ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/2328/20 Головуючий в 1 інст. - Іваненко О.В.
Провадження № 33/807/483/20 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю Островської О.О, її захисника - адвоката Цимбалюка М.Г., представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Хом`ячука Ю.П., який взяв участь у справі у режимі відеконференції, справу за апеляційною скаргою представника потерпілого - адвоката Хом`ячука Ю.П. на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 4 червня 2020 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку із відсутністю події складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено у постанові суду першої інстанції, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №468701, 22.03.2020 року о 12-50 годин ОСОБА_2 на а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, керуючи автомобілем Audi A6 д/н НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надала перевагу в русі автомобілю ЗАЗ Lanos д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, та скоїла із ним зіткнення, чим порушила п.16.11 ПДР. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки.

Вказані дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суд першої інстанції встановив, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено точне місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме ДТП, не зазначено, на якому саме відрізку дороги сталося ДТП.

Крім того, в протоколі зазначено, що водій ОСОБА_2 порушила п. 16.11 ПДР, згідно якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, однак не зазначено на підставі чого визначено той факт, що водій ОСОБА_2 дійсно рухалася по другорядній дорозі, оскільки на головних та другорядних транспортних шляхах встановлюються відповідні дорожні знаки. Але, як встановив суд з матеріалів справи, на вказаному перехресті жодного дорожнього знаку пріоритету руху не встановлено.

Інспектором поліції не в повному обсязі досліджено обставини справи, та не враховано той факт, що у зв`язку із відсутністю відповідних дорожніх знаків, чи могла водій ОСОБА_2 передбачити те, що вона рухається по другорядній дорозі.

Крім того, як встановив суд з долученого сторонами відеозапису вздовж маршруту руху водія ОСОБА_2 було встановлено знак 4.10 «Круговий рух», який вимагає об`їзду клумби (центрального острівця) в напрямку, показаному стрілками на перехресті з круговим рухом, вимоги якого виконувала водій ОСОБА_2 .

Із посиланням на ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух», згідно якої в Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів, на п.16.12 ПДР України, згідно якого перевага в русі на нерегульованих перехрестях, де організовано круговий рух і які позначені дорожнім знаком 4.10, надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу (зміни від 15.11.2017) суд зробив висновок, що водій ОСОБА_2 виконувала вимоги ПДР України, передбачені встановленим знаком 4.10, та в її діях відсутні порушення п.16.11 ПДР України, оскільки відповідними знаками не встановлено нерівнозначності відповідних доріг по яких рухалися водій ОСОБА_2 та водій ОСОБА_1 .

Також суд першої інстанції прийшов до висновку, що схему ДТП складено неналежним чином, оскільки згідно неї на перехресті відсутні дорожні знаки пріоритету на головній та другорядній дорогах, на даній схемі не зазначено розташування дорожньої розмітки, з огляду на що схема не підтверджує факту порушення п.16.11 ПДР України водієм ОСОБА_2 .

Оглянувши фотознімки та відеозапис дорожньої обстановки ДТП, суд першої інстанції критично оцінив твердження представника потерпілого щодо наявної дорожньої розмітки, яку водії повинні враховувати під час руху на даному перехресті, оскільки згідно вимог Національних стандартів України, розмітка на автомобільній дорозі, геометричні розміри елементів розмітки мають відповідати стандартам ДСТУ 2587:2010, розмітка знаків 1.12, 1.13, 1.20 повинна бути білого кольору, з коефіцієнтом яскравості не менше 60%. Основне призначення розмітки забезпечення візуальної орієнтації учасників дорожнього руху в різних дорожніх умовах.

З наданих фото- та відео файлів суд встановив, що дорожня розмітка на пересіченні автомобільних доріг М-14 та Р-47 (які перебувають у віданні Служби автомобільних доріг у Херсонській області) за нормами відсутня та взагалі не відповідає встановленим стандартам.

Суд також критично оцінив надану фактичну схему організації дорожнього руху пересічення автомобільних доріг М-14 та Р-47, оскільки дана схема не відповідає дійсній дорожній обстановці на цьому перехресті та спростовується фото та відеозаписом цієї місцевості, а саме: не зазначений знак 4.10, не зазначені встановлені знаки 4.9, 2.3, 2.1. Крім того, зазначена у схемі дорожня розмітка не відповідає дійсності.

З урахуванням наведеного суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне та схема місця ДТП складені з порушеннями, не відповідають вимогам чинного законодавства і інших доказів на доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не надано, що у відповідності до п.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Хом`ячук Ю.П. просить постанову суду скасувати та визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування зазначає, ОСОБА_1 не згоден із рішенням суду, вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, не врахував доказів, які доводять, що в день, час та у місці, зазначених в протоколі на перехресті по типу розрізне кільце сталася ДТП, внаслідок якої транспортні засоби отримали пошкодження; водій ОСОБА_2 рухаючись по автодорозі Херсон-Нова Каховка-Генічеськ (Р-47), при виїзді на нерегульоване перехрестя з автодорогою Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (М-14), не надала перевагу у русі водію ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, оскільки на проїзній частині дороги, по якій рухалась водій ОСОБА_2 перед виїздом на дорогу Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (М-14) наявна дорожня розмітка 1.13, 1.20, 1.12; водій ОСОБА_1 рухався по автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (М-14) зі сторони м. Мелітополя в сторону м. Херсона, Одеси. Для проїзду перехрестя йому не потрібно рухатись по колу. Автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (М-14) є головною, вона здійснює розріз кільця; водій ОСОБА_2 рухалась по другорядній дорозі, їй потрібно було здійснити об`їзд клумби та дати дорогу транспортним засобам, які рухаються по автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (М-14); місце зіткнення автомобілів розташовано на правій полосі автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (М-14) відносно руху водія ОСОБА_1 ; автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 контактував своєю передньою частиною в задні ліві дверцята автомобіля під керуванням ОСОБА_2 .

Представник потерпілого вважає, що вказані фактичні обставини справи підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями потерпілого, файлами відеозапису, які долучені до справи за клопотанням представника потерпілого, листом Служби автомобільних доріг у Херсонській області від 07.05.2020 р. з додатком до нього - фактичною схемою організації дорожнього руху перетину автомобільних доріг станом на 05.05.2020 р., на якому сталася ДТП та згідно якої на перехресті наявні дорожні знаки і розмітка 1.13, 1.20, 1.12 на проїзній частини автодороги, по якій рухалась ОСОБА_2 перед виїздом на автодорогу, по якій рухався потерпілий, вид перехрестя - пересічення автомобільних доріг по типу розірване кільце.

Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що водій ОСОБА_2 чітко виконала вимоги ПДР, передбачені встановленим знаком 4.10 та в її діях відсутні порушення п. 16.11 ПДР, так як відповідними знаками не встановлено нерівнозначності відповідних доріг, по яких рухалися транспортні засоби.

Так пунктом 8.1 ПДР визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до ПДР дорожній знак 4.10 «Круговий рух» вимагає об`їзду клумби (центрального острівця) в напрямку, показаному стрілками на перехресті з круговим рухом.

Пунктом 16.3 ПДР визначено, що у разі необхідності надання переваги у русі транспортним засобам, які рухаються по перехрущуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13 (додаток 2), світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

З посиланням на матеріали справи представник потерпілого в апеляційній скарзі вказує, що на автодорозі Херсон-Нова Каховка-Генічеськ при під`їзді до перехрестя типу розрізне кільце з автодорогою Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, яка здійснює розріз кільця, встановлений дорожній знак 4.10, в подальшому нанесена дорожня розмітка 1.13, 1.20, перед проїзною частиною з круговим рухом з метою об`їзду клумби (центрального острівця), на проїзній частини з круговим рухом, перед автодорогою Одеса-Мелітополь-Новоазовськ нанесена дорожня розмітка 1.12, 1.13, 1.20.

Потерпілий вважає, що в даній дорожній обстановці дорожній знак 4.10 інформував та зобов`язував водія ОСОБА_2 об`їхати клумбу (центральний острівець) шляхом виїзду на проїзну частину з круговим рухом, при цьому дорожня розмітка 1.13, 1.20 зобов`язувала зупинитися і дати дорогу транспортним засобами, які рухались по перехрещуваній дорозі, тобто круговій.

Лише після цього ОСОБА_2 мала виїжджати на дорогу з круговим рухом з метою об`їзду клумби, а в подальшому рухаючись по ній та побачивши дорожню розмітку 1.12, 1.13, 1.20 перед перехрещенням з автодорогою Одеса-Мелітополь-Новозовськ мала зупинитись перед розміткою 1.13, яка такого вимагає, дати дорогу транспортним засобами, що рухаються по автодорозі Одеса-Мелітополь-Новозовськ і лише після цього її переїжджати.

Також за доводами апеляційної скарги потерпілий вважає невірними висновки суду першої інстанції щодо відсутності доказів того, що ОСОБА_2 рухалась по другорядній дорозі, оскільки автодорога Одеса-Мелітополь-Новозовськ, на яку вона виїжджала і на якій відбулося зіткнення автомобілів, згідно Постанови КМУ від 30.01.2019 р. № 55 про затвердження Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення - є міжнародною дорогою із індексом М-14, а автодорога Херсон-Нова Каховка-Генічеськ є регіональною автомобільною дорогою із індексом Р-47, тому автодорога Одеса-Мелітополь-Новозовськ є головною дорогою.

До судового засідання апеляційного суду потерпілий ОСОБА_1 не з`явився, його представник - адвокат Хом`ячук Ю.П. не заперечував проти розгляду апеляційної скарги за відсутності потерпілого.

По суті поданої апеляційної скарги в судовому засіданні апеляційної суду адвокат Хом`ячук Ю.П. підтримав апеляційну скаргу, зазначивши, що ГБН регулює положення «розрізаного кільця». Потерпілий рухався по міжнародній трасі, а ОСОБА_2 - по регіональній. Для неї дорожня обстановка вказувала, що вона рухається по другорядній дорозі. Адвокат наголошує не тому, що перехрестя не з кільцевим рухом, як вважає ОСОБА_2 та її захисник, а розрізане кільце. Водій ОСОБА_2 мала керуватися не тільки знаком, але і дорожньою розміткою, яку хоч і погано видно, але ж вона є.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат Цимбалюк М.Г. зауважив, що представник потерпілого в суді першої інстанції таких доводів не наводив. Пояснив, що в діях підзахисної відсутнє порушення п. 16.11 ПДР. Порушення цього пункту доводять розміткою, але дорожня розмітка або відсутня, або не є якісною, не відповідає державним стандартам, зокрема щодо яскравості та її ширини. ОСОБА_2 їхала за вказівками знаку «Круговий рух», інших знаків не було, відсутні вони і в протоколі, схемі ДТП.

ОСОБА_2 підтримала захисника, пояснила, що себе винуватою не вважає, оскільки виконувала вимоги дорожнього знаку.

Вислухавши пояснення адвоката Хом`ячука Ю.П. в підтримку апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2 та її захисника проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Умисел полягає у тому, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, або хоча і не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Необережність полягає у тому, що особа передбачає можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення, або якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Виходячи із змісту ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, встановлюється на підставі доказів.

Як встановлено судом першої інстанції, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення полягало у невиконанні вимог п. 16.11 ПДР України (на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху), що спричинило пошкодження транспортних засобів, не було доведеною поза розумним сумнівом.

Апеляційний суд перевіривши матеріали справи та вислухавши доводи осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, також не вбачає наявності вини у будь-якій формі в діяннях ОСОБА_2 .

Зокрема, доказами по справі не підтверджено, що ОСОБА_2 , виконуючи імперативні вимоги наказового знаку 4.10 «Круговий рух», який встановлений перед перехрестям і наявність якого не заперечуються представником потерпілого, а також вимоги ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», п. 16.12 ПДР, згідно з якими перевага в русі на перехрестях, де організовано круговий рух, надається транспортним засобам, які вже рухаються по колу, передбачала чи повинна була передбачити, що допустить порушення вимог п. 16.11 ПДР.

Посилання представника потерпілого на наявність розмітки 1.13, 1.20 перед перехрестям, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

По-перше, схемою місця ДТП, яка складена за участі потерпілого ОСОБА_1 , наявність такої розмітки не зафіксовано (а.с. 2).

По-друге, в одному відеофайлі, що наданий адвокатом, зафіксовано наявність розмітки, що зовні схожа на розмітку 1.13, але з відеозапису не можна зробити висновок, з якої сторони перехрестя ця розмітка нанесена. Сама ж розмітка трудно розлічіма. Проте, інші відеофайли навпаки вказують на відсутність дорожньої розмітки та знаків, які б вимагали від водія ОСОБА_2 надати дорогу.

Зазначені доводи адвоката Хомя`чука О.П. були предметом перевірки судом першої інстанції, який дійшов до аналогічних висновків.

Відсутність же у ОСОБА_2 умислу на вчинення діяння, яке становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, представником потерпілого не заперечується.

За наведеного, апеляційний суд не вбачає підстав для відступу від висновків суду першої інстанції щодо недоведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка у цьому провадженні мала бути доведена відповідно до стандарту «поза розумним сумнівом».

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Хом`ячука Ю.П. залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 4 червня 2020 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ст. 274 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях події і складу правопорушення, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 937/2328/20