Провадження № 3/127/4278/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2020 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Михайленко А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 544988 встановлено, що 23.05.2020 року о 01.40 год. в м. Вінниці по вул. А.Первозванного, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хонда Діо 35 д.н.з. б/ НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду відмовився у медичній установі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, вказав, що відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки працівники поліції сказали підписати відмову від проходження огляду, бо заберуть його транспортний засіб.

Інспектор поліції ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 23.05.2020 року здійснював патрулювання у складі екіпажу № 102. Близько 01.40 год. в м. Вінниці по вул. А.Первозванного було зупинено транспортний засіб Хонда Діо 35, у якого відсутні номерні знаки. При спілкуванні з водієм, яким виявився ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичній установі. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у КП ВОНД «Соціотерапія». На водія було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , інспектора поліції Теслі М.В., дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до Розділу І п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію», одним із превентивних заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», для забезпечення публічної безпеки порядку може закріплювати на форменому одязі такий пристрій з метою попередження виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 розділу 1 наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використані нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозапису з них встановлена необхідність відеофіксації «використання нагрудних камер як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції».

В судовому засіданні 28.01.2020 року інспекторами поліції було надано відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції.З відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції ОСОБА_3 .В встановлено, що у водія ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість обличчя. Також встановлено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичній установі відмовився, про що розписався у відповідних документах та протоколі про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи вищевказані обставини, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення вимог п. 2.5 ПДР України, а тому дії ОСОБА_4 охоплюються складом правопорушення, передбаченого та ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду № 1822 від 23.05.2020 року про відмову від проходження огляду, направленням на огляд водія, рапортом інспектора поліції ОСОБА_2 відеозаписами з нагрудної камери інспекторів поліції.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, вказаним правопорушенням не заподіяна майнова шкода, ОСОБА_1 вчинив суспільно-небезпечне правопорушення, який своїми неправомірними діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, таким чином вважає, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів, оскільки застосування більш м`якого стягнення не досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд вважає способом захисту, однак оцінює критично, оскільки даний факт спростовується матеріалами справи та наданими доказами.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 гривні 40 копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя