Дата документу 17.07.2020
ЄУ № 942/818/20
Провадження №3/942/419/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року смт. Новопсков

Луганська область

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Чалий А.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Новопсковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Шахта 3-Біс, громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 07.07.1994 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, яка є фізичною особою-підприємцем, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , якій роз`яснено її права відповідно до ст. 268 КУпАП, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Новопсковського районного суду Луганської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №330403 від 26.06.2020 відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зі змісту якого вбачається, що 24.06.2020 о 12 год. 40 хв. в магазині № 121 Новопсковської райспоживспілки, розташованого по вул. Слобожанська в с. Донцівка Новопсковського району Луганської області, ФОП ОСОБА_1 не забезпечила персонал та відвідувачів магазину антисептичними засобами, відсутні паперові рушники для персоналу, недостатньо позначок для черги, відсутні надписи на відрах для прибирання та дезінфекції, чим порушила п. 8.2.2 КМУ, здійснювали торгівлю продуктами харчування, КМУ від 10.03.2020 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала та пояснила, що 24.06.2020 о 17 год. 30 хв. вона знаходилась на цвинтарі в смт. Новопсков, у цей час їй зателефонували працівники поліції та попросили підписати протокол, на що вона надала відмову, оскільки при перевірці магазину вона була відсутня. Зі слів працівників магазину їй стало відомо, що 24.06.2020 працівники поліції проводили перевірку у магазині в с. Донцівка Новопсковського району Луганської області щодо дотримання правил карантину. Зазначила, що магазин забезпечений усім необхідним для роботи у період карантину: при вході до магазину розміщене попередження щодо заборони відвідування магазину без захисних масок, наявний антисептик для дезінфекції рук для покупців, продавці забезпечені засобами індивідуального захисту, антисептиками та рушниками, робочий інвентар промаркований, наведені лінії розмежування. Протокол про адміністративне правопорушення вона не отримувала.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП суддя при розгляді адміністративної справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, яка регламентує зміст протоколу про адміністративне правопорушення, в протоколі повинно бути викладено суть адміністративного правопорушення.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин повинен проводитися їх судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад адміністративного правопорушення це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок.

Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Норма ст. 44-3 КУпАП, яка ставиться у провину ОСОБА_1 , носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП визначає, що повинно бути встановлено порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Тобто, норми ст. 44-3 КУпАП відсилають до інших законодавчих чи нормативних актів, або ж рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Однак викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , не містить посилання на конкретну норму нормативно-правового акта щодо дотримання вимог в умовах карантину та яку порушено, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, а суд не має права самостійно редагувати її, оскільки це призведе до порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Відповідно до п. 8, 12. Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року за №1376, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №330403 від 26.06.2020 не був наданий для ознайомлення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки він не містить як підпису останньої, так і запису про відмову від підписання протоколу у присутності понятих, ОСОБА_1 не були роз`яснені її процесуальні права, а також вона була позбавлена можливості дати пояснення по суті правопорушення. Запис посадової особи Новопсковського ВП ГУНП щодо відмови ОСОБА_1 від надання пояснень, не засвідчений підписами понятих на підтвердження факту такої відмови.

Ненадання ОСОБА_1 для ознайомлення протоколу про адміністративне правопорушення, не роз`яснення їй прав і обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, є порушенням права на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки такими діями ОСОБА_1 була позбавлена можливості захищатися у спосіб, передбачений КУпАП.

При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст. 254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Таким чином, оцінюючи вказаний доказ відповідно ст. 252 КУпАП, суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з порушенням встановленого законом порядку.

Крім того, як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, працівником поліції долучено до адміністративного матеріалу письмові пояснення ОСОБА_2 , відеозапис.

Долучені до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_2 від 24.06.2020, в яких зазначено, що вказана особа є продавцем магазину № 121 Новопсковської райспоживспілки, суд не може взяти до уваги, оскільки суду не надано доказів на підтвердження факту перебування у трудових відносинах ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку відеозапису, який долучений до матеріалів справи, суд констатує, що в матеріалах провадження, зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що виключає можливість прийняття його у якості допустимого доказу по справі.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення до матеріалів справи не додано.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначене, суд не вправі притягнути до адміністративної відповідальності особу на підставі протоколу, що складений з порушенням вимог чинного законодавства та без наявності достатніх на те правових підстав, підтверджених наданими до матеріалів справи доказами.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП виносить постанову про закриття справи.

За наведених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 1, 8, 9, 44-3, 245, 247, 251, 276-279, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-тиденного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя: А.В. Чалий