Справа №461/4644/20
П О С Т А Н О В А

24 липня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши заяву представника Галицької митниці Держмитслужби про виправлення описки в постанові суду від 07 липня 2020 року,

встановив:

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 07 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, який був предметом порушення митних правил 67 698,45 гривень. Вилучений згідно протоколу №0358/20900/20 від 02.02.2020 року товар вирішено конфіскувати в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил 47937,26 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420,40 гривень судового збору.

Представник Галицької митниці Держмитслужби подав заяву про виправлення описки в судовому рішенні, у якій просив виправити описку допущену у тексті постанови, а саме виправити номер статті, за якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, та замість «ст.472» вказати вірну «ч.1 ст.483 МК України».

Захисник проти задоволення заяви заперечив, з підстав необґрунтованості такої. Вказав, що виправлення описки спричинить зміну по суті прийнятого рішення, що знівелює доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі. Подав з цього приводу письмові пояснення.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не встановлено процесуального порядку виправлення описок в постанові судді, тому суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону визначену в КПК України.

Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосування до нього іншої норми закону, яка регламентує побідні відносини.

Законодавство про адміністративні правопорушення не містить заборони на використання аналогії закону.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

В зв`язку з тим, що загальними положеннями КУпАП не встановлено процесуального порядку виправлення допущеної у постанові про накладення адміністративного стягнення описки, необхідно застосувати аналогію закону, а саме в даному випадку застосувати аналогію ст. 379 КПК України, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення є різновидом судових рішень, тому в тексті постанови про накладення адміністративного стягнення необхідно виправити допущену описку.

Відповідно до ст. 379 КПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Встановлено, що у постанові Галицького районного суду м. Львова від 07 липня 2020 року допущено технічну описку, а саме не вірно вказано номер статті за якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів чи цифрових значень. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків.

Допущена при виготовленні постанови від 07 липня 2020 року описка є технічною та її виправлення не змінює суті рішення суду. При цьому, як вбачається зі змісту даної постанови її мотивувальна частина містить мотиви суду, за яких ОСОБА_1 визнано винним саме у правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.483 МК України. У постанові судом надана оцінка діянь ОСОБА_1 виключно за диспозицією та складом даного адміністративного правопорушення.

Зокрема текст постанови містить наступний текст:

- «Згідно наявних у матеріалах справи доказів ОСОБА_1 , обравши зону митного контролю «червоний коридор», при здійсненні переміщення через митний кордон України транспортного засобу марки «HYUNDAI», модель « НОМЕР_1 », кузов НОМЕР_2 , за митною декларацією типу ІМ40ЕЕ №UA205050 НОМЕР_3 2019/4183, вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу України, як підстави для переміщення товару, документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, отримувача, ціни та вартості товару, що доводиться дослідженими в ході розгляду справи:»;

- «Згідно ч.1 ст.483 МК України, відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Вищеописані надані суду та досліджені в процесі судового розгляду докази у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.».

При цьому в процесі судового розгляду взагалі ніхто з учасників процесу не порушував питання щодо наявності чи відсутності у цій справі обставин, які вказують на правопорушення передбачене ст.472 МК України. Більше того, положення КУпАП не передбачають можливості перекваліфікації дій особи відносно якої здійснюється адміністративне провадження з однієї статті на іншу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Отже, не виправлення допущеної в процесі виготовлення вищенаведеного судового рішення описки призведе до порушення вказаних принципів законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, оскільки у тексті постанови про притягнення особи до відповідальності залишиться помилковий номер статті, за якою дану особу притягнуто до відповідальності і статті в контексті, якої поведінка особи не оцінювалась.

Таким чином, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, постанову суду, подану заяву та пояснення захисника, приходжу до висновку, що допущена описка є очевидною, враховуючи, що виправлення описки не тягне за собою зміну змісту постанови суду по суті, а тому вважаю за необхідне виправити описку. При цьому, доводи сторони захисту щодо нівелювання змісту апеляційної скарги не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви, адже сторона захисту вправі самостійно визначати мотиви подачі апеляційної скарги, в тому числі посилаючись на процесуальні рішення суду з якими вона не погоджуються, відтак захисник або будь-який інший учасник процесу наділений повноваженнями подавати апеляційну скаргу вправі самостійно визначити її мотиви і жодне рішення суду першої інстанції, в даному випадку судді, не позбавляє цю особу такого права.

Керуючись ст.8 КУпАП, -

постановив:

Заяву представника Галицької митниці Держмитслужби задовольнити.

Виправити описку, допущену у постанові Галицького районного суду м. Львова від 07 липня 2020 року, яка ухвалена у справі №461/4644/20.

У тексті постанови в мотивувальній частині абзац наступного змісту:

«Таким чином, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України доведена повністю.»

викласти у наступній редакції:

«Таким чином, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483МК України доведена повністю.»

Текст

«Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 472, 486, 527, 528 МК України, »

викласти в наступній редакції:

«Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 483, 486, 527, 528 МК України, ».

Текст резолютивної частини наступного змісту:

« ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, який був предметом порушення митних правил 67 698,45 гривень.»

Викласти у наступній редакції:

« ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, який був предметом порушення митних правил 67 698,45 гривень.»

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складення.

Суддя Стрельбицький В.В.