Справа № 203/2226/20
Провадження № 3/0203/1542/2020
П О С Т А Н О В А

іменем України

22.07.2020 року м. Дніпро

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Васіна Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 червня 2020 року о 21 годині 30 хвилин знаходився за адресою АДРЕСА_2 , де відносно потерпілої ОСОБА_2 , з якою проживає однією сім`єю без шлюбу, вчинив домашнє насильство, яке полягало в умисних діях фізичного характеру у вигляді штовхання, що не спричинило тілесних ушкоджень, та психологічного характеру у вигляді образ та нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, пояснивши, що він дійсно за викладених вище обставин та у вказаний час дійсно вчинив відносно потерпілої дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення.

Винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, а також інші обов`язкові ознаки складу такого правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №289970 від 20 червня 2020 року, рапортом працівника поліції, заявою та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , копією протоколу про адміністративне затримання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В свою чергу, диспозицією ст.173-2 ч.1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення будь-якого із таких альтернативних діянь: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність вини правопорушника у вчиненні домашнього насильства, а саме у вчиненні умисних дій фізичного та психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та/або психічному здоров`ю потерпілої, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Враховуючи результат розгляду справи про адміністративне правопорушення, також вважаю за необхідне у відповідності до вимог ст.ст.2, 40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з правопорушника на користь держави судовий збір в розмірі 420,4 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.2, 40-1, 173-2, 283, 284, 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Л.А. Васіна