КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№33/824/1166/2020 Постанова винесена суддею Коренюк А.М.
Категорія: ст. 122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її захисника Лєман Н.Г., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пилятин Козелецького району Чернігівської області, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, маючої на утриманні доньку та сина, 2007 р.н., працюючої бухгалтером ОСББ «Драгоманова 40-ж», проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та закрито провадження по справі за минуванням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою суду, 18 жовтня 2019 року о 18 год. по пр. Григоренка, 40 (парковка ТЦ «Епіцентр») в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи належним їй автомобілем «Чері Кімо», державний номерний знак НОМЕР_1 , залишила місце пригоди, до якої вона причетна, чим порушила п. 2.10 (а) ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявнийсклад правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та закрив провадження в справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду незаконною через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить її скасувати та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, оскільки 18.10.2019 р. ані її автомобіль Чері Кімо, н.з. НОМЕР_1 , ані вона, як водій, не були учасниками жодної дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, у випадку наявності будь-якої дорожньо-транспортної пригоди за її участі як водія, вона у будь-якому випадку не залишила б місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої була б причетна, оскільки має поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова організація по якому відшкодувала б шкоду заподіяну майну.

Крім того, матеріали справи не містять належні та достатні докази участі її авто та її як водія 18.10.2019 р. у дорожньо-транспортній пригоді саме за місцем, де вона нібито відбулась, що зазначено у протоколі.

До того ж, зазначає, що у цей день вона не могла бути за зазначеною у протоколі адресою, оскільки знаходилась на ювілеї у ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , що вона може підтвердити. Також наведене можуть підтвердити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які, у зв`язку із її перебуванням на ювілеї приглядали за її дітьми, а її транспортний засіб Кімо, н.з. НОМЕР_1 , знаходився у гаражі, адже вона їм не користується з кінця осені до середини весни кожного року, оскільки, у зв`язку із природними умовами вважає небезпечним їздити у цей період за кермом, тому ані вона, ані її автомобіль не були та не могли бути учасниками будь-якої дорожньо-транспортної пригоди 18.10.2019 р.

Окрім цього, зазначає, що в порушення вимог ст. 256, ч. 2 ст. 254 КУпАП та ч.ч. 8, 9 розділу IX Інструкції, протокол про адміністративне правопорушення, яке нібито сталось 18.10.2019 р., був складений 20.12.2019 р., тобто більш ніж два місяці з дати, в яку нібито сталось ДТП.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодних осіб у якості свідків та у матеріалах справи відсутній будь-який відеозапис місця вчинення ДТП, а також відсутні будь-які належні, допустимі, законні та достатні докази наявності події дорожньо-транспортної пригоди, та відповідно складу даного адміністративного правопорушення та її вини.

Однак, наведені порушення були проігноровані судом першої інстанції під час розгляду даної справи, чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП.

За таких обставин, відсутні належні, законні, допустимі та достатні докази наявності події дорожньо-транспортної пригоди, участі та вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, отже, неможливо встановити об`єктивну сторону правопорушення і встановити, чи наявний склад правопорушення, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та її захисника Лєман Н.Г. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя місцевого суду не дотримався, виходячи з наступного.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП встановлена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до Загальних положень ПДР України, залишення місця ДТП - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

З суб`єктивної сторони дане правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Як вбачається із матеріалів справи, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, ґрунтуються на матеріалах про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях учасників ДТП, свідка, схемі ДТП, рапортах працівників поліції та відеозаписі місця вчинення ДТП, хоча такі в матеріалах даного провадження відсутні.

Між тим, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 було долучено копію постанови Київського апеляційного суду від 07 серпня 2020 року, якою скасовано постанову Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови підставами для ухвалення такого судового рішення стала відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто - на підтвердження її причетності до вчинення дорожньо-транспортної пригоди 18 жовтня 2019 року о 18 год. по пр. Григоренка, 40 (парковка ТЦ «Епіцентр») в м. Києві через недотримання під час керування автомобілем «Чері Кімо», державний номерний знак НОМЕР_1 , вимог п.п. 10.1, 13.1 ПДР України, що призвело до наїзду на припаркований автомобіль «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_2 , та пошкодження внаслідок цього транспортних засобів.

За таких обставин, посилання ОСОБА_1 на те, що вона не залишала місця ДТП, оскільки самої ДТП за її участі не відбувалося, є достатніми та достовірними.

Таким чином, дані у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, адже не підтверджуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_1 та відкинути їх.

За таких обставин, оскільки достатні докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП відсутні, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та закрито провадження по справі за минуванням строків накладення адміністративного стягнення, - скасувати, а провадження у справі закритиза відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.