Справа № 491/412/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року м.Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Желясков Олег Олександрович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 , працюючого приймальником товару в магазині «ЄВА» в місті Ананьїв Одеської області, протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягувався, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 20 травня 2020 року близько 23 години 33 хвилин в місті Ананьїв Одеської області по вулиці Єврейській громадянин ОСОБА_1 здійснював керування мопедом марки «SUZUKI» моделі «Address» без номерних знаків, власником якого він є, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, що було підтверджено висновком №9 від 21 травня 2020 року за результатами медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9.«а» Правил дорожнього руху.

За вказаним фактом співробітником Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення від 21 травня 2020 року серії БД №399384 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було передано для розгляду судді Ананьївського районного суду Одеської області Желяскову О.О.

21 липня 2020 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області електронною поштою надійшла заява ОСОБА_1 (а.с.34-35) про відвід головуючому у справі судді.

Заява про відвід обґрунтована тим, що, на думку ОСОБА_1 , працівниками поліції при оформленні справи про адміністративне правопорушення було допущено порушення вимог статті 256 КУпАП, а саме матеріали справи про адміністративне правопорушення оформлено не належним чином: ОСОБА_1 працівниками поліції належним чином не роз`яснено його права та обов`язки, як особи яка притягується до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення взагалі не оголошувався та ОСОБА_1 був наданий на для підписання в графах, де вказав поліцейський, але в графі щодо роз`яснення пав та обов`язків підпис ОСОБА_1 відсутній; фактично ОСОБА_1 не роз`яснено його право звернутись за правовою допомогою до моменту підписання протоколу, відповідно, на думку захисника, протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом по справі.

Крім того, як зазначено в заяві про відвід, в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі відсутні відомості про наявність або відсутність свідків вчинення правопорушення, відповідні графи протоколу взагалі не заповнені та відсутні відмітки про відсутність свідків, що на думку ОСОБА_1 в майбутньому може надати можливість працівникам поліції внести неправдиві відомості до протоколу щодо свідків та неправомірно використати це проти нього.

ОСОБА_1 зазначає в заяві про відвід, що попри викладені порушення матеріали справи не були повернуті судом до органу національної поліції для належного оформлення згідно статті 278 КУпАП, а були прийняті до розгляду, чим, на думку ОСОБА_2 , не забезпечено змагальність процесу та рівність сторін при розгляді справи, що може викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді справи.

Враховуючи викладене ОСОБА_1 звернувся з даною заявою про відвід та просить: 1) задовольнити заяву про відвід головуючому по справі про адміністративне правопорушення №491/412/20; 2) справу №491/412/20 про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 передати на повторний авторозподіл в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Суд бере до уваги, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не визначено процедуру вирішення питання про відвід судді, проте це питання врегульовано іншими процесуальними кодексами України такими, як Кримінально процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України, Цивільний процесуальний кодекс України, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне застосувати аналогію права.

При цьому, суд вважає за необхідне керуватися нормами Кримінального процесуального кодексу України, як такого який як і Кодекс України про адміністративні правопорушення, врегульовує процесуальні питання притягнення особи до юридичної відповідальності.

Так, частиною 1 статті 75 КПК України визначений перелік підстав для відводу судді, так суддя не може брати участь у провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Частиною 2 статті 75 визначено також, що у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Також, статтею 76 КПК України встановлено обмеження щодо повторної участі судді в провадженні.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі вбачається, що на його думку існують передбачені пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України підстави для відводу судді.

Відповідно до частини 1 статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.80 КПК України за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Порядок вирішення відводу в Кримінальному процесуальному кодексі України врегульований статтею 81.

Так, частиною 1 статті 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

При цьому, відповідно до положень частини 4 статті 81 КПК України якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Суд вивчивши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі та матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності приходить до висновку, що заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування розгляду справи, у зв`язку з чим заяву про відвід має бути залишено без розгляду, виходячи з наступного.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддею Любашівського районного суду Одеської області 9 липня 2020 року було розглянуто справу №491/412/20 провадження №3-зв/507/1/2020 за заявою ОСОБА_1 про відвід судді Ананьївського районного суду Одеської області Желяскова О.О. по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту ухвали Любашівського районного суду Одеської області від 9 липня 2020 року (а.с.24), постановленої за результатами розгляду вказаної справи, вбачається, що в своїй заяві на обґрунтування підстав для відводу судді Синюк М.А. посилався на те, що суддя не повернув матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього для належного оформлення до органу поліції, а призначив судовий розгляд справи, хоча на його думку вказані матеріали про адміністративне правопорушення були складені із суттєвими порушеннями, а саме: не зазначені свідки правопорушення, не вказане в стані якого сп`яніння він знаходився, не додано повноважень лікаря щодо проведення огляду на стан сп`яніння, не зазначено по якій методиці проводився огляд, йому не надано акт огляду на стан сп`яніння. Дана обставина вказує на упередженість та не об`єктивність судді при розгляді даної справи.

За результатами розгляду справи №491/412/20 провадження №3-зв/507/1/2020 за заявою ОСОБА_1 про відвід судді Ананьївського районного суду Одеської області Желяскова О.О. по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП Любашівським районним судом Одеської області 9 липня 2020 року постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви про відвід.

При цьому, зі змісту заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі судді, поданої 21 липня 2020 року, вбачається, що в якості підстав для відводу ОСОБА_1 зазначає ті ж самі обставини, які були наведені в заяві про відвід, яку було розглянуто 9 липня 2020 року суддею Любашівського районного суду Одеської області, а саме те, що суддя не повернув матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього для належного оформлення до органу поліції, а призначив судовий розгляд справи.

З наведеного вбачається, що заяву про відвід ОСОБА_1 , подано з підстав, які вже були предметом судового розгляду по суті, та які визнані судом такими, що не є підставою для відводу.

Вказане, разом з аналогічними підставами для відводу, на думку суду свідчить про повторність відводу та його безпідставність.

При цьому, слід звернути увагу на те, що як зазначалося вище, у зв`язку з відсутністю в КУпАП норм, які б регулювали процедуру відводу, застосовується аналогія права з КПК України.

Частиною 1 статті 81 КПК України визначено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

В Ананьївському районному суді Одеської області здійснює відправлення правосуддя один суддя Желясков О.О., з трьох за штатним розписом, який при цьому, також здійснює повноваження слідчого судді та виконує адміністративні повноваження голови суду.

Вказаний факт є загально відомим, оскільки відомості про це містяться на офіційному сайті Ананьївського районного суду Одеської області в мережі Інтернет за https://an.od.court.gov.ua/sud1501/pro_sud/suddi/.

Що унеможливлює визначення судді, який має здійснювати розгляд заяви про відвід, відповідно до положень ст.ст.35, 81 КПК України.

При цьому, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 КПК України неможливість утворити склад суду для судового розгляду є підставою для передачі провадження до іншого суду.

Така передача справи, відповідно до положень частини 2 статті 34 КПК України, здійснюється за рішенням колегії суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду.

Тобто, подання заяви про відвід до суду, в якому правосуддя здійснює лише один суддя, в наслідок чого не можливо утворити склад суду для її розгляду, тягне за собою направлення заяви про відвід спочатку до апеляційного суду, а потім до суду який безпосередньо буде здійснюватиме її розгляд. Зазначені дії потребують певного часу, оскільки пересилання справ здійснюється поштовою кореспонденцією.

Про зазначений факт відомо ОСОБА_1 , оскільки саме за такою процедурою заява про відвід, подана ОСОБА_1 25 червня 2020 року, була передана на розгляд до Любашівського районного суду Одеської області.

При цьому, частиною 2 статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, не входить до категорії справ, перелічених в ч.ч.3-5 ст.38 КУпАП.

У зв`язку з чим адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Закінчення строків, визначених ст.38 КУпАП, відповідно до положень пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зупинення зазначених строків КУпАП не передбачено.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 21 травня 2020 року серії БД №399384 вбачається, що події які стали підставою для його складення, мали місце 20 травня 2020 року.

Наведене може свідчити про те, що повторно заявлений відвід має ознаки зловживання процесуальними правами та спрямований на затягування розгляду справи до закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Також, варто зауважити, що ОСОБА_1 у заяві про відвід посилається на статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою особі гарантовано право на справедливий суд.

При цьому, відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, а саме статтею 17 «Заборона зловживання правами», також визначено, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Стаття 17 була включена до Конвенції, оскільки неможливо виключати, що особа або група осіб намагатимуться покладатися на права, закріплені в Конвенції, для отримання права на здійснення діяльності, спрямованої на знищення тих самих прав (Перінчек проти Швейцарії [ВП], § 113; Зданока проти Латвії [ВП], § 99 стосовно підготовчої роботи щодо Конвенції). Зокрема, не є малоймовірним, що тоталітарні рухи, організовані у формі політичних партій, можуть покінчити з демократією після процвітання при демократичному режимі, що є прикладами цього в сучасній європейській історії (Партія добробуту та інші проти Туреччини [ВП], § 99).

В забороні «зловживання правами» стаття 17 спрямована на забезпечення демократій засобами боротьби з діями та діяльністю, які знищують або неналежним чином обмежують основні права і свободи незалежно від того, чи ці дії або діяльність здійснюються "державою", "групою" або "особою" (Birsan проти Румунії (ріш.), § 68).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі судді Желяскову О.О. є повторним заявленням відводу та має ознаки зловживання правом на відвід, яке спрямоване на затягування строків розгляду справи, у зв`язку з чим її слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.34, 35, 74, 80, 81 КПК України, ст.ст.278, 283, 284, КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі судді, - залишити без розгляду.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Желясков