Справа № 456/1543/20
Провадження № 3/456/1023/2020
ПОСТАНОВА

іменем України

02 липня 2020 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли зі Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 089862 від 19.04.2020 ОСОБА_1 19.04.2020 о 21 год. 30 хв. в с. Нежухів Стрийського району Львівської області по вул. Винницького керував транспортним засобом «KIA SORENTO», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУПАП. Огляд проводився на місці зупинки автомобіля за допомогою Alcotest Drager 6820. Результат тесту 0,61‰.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 19.04.2020 о 21 год. 30 хв. він дійсно в с. Нежухів Стрийського району Львівської області по вул. Винницького керував транспортним засобом «KIA SORENTO», н.з. НОМЕР_1 , де його зупинили працівники поліції. Причиною зупинки стало те, що керуючи транспортним засобом, не подав світловий покажчик повороту відповідного напрямку, тим самим порушив ПДР. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 411321 від 19.04.2020 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Під час спілкування працівники поліції запідозрили, що він ніби-то перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а тому йому запропонували пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager, на що він погодився, оскільки алкогольних напоїв не вживав. Однак результат тесту показав позитивну реакцію 0,61‰, з чим згідний не був, а тому в присутності свідка ОСОБА_2 та дочки з дружиною просив провести огляд у медичному закладі та наполягав, щоб його доставили до медичного закладу з метою здачі біологічного матеріалу для підтвердження чи спростування стану алкогольного сп`яніння, однак працівники поліції відмовилися доставити його в Стрийську ЦРЛ для освідування, склавши протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так як з протоколом він згідний не був та повністю заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому відмовився підписувати протокол та надавати будь-які пояснення. Після складення протоколу його відпустили, від керування транспортним засобом не відсторонили.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Буренкова Н.Г. у судовому засіданні просила закрити провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, покликаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням чинного законодавства та не відповідає фактичним обставинам події, а в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом відповідно до вимог ст. 272 КУпАП заслухано пояснення свідків.

Так, свідок ОСОБА_2 зазначив, що дійсно був присутній 19.04.2020 на місці події в с. Нежухів. Інших запрошених свідків не було. ОСОБА_1 продував прилад два рази. Алкотест показав позитивний результат, з чим освідуваний не погодився та наполягав на доставленні його до медичного закладу. Проте працівники поліції не реагували на звернення ОСОБА_1 та почали складати протокол. У зв`язку із зазначеним він як свідок відмовився підписувати протокол та акт огляду. Наступного дня працівники поліції приїжджали до нього додому та знову просили підписати згаданий протокол.

Також в судове засідання з`явився ОСОБА_3 , зазначений як свідок у протоколі про адміністративне правопорушення, при встановленні особи якого судом встановлено, що останній є неповнолітнім, ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 у присутності законних представників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду пояснив, що на місці описаної в протоколі події не був, так як у цей час знаходився у будинку в АДРЕСА_1 , де він проживає, та через вікно бачив виключно те, що на вулиці стояли люди навколо поліцейської машини.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Буренкової Н.Г., свідка ОСОБА_2 , неповнолітнього ОСОБА_3 , вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

В ч. 3 цієї ж статті КУпАП зазначено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 089862 від 19.04.2020 вбачається, що ОСОБА_1 19.04.2020 о 21 год. 30 хв. в с. Нежухів Стрийського району Львівської області по вул. Винницького керував транспортним засобом «KIA SORENTO», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУПАП. Огляд проводився на місці зупинки автомобіля за допомогою Alcotest Drager 6820. Результат тесту 0,61‰ /а.с. 2/.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 089862 від 19.04.2020 /а.с. 2/, результат тесту № 90 /а.с. 4/, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів /а.с. 5/, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів /а.с. 6/, а також диск з відеозаписом події.

Аналізуючи дотримання поліцейськими процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд враховує вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Так, за змістом частини 2 ст. 266 КУпАП, а також пункту 6 розділу II «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції огляд водія (судноводія) на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

На підтвердження проведення вказаного огляду працівниками поліції надано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результат тесту № 90 /а.с. 4-5/.

Проте, незважаючи на те, що як в протоколі ОБ № 089862 від 19.04.2020, так і в долученому до нього акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено відомості про двох свідків, судом встановлено, що при огляді ОСОБА_1 був виключно ОСОБА_2 , що він підтвердив у судовому засіданні.

Крім цього, суд звертає увагу, що незважаючи на присутність на місці події підпис ОСОБА_2 у протоколі відсутній.

Так, ч. 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктом 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я та виписує направлення на огляд водія транспортного засобу згідно певної форми.

У зв`язку із наведеним суд вважає за необхідне зазначити, що огляд на місці зупинки є первинним та у разі незгоди з ним освідуваної особи повинен бути підтверджений (спростований) у медичному закладі. Захисник Буренкова Н.Г. в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_1 не погоджувався із вказаним результатом та наполягав на освідуванні в медичному закладі, що підтвердили в судовому засіданні як ОСОБА_1 , так і свідок ОСОБА_2 . Однак працівники поліції, склавши направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не доставили ОСОБА_1 до Стрийської ЦРЛ для проведення такого.

Відтак долучене до матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів суд не бере до уваги як належний та допустимий доказ пропозиції ОСОБА_1 після освідування на місці події пройти огляд у медичному закладі /а.с. 6/.

А відтак відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, п. 9 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння є недійсним.

Суд вважає за необхідне звернути окрему увагу на те, що згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Всупереч наведеному, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом шляхом вилучення транспортного засобу. Зазначене викликає обґрунтовані сумніви щодо достовірності обставин, викладених у протоколі.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ «Порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів» Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з п. 2 розділу III «Порядок застосування відеореєстраторів, встановлених на службових транспортних засобах» вищезгадної Інструкції включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, такий є переривчатий та складається з окремих частин, що є порушенням норм вказаної Інструкції.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 089862 від 19.04.2020 відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис, а відеозапис, долучений до матеріалів справи на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, що свідчить про відсутність належних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в справі № 524/5536/17, постанова від 15.11.2018.

Будь-які інші належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Статтею ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Козинець проти України» (заява № 75520/01) від 06 грудня 2007 року суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За таких обставин, суд вважає, що при складенні матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зібрано переконливих доказів його вини, а огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння є недійсним, оскільки проведений з порушенням ч. 3 ст. 266 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 279, 283, 284, 287, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Гула