Номер провадження: 33/813/709/20
Номер справи місцевого суду: 522/2223/20
Головуючий у першій інстанції Іванов В. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Князюка О.В., за участю секретаря судового засідання Бикової К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14.04.2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 .

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 14 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень, та судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_1 22.05.2020 року подала апеляційну скаргу в якій просить суд постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14.04.2020 року скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначену постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у зв`язку з чим було постановлене необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню. Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції, не надано оцінку заяві, в якій ОСОБА_1 надала пояснення з приводу дорожньо-транспортної пригоди. Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що надані пояснення ОСОБА_2 про те, що він стояв і відчув удар не відповідають дійсності та матеріалам справи, оскільки із фото пошкоджень вбачається, що він рухався здійснюючи маневр ліворуч, з намаганням обігнати автобус, не впевнившись в безпеці руху, та скоїв наїзд на авто ОСОБА_1 .

Перевірка доводів апеляційної скарги. Позиція апеляційного суду

Що стосується доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 335414 від 25.01.2020 року, 25 січня 2020 року о 09 год. 00 хв., громадянка ОСОБА_1 , керуючи т.з. «Range Rover Vogue», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Одесі по вул. Посмітного напроти буд. №2/2, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, та здійснила зіткнення з т.з. «Peugeot Partner» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушила вимоги п. 12.1; 13.1 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вказаному ДТП не визнала, надала заяву, в якій просила надіслати матеріали адміністративної справи відносно неї на доопраювання, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення та для підтвердження надала фото пошкодження транспортного засобу, пояснивши що нею були дотримані усі правила дорожнього руху.

Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси від 04.03.2020 року було постановлено матеріали справи про адміністративне порушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути начальнику Патрульної служби МВС у м. Одесі для проведення додаткової перевірки та належного оформлення.

02 квітня 2020 року матеріали зазначеної справи було повернуто з департаменту Патрульної поліції управління Патрульної поліції в Одеській області без виправлення зазначених недоліків.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 у судовому засіданні яке відбулось 14.04.2020 року участі не приймала, згідно пояснень наявних матеріалах справи свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнавала.

При розгляді справи судом апеляційної інстанції в судовому засіданні, яке відбулось в 08.07.2020 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнавала, просила суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив суд рішення суду першої інстанції залишити в силі, та апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

В судовому засіданні за клопотанням потерпілого ОСОБА_2 було допитано свідка - ОСОБА_4 , яка надала пояснення з приводу даної дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_5 зазначила, що на момент зіткнення знаходилась на передньому пасажирському сидінні автомобіля PEUGEOT-PARTNER. Пояснила, що на момент зіткнення, автомобіль, в якому вона знаходилась, повільно рухвася, проте вона не впевнена. ОСОБА_5 зазначила, що саме ОСОБА_1 , яка була за кермом транспортного засобу Range Rover Vogue д.н.з. НОМЕР_1 здійснила наїзд на автомобіль в якому вона знаходилась, а саме -PEUGEOT-PARTNER д.н.з. НОМЕР_2 .

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, звернуто увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, статтею 124 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд апеляційної інстанції критично сприймає доводи апеляційної скарги з приводу обставин ДТП, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 335414 від 25.01.2020 року.

-схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.01.2020 року.

-фотокартки пошкоджень автомобілів (а.с. 10-11).

Апеляційний суд, вважає за необхідне також зазначити, що з фотокарток наданих ОСОБА_1 (а.с. 10-11) вбачається напрямок пошкоджень автомобілів, що відповідає вихідним даним зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 335414 від 25.01.2020 року.

З огляду на вище наведене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що саме автомобіль PEUGEOT-PARTNER, за кермом якого знаходився ОСОБА_2 скоїв наїзд на авто апелянта, а саме - ОСОБА_6 , оскільки вони суперечать встановленим дійсним обставинам дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни або скасування оскаржуваної постанови.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Князюк