ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/825/20 Справа № 210/2605/20 Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого. проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 22.04.2020 о 09 год. 38 хв. в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, Металургійному районі, по вул. Нікопольське шосе біля ел. №201 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. На вимогу поліцейського пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я на встановлення стану сп`яніння, водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_1 посилається на те, що повний текст постанови отримано ним лише 10 червня 2020 року, про що мається розписка, а тому він був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу у строки, передбачені ст. 289 КУпАП.

Вимоги про скасування постанови ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що постанова є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Так, вказує, що він безпідставно був зупинений працівниками поліції, оскільки ПДР не порушував. При цьому звертає увагу, що у нього були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, тоді як працівник поліції не зміг вказати йому, які саме ознаки свідчать про його наркотичне сп`яніння, а тому він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, однак згодом погодився пройти огляд в медичному закладі. Разом із цим, вважає, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки поліцейські фактично відмовили йому в праві проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, не було залучено свідків для встановлення факту відмови проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, тоді як, свідки були залучені для встановлення факту відмови проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Також, зазначає, що працівники поліції не відібрали у нього пояснення по суті правопорушення, не надали копію протоколу, та безпідставно вказали, що він відмовився від їх надання, та від отримання копії протоколу. Окрім того, зазначає, що відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду від 22 квітня 2020 року, він був тверезий, та ознак сп`яніння не виявлено, що є підставою для закриття провадження у справі.

Заслухавши ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також зазначені в апеляційній скарзі доводи, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення ОСОБА_1 , строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що оскаржуване рішення було постановлено за участю ОСОБА_1 , однак його копія отримана ним лише 10 червня 2020 року, про що свідчить розписка апелянта.

За таких обставин, суд вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та приходить до висновку про необхідність його поновлення.

Перевіряючи законність постановленого судом рішення, суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

Так, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як видно з матеріалів справи, працівниками поліції інкриміновано ОСОБА_1 відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, вимоги про що були заявлені ними у зв`язку з виявленням у водія ознак наркотичного сп`яніння у виді: тремтіння пальців рук, поведінки, що не відповідає обстановці, не реагування на світло зіниць очей.

З наведеним обставинами суд першої інстанції погодився та встановив їх у постанові, визнавши ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, визнаючи вину ОСОБА_1 доведено, суд не перевірив належним чином докази на підтвердження законності вимог працівників поліції та обґрунтованості їх сумнівів щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Так, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських підтверджується, що жодні з ознак сп`яніння, зазначених у протоколі, у ОСОБА_1 відсутні.

При цьому, з відомостей, що містяться на цьому відеозаписі видно, що перевірку цих ознак працівники поліції взагалі не здійснюють.

Разом з цим, на цьому відеозаписі відсутні об`єктивні дані, які б ставили під сумнів поведінку ОСОБА_1 , а також вказували б на будь-яку ознаку його перебування у стані наркотичного сп`яніння.

При ухваленні оскаржуваного рішення суд наведені обставини залишив поза своєю увагою та не встановив, чи були обґрунтованими вимоги працівників поліції при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку наведеним обставинам, які суд першої інстанції необґрунтовано залишив поза своєю увагою, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що поведінка працівників поліції свідчить про намір скласти протокол щодо ОСОБА_1 за будь-яких умов, а нервування водія вочевидь зумовлено лише такими діями поліцейських. При цьому, суд звертає увагу, що матеріали справи не містяться даних про відсторонення водія від керування автомобілем внаслідок підозри у знаходженні його у стані наркотичного сп`яніння.

Окрім того, судом під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 протягом двох годин після його зупинки, за власною ініціативою пройшов огляд у медичному закладі, яким обставина його перебування у стані наркотичного сп`яніння повністю була спростована, про що складено КП "Криворізька баготопрофільна мікарня з надання психіатричної допомоги" ДОР" відповідний висновок № 1135 від 22 квітня 2020 року.

На переконання суду апеляційної інстанції, при ухваленні рішення суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам та необґрунтовано дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що порушення, допущені поліцейським при складанні протоколу, є істотними та приходить до висновку, що за їх наявності дійти до беззаперечного висновку про наявність вини ОСОБА_1 неможливо.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення вини ОСОБА_1 не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що справу суд першої інстанції розглянув з порушенням вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП. Докази, наявні у справі, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП перевірені належним чином не були, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку, про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати із закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року.

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко