Справа№718/1969/20
Провадження№3/718/897/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 року м. Кіцмань, Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мінів О.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернівецькій області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, працюючого водієм Тролейбусного Депо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,- за ч.1ст. 130 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до скерованого на адресу Кіцманського районного суду Чернівецької області 23.09.2020 протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 540367 від 20.09.2020 року, водій ОСОБА_1 20.09.2020року о 00 год. 55 хв., на автотрасі Н-10 231 км. керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за згодою водія, у встановленому законом порядку, із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, результат якого становить 0,25%. Таким чином вказано, що своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання повістки.

Статтею 277 КУпАП передбачено, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17 жовтня 2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі письмових пояснень щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Так, згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у відповідній точності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 540367 від 20.09.2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 останньому ставиться у провину керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п.2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачена ст. 266 КУпАП та детально регламентована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а також положеннями ст. 266 КУпАП.

Так, у відповідності до положень п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні положення передбачені і ст. 266 КУпАП.

Як свідчать матеріали справи, передбаченої процедури не було дотримано працівниками поліції.

Так, у відповідності до даних Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2), ОСОБА_1 проходив огляд, на місці зупинки транспортного засобу, на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», результат якого показав 0,25 проміле (позитивний).

Такий Акт підписаний двома свідками: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також самим ОСОБА_1 . Разом з тим, надати письмове пояснення щодо події, водій відмовився, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Як вбачається із відеозапису, який долучений до матеріалів справи, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», який показав результат 0,25% алкоголю в крові, однак водій не погоджується із даним результатом. В розмові з поліцейським ОСОБА_1 продовжував наполягати, що алкоголю не вживав того дня. При цьому працівниками поліції не роз`яснено водієві його право на медичний огляд в закладі охорони здоров`я, не виписано направлення на огляд особи на стан сп`яніння до найближчого медичного закладу, чим не дотримано встановленої законом процедури огляду, оскільки взагалі проігноровано заперечення водія.

Враховуючи встановлені обставини, суд критично ставиться до проведення огляду ОСОБА_1 на місці події, оскільки за встановлених обґрунтованих сумнівів, складений працівниками поліції Акт огляду не може бути покладений в основу вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у разі її категоричної незгоди з результатом.

Позитивний результат на місці зупинки транспортного засобу, з одночасною незгодою водія із таким результатом, не може бути підставою для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Адже відмова особи від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, або позитивний висновок лікаря, виключно дають суду підстави для встановлення складу адміністративного правопорушення.

При цьому, у відповідності до ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалося під час зупинки транспортного засобу, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, що дає суду додаткові підстави для об`єктивних сумнівів.

Також, суд звертає увагу і на той факт, що жодних даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, у відповідності до ст. 266 КУпАП, матеріали справи не містять. А тому зазначене ставить під сумнів законність у складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Таким чином, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази кожен окремо та в їх сукупності, відеозапис, інші письмові докази, оскільки судом встановлені обґрунтовані сумніви щодо дотримання працівниками поліції порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а враховуючи, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння який проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним, суд прийшов до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При таких обставинах, враховуючи те, що вина особи не була доведена належними доказами, та поза розумним сумнівом, таким чином провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №540367 від 20.09.2020 року щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Суддя: О.І. Мінів