ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/5429/19 Головуючий в 1 інст. Пивоварова Ю.О.
Провадження №33/807/201/20 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Ями Д.М., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Ями Д.М. на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 03 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Респубілки Чілі, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою суду, 03 грудня 2019 року о 23 годині 19 хвилин біля будинку №45, розташованого по вул.Фортечній у м.Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Koleos», д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження у встановленому порядку обстеження на стан сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник - адвокат Яма Д.М. просить вказану постанову суду скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що на теперішній час існують прилади, які виявляють ознаки наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте поліцейськими вони не використовуються.

Причина зупинки транспортного засобу не відображена ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні на боді-камері поліцейського, на якій, зокрема, відеозапис зафіксований не у повному обсязі. Крім того, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки.

Крім того, така ознака наркотичного сп`яніння як почервоніння обличчя, яка була зазначена поліцейським у судовому засіданні, не може бути виявлена на обличчі ОСОБА_1 , оскільки останній є афроамериканцем.

Таким чином, апелянт вважає, що підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не було, також не було у ОСОБА_1 ознак сп`яніння. Огляд на місці, як цього вимагає ст.266 КУпАП і п.п.3,5 Порядку від 17 грудня 2008 року, не проводився.

Також, апелянт зазначає про те, що відеозапис з боді-камери поліцейського є недопустимим доказом, оскільки законні підстави для долучення зазначеного запису до протоколу про адміністративне правопорушення відсутні, зйомка велася з перервами, черговість нумерації відзнятих файлів порушена.

Крім того, ОСОБА_1 через 10 годин самостійно пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, за результатами якого в крові останнього нічого не виявлено.

Заслухавши захисника - адвоката Яму Д.М. та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції доходить таких висновків.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи є одним з завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Всупереч вказаним вимогам закону, суд неповно з`ясував обставини справи, не перевірив та не проаналізував належним чином наявні в справі докази - кожен окремо та у їх сукупності, що, в свою чергу, потягло невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Так, згідно з матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 інспектором УПП в Запорізькій області ОСОБА_4 04 грудня 2019 року складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Проте від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку відмовився.

Свідками вказаної події у протоколі зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

До протоколу додано : довідку відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області про відсутність повторності за ст.130 КУпАП у ОСОБА_1 ; направлення ОСОБА_1 на медичний огляд, у якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння - тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності, розширені зіниці очей, що не реагують на світло; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно з якими, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі; рапорт інспектора УПП ОСОБА_4 відповідно до якого, причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало те, що при здійсненні маневру повороту водій не показав відповідний сигнал. При спілкуванні з водієм останній поводився агресивно та в нього були виявлені вищевказані ознаки наркотичного сп`яніння. Проте, водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі; відомості про правопорушення на транспорті відносно ОСОБА_1 ; відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 не визнав себе винним у вчиненні вищевказаного правопорушення, вказавши на те, що у стані сп`яніння він не перебував. Поліцейські мали провести його огляд на місці зупинки транспортного засобу. Після відмови від проходження огляду він самостійно пройшов такий огляд та ознак сп`яніння в нього не виявлено.

Такої позиції притримувався ОСОБА_1 і при апеляційному розгляді.

Свідок ОСОБА_4 в суді першої інстанції підтвердив обставини, викладені ним у вищевказаному рапорті, та додатково зазначив, що на його запитання щодо вживання наркотичних речовин ОСОБА_1 відповів, що нюхав.

Аналогічні пояснення свідок ОСОБА_4 дав і при апеляційному розгляді.

Відповідно до положень п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проте, в матеріалах, доданих до протоколу, відсутні достатні дані, які б об`єктивно підтверджували, що у ОСОБА_1 поліцейськими дійсно були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, що, в свою чергу, давало б підстави для направлення останнього на огляд у встановленому законом порядку.

У письмових поясненнях свідків від 04 грудня 2019 року, вказаних у протоколі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не міститься даних про те, що у ОСОБА_1 наявні ознаки будь-якого сп`яніння, а вказано лише про відмову останнього від проходження відповідного огляду.

При відтворенні в судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозапису (з нагрудної камери поліцейського), який складається з шести фрагментів, встановлено, що перший фрагмент взагалі не відноситься до даної справи.

На другому фрагменті ОСОБА_1 працівники поліції оголошують розмір штрафу та запитують у нього, чи потрібен йому адвокат.

На третьому - встановлюються анкетні дані свідка.

На четвертому - ОСОБА_1 на неодноразові запитання працівників поліції, чи згоден він їхати до медичного закладу, зазначає, що не згоден, у зв`язку із чим йому повідомлено про те, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. На неодноразові запитання з боку ОСОБА_1 про підстави для проходження огляду в медичному закладі, від працівників поліції відповіді не надійшло.

На п`ятому фрагменті відеозапису зафіксовано, що на запитання поліцейського у ОСОБА_1 , чи буде він надавати пояснення, останній не відповів, та протягом усього часу відеозапису розмовляв по телефону.

Шостий фрагмент містить запис оголошення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з наявного відеозапису не вбачається, що у ОСОБА_1 у встановленому законом порядку поліцейськими виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, які вказані у протоколі.

Більш того, з відеозапису не вбачається і неадекватності в поведінці ОСОБА_1 .

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 показав, що 04 грудня 2019 року його автомобіль був зупинений працівниками поліції та останні запросили його бути свідком відмови водія (яким виявився ОСОБА_1 ) від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. У його присутності не запитували у ОСОБА_1 , чи вживав останній наркотичні засоби. Було темно, тому він ОСОБА_1 не роздивився. Ознак алкогольного сп`яніння в останнього не було. А чи є у особи ознаки наркотичного сп`яніння, він визначати не може. При спілкуванні з поліцейськими ОСОБА_1 трохи нервував, оскільки ситуація була неприємна, але поводився адекватно, хамства та нецензурної лайки не допускав. Був присутній ще один свідок. В його присутності поліцейські огляд ОСОБА_1 не проводили.

При апеляційному розгляді свідок ОСОБА_4 зазначив, що огляд ОСОБА_1 проводився до залучення свідків, із застосуванням ліхтарика перевірялась реакція зіниць його очей на світло.

Проте доказів на підтвердження цих обставин в матеріалах справи немає.

Сам ОСОБА_1 вказані обставини категорично заперечує та свою відповідь на запитання інспектора патрульної поліції про те, чи вживав він наркотичні речовини, пояснює проявом сарказму, який був викликаний безпідставними претензіями до нього з боку поліцейських.

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, в матеріалах справи відсутні достатні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (як про це вказано у протоколі), відповідно і того, що у працівників поліції дійсно були обґрунтовані підстави для направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу.

На викладене суд першої інстанції уваги не звернув, всі доводи сторони захисту належним чином не перевірив, не спростував їх та дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого останньому правопорушення.

З урахуванням викладеного, доводи захисника - адвоката Ями Д.М., викладені в апеляційній скарзі, є слушними, а оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим - підлягає безумовному скасуванню, із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника - адвоката Ями Д.М. задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 03 березня 2020 2020 року, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 331/5429/19