Справа № 362/3384/20
Провадження № 3/362/1352/20
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21.07.2020 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2020 року о 04 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Chevrolet 3500» номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Київській в місті Васильків Київської області в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тестування на алкоголь від 30.06.2020 року газоаналізатора «Drager» № 6810 з показником 0,95 %, чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даючі пояснення в суді ОСОБА_1 не визнав свою винність у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та пояснив, що він не керував у той момент транспортним засобом; зазначив, що за кермом перебувала його дружина, коли вони їхали на рибалку; так, в дорозі вони зупинились, щоб дружина справила свої біологічні потреби; вона пішла в ліс, а він перебував біля автомобіля; надалі до нього під`їхали працівники поліції та звинуватили його у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння; на їх вимогу він віддав їм документи на автомобіль і своє посвідчення подія; після чого він продув у прилад і на нього було складено протокол; після усіх цих подій, вони на рибалку не поїхали, бо все було вже зіпсовано, а повернулись додому.

На запитання судді під час розгляду справи: «Чому ви продували прилад, якщо ви не керували автомобілем і були пасажиром?», ОСОБА_1 відповів, що він бажав уникнути негативних наслідків у вигляді евакуації автомобіля поліцейськими.

Свідок ОСОБА_2 , яка була викликана і допитана судом за клопотанням адвоката особи, яка притягається до адміністративної відповідальності пояснила суду, що у той день вона сіла за кермо вказаного транспортного засобу і вони із чоловіком вирушили на рибалку; коли їй у дорозі захотілося до туалету, вона попросила чоловіка зупинити і він зупинив; після уточнення суддею вказаної обставини, свідок на запитання адвоката ОСОБА_3 змінила показання і описала події аналогічно, як їх описав ОСОБА_1 ; також, зазначила, що поліцейські погрожували забрати автомобіль і цим умовили її написати заяву про те, що саме її чоловік керував даним транспортним засобом; крім того, пояснила, що після усіх цих подій вони поїхали на рибалку, а потім повернулися додому коли порибалили.

На запитання судді під час розгляду справи: «Чи зверталися вона із чоловіком до правоохоронних органів (прокуратури) стосовно неправомірних дій поліції щодо вилучення автомобіля та її примусу писати заяву?», ОСОБА_2 відповіла, що вона не знала, що так можна зробити.

Адвокат Вознюк А.С., який надавав особі відносно якої складено протокол правову допомогу просив закрити вказану справу про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , посилаючись на те, що останній не керував даним транспортним засобом, автомобіль не було зупинено, свідки події були відсутні, не було виявлено ознак алкогольного сп`яніння, відсутній відеозапис усіх подій, прилад, який продував ОСОБА_1 не відповідає вимогам інструкції, а працівники поліції не запропонували особі пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 226795 від 30.06.2020 року (а.с. 2), роздруківкою результатів тестування на алкоголь № 1556 від 30.06.2020 року газоаналізатора «Drager» № 6810 (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків події ОСОБА_4 і ОСОБА_5 від 30.06.2020 року (а.с. 3, 4) та змістом відеозапису, що міститься у файлі на диску CD-R (а.с. 6).

Насамперед, суд критично оцінює і не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_2 щодо підтримання версії ОСОБА_1 про події, які мали місце, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на місці подій визнав свою винність у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що також і відображено у розписці ОСОБА_2 від 30.06.2020 року про те, що вона зобов`язується доставити за місцем проживання автомобіль, яким керував її чоловік в нетверезому стані (а.с. 5).

Також, про зміну позиції ОСОБА_1 щодо обставин подій, прямо вказує зміст його письмових пояснень у протоколі серії ДПР18 № 226795 від 30.06.2020 року, де чітко і однозначно записано «згоден» в поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тобто, ОСОБА_1 і його дружина ОСОБА_2 погодились із складеними відносно нього документами та не подали на них жодних зауважень, заперечень чи пояснень щодо їх невідповідності обставинам подій.

Натомість, через деякий час, вони очевидно і достеменно змінили версію подій, на якій і наполягали у суді під час розгляду справи.

Проте, надане суду висловлювання свідка ОСОБА_2 «коли їй у дорозі захотілося до туалету, вона попросила чоловіка зупинити і він зупинив», суд сприймає, як таке, що відповідає дійсності, навіть не зважаючи на доводи, що це помилкове мовлення.

При цьому, на неправдивість основних показань свідка також беззаперечно вказує той факт, що за її словами: «після усіх цих подій вони поїхали на рибалку, а потім повернулися додому коли порибалили», тоді як ОСОБА_1 зазначив, що: «після усіх цих подій, вони на рибалку не поїхали, бо все було вже зіпсовано, а повернулись додому».

Усі без виключення доводи адвоката Вознюка А.С. суд не приймає до уваги, оскільки вони не є такими, що спростовують факту керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, обставини огляду також відображено в письмових поясненнях свідків події; а відсутність на офіційному сайті «Укрпошта» їх адрес не свідчить про їх фіктивність, оскільки вказаний Інтернет ресурс не містить усіх номерів будинків.

Відсутність відеозапису всіх подій, що відбувались, на думку суду не має доказового значення для правильного вирішення справи по суті.

Посилання адвоката на порушення строків повірки спеціального приладу, який продував ОСОБА_1 , слід вважати помилковими, оскільки перевірка калібрування, відноситься до інтервалів технічного обслуговування, які описані в керівництві до експлуатації, що не є нормативно-правовим актом обов`язкової дії та, як наслідок не випливає на правомірність використання вказаного приладу органами поліції.

Твердження адвоката, про неправомірність дій працівників поліції, які не запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, також є хибними, оскільки відповідно до вимог пункту 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, проведення такого огляду поліцейський зобов`язаний забезпечити особі у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Однак, на місці зупинки ОСОБА_1 погодився із результатами проведеного огляду, що також підтверджується його письмовими поясненнями у протоколі серії ДПР18 № 226795 від 30.06.2020 року, де чітко і однозначно записано «згоден» в поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, під час розгляду справи не спростовано обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 226795 від 30.06.2020 року.

Як наслідок, під час розгляду справи, судом встановлено, що винність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні знайшла своє повне підтвердження та доводиться в повному обсязі матеріалами справи, які не суперечать один одному, співвідносяться між собою, узгоджуються в деталях і доповнюють один одного.

У зв`язку з цим, суд оцінює зібрані по справі і представлені докази належними, допустимими, достовірними і достатніми для правильного вирішення справи по суті.

Дії ОСОБА_1 кваліфікую за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених статтями 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Отже, не зважаючи на характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступень його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, до правопорушника слід застосувати єдиний захід адміністративного стягнення передбачений відповідною частиною статті 130 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що має бути достатньою мірою відповідальності з метою його виховання та має бути необхідним для запобігання вчинення нових правопорушень.

На підставі статті 40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 33 35, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя