Справа № 382/656/20
Провадження № 3/382/276/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 року суддя Яготинського районного суду Київської області Литвин Л.І. розглянувши матеріали, які надійшли від Яготинського ВП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, в котрому зазначено, що 23 травня 2020 року близько 19 год. 15 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Форд Мондео" д.н.з. НОМЕР_1 у м. Яготин Київської області по вул. Шевченка у стані наркотичного сп"яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря- нарколога Яготинської ЦРЛ. ОСОБА_1 вину не визнав, пояснивши, що наркотичних засобів не вживав та не перебував у стані наркотичного сп"яніння. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази, вважаю, що провадження у справі підлягає до закриття з наступних підстав. Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Пунктами 2, 3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Пунктом 12 розділу 2 Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Згідно із Постановою Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Відповідно до ст. 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. В протоколі про адмінправопорушення зазначено, що 23 травня 2020 року близько 19 год. 15 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Форд Мондео" д.н.з. НОМЕР_1 у м. Яготин Київської області по вул. Шевченка у стані наркотичного сп"яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря- нарколога Яготинської ЦРЛ. Дані про очевидців події в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні. З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп"яніння вбачається, що в ОСОБА_1 розширені зіниці очей, не реагують на світло. З акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння, складеного лікарем ОСОБА_2 вбачається, що мовна здатність ОСОБА_1 не порушена, зіниці не змінені, рухова сфера не порушена, точні рухи не змінені.

З пояснень лікаря-нарколога Яготинської ЦРЛ ОСОБА_3 вбачається, що лікар ОСОБА_2 не проходив спеціальної підготовки, обов"язковість якої передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції... Проте, з черговими лікарями, які здійснюють такий огляд, вона систематично проводить тематичне навчання. Разом з тим, акт складений лікарем ОСОБА_2 має ряд недоліків та вона не може погодитися з заключним діагнозом за результатами проведеного тесту. Так, лікарем ОСОБА_2 не було оглянуто ОСОБА_1 на факт вживання алкоголю. Крім цього, під час огляду ОСОБА_1 будь-яких клінічних ознак сп"яніння не виявлено. У даному випадку стверджувати, що особа перебувала у стані наркотичного сп"яніння, підстав немає. Результати тесту "Снайпер" можуть свідчити про те, що особа вживала наркотичні засоби декілька днів тому. В акті, складеного стосовно ОСОБА_1 відсутній її підпис, як лікаря-нарколога. Пунктом 7, 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу є обов"язковим. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп"яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ шкірного покриву обличчя і рук.

Пунктом 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп"яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до п. 43 Рішення ЄСПЛ «Кобець проти України» при оцінці доказів суд повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом" . Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 в у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є недоведеною, є всі підстави для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Литвин Л.І.