчення водія серії НОМЕР_2 ), оскільки останній не має права керування транспортним засобом, що зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, слід зазначити наступне.

Згідно положень ст. 23 КпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

П. 5 ч. 1 ст. 24 КпАП України за вчинення адміністративних правопорушень, передбачено застосування такого адміністративного стягнення як позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові, зокрема, права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КпАП України, позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Санкцією ч. 4 ст. 130 КпАП України передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Так, в даному випадку, законодавцем передбачено позбавлення спеціального права права керування транспортними засобами особи, яка його отримала, взагалі, без відповідних винятків за категоріями.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 130 КпАП України у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 130, ст.ст. 283-285 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 , , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Федулеєва Ю. О.