№ 3/755/6641/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої директором ресторану «Taverna», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № 194, ОСОБА_1 , директор ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_2 , 09 вересня 2020 року, о 12 годині 50 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Русанівська Набережна, 4, перебуваючи на робочому місці, не забезпечила дотримання вимог щодо профілактичних заходів протидії поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), а саме: персонал на виробничому процесі не закриває рот та ніс маскою при приготуванні страв. Своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона працює завідувачем підприємства громадського харчування ТОВ «Танджерін». Персонал ресторану забезпечений всіма необхідними засобами індивідуального захисту та дотримується всіх правил і умов карантину. 09 вересня 2020 року, о 12 годині 50 хвилин, до ресторану зайшли перевіряючі з Держпродспоживслужби, щоб зробити перевірку. Особи, які робили перевірку, подивилися, що все гаразд та пішли на кухню, де на той час відбувався робочий процес. На кухні, у момент, коли вони зайшли, су-шеф ОСОБА_3 дістала з холодильника рибу, щоб її дегустувати, оскільки її робота полягає у перевірці страв на якість. Звичайно, для того, щоб дегустувати страву, су-шефу довелося приспустити маску, щоб звільнити рота, на що, перевіряючи одразу звинуватили її в тому, що вона порушує умови карантину та почали складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, не вислухавши будь-яких пояснень останньої. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено безпідставно та неправомірно, оскільки їхній заклад чітко дотримується правил і умов карантину, у зв`язку з чим, прохала закрити провадження у справі, так як в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та як встановлено в судовому засіданні, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , було порушено вимоги ст. 251 КУпАП та не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували вину останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а саме - до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено доказів його вчинення, зокрема, пояснень свідків та відеоматеріалів, які би вказували на обставини, зазначені в протоколі.

Зокрема, у протоколі йде посилання на ту обставину, що ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому місці, не забезпечила дотримання вимог щодо профілактичних заходів протидії поширення корона вірусної хвороби (COVID-19), а саме: персонал на виробничому процесі не закриває рот та ніс маскою при приготуванні страв, однак, якпояснила остання, ними дотримуються всі санітарні норми, на той час, су-шеф приспустила маску, щоб дегустувати страву, оскільки іншим чином це зробити неможливо, а її робота полягає у перевірці страв на якість.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 є директором ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_2 , однак, у судовому засіданні остання надала Наказ (розпорядження) № 56-к від 19.08.2020 року, що вона працює на посаді завідувача підприємства громадського харчування у ТОВ «Танджерін», а доказів того, що ОСОБА_1 є директором ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_2 , матеріали не містять.

Враховуючи надані докази в їх сукупності, беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 є підстави вважати, що в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, адже, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підтверджень наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим,провадження у справі відносно неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 44-3, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: