Провадження № 3/592/18/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко Олександр Володимирович, за участі секретаря судового засідання Черей С.В., захисника Холодова С.Є., особи, відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, ФОП « ОСОБА_1 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 277901 від 14.10.2019 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 14.10.2019 о 17.14 годині в м. Суми, вул. Родини Линтварьових біля буд. 63 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA Fortuner 4.0 номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №3500 лікаря нарколога КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань». Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 №2261 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 а ПДР України. Правопорушення вчинив повторно протягом року, що підтверджується постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.07.2019, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, надав пояснення, в яких не заперечував факту перебування у стані алкогольного сп`яніння 14.10.2019 о 17 год 14 хв., пояснив, що 14.10.2019 їхали з ОСОБА_2 на автомобілі TOYOTA Fortuner 4.0 номерний знак НОМЕР_1 з рибалки, за кермом був ОСОБА_2 , у автомобіля виникли перебої в роботі двигуна, зупинились по вулиці Доватора в м. Суми, поблизу школи № 5. Він почав перевіряти двигун. ОСОБА_2 є не місцевим, переселенцем. Він пішов до найближчого магазину та заблукав, зустрів працівників патрульної поліції на службовому автомобілі, які його привезли до місця перебування автомобіля на вул. Доватора. Після чого працівники поліції поїхали. Поки лагодили автомобіль загубили чіп, без якого рух автомобіля не можливий. Не могли знайти цей пристрій, звернулись до молодих хлопців, які перебували поруч за допомогою, щоб знайшли чіп. В цей час він зателефонував співробітнику ОСОБА_3 , щоб той привіз інший чіп від автомобіля та допоміг перегнати т/з за місцем мешкання, після чого вони з ОСОБА_2 на місці зупинки вжили алкоголь та почали чекати приїзду ОСОБА_3 . Поки чекали хлопці віднайшли чіп та віддали його. Біля 16.30 год. знову до них під`їхав той же екіпаж патрульної поліції, як пізніше з`ясувалось ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Патрульний ОСОБА_4 запропонував здійснити супровід їх автомобіля патрульним автомобілем до місця мешкання, та сказав щоб саме він, ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля, хоча об`єктивно бачив, що він вживав алкогольні напої. Він зателефонував ОСОБА_3 та сказав, щоб той не їхав, оскільки будуть супроводжувати працівники поліції. З вул. Доватора рушили повільно двома автомобілями, патрульний автомобіль їхав попереду. Під час слідування його автомобіль зупинив інший патрульний автомобіль, який під`їхав ззаду. Проводила спілкування поліцейська ОСОБА_6 , яка запропонувала йому вийти з автомобіля, зазначивши що причиною зупинки була тріщина на бампері ззаду та схожий автомобіль вчинив ДТП на вул. Засумській та зник. Також підходив ОСОБА_4 та запитував чи вживав він алкогольні напої. Від проходження освідування на стан сп`яніння не відмовлявся стало дуже образливо від таких дій працівників поліції, зокрема ОСОБА_4 , який його обдурив та спровокував на таку ситуацію, щоб він у нетверезому стані сів за кермо автомобіля. До нього застосовували сльозогінний газ, кайданки. В результаті ОСОБА_4 склав на нього протокол. В зв`язку з провокаційними діями інспектора ОСОБА_4 просив закрити провадження у справі.

Захисник ОСОБА_7 підтримав позицію свого підзахисного. Просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях підзахисного складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов таких висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновком експерта тощо, а згідно ч.2 цієї норми Закону обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Допитаний у судовому засіданні інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області Денисенко В. ОСОБА_8 пояснив суду, що 14.10.2019 події відбувались біля 17 години. Він був у складі патрульного екіпажу з ОСОБА_5 . Надійшло повідомлення, що водій Тойота Фортунер перебуває в стані алкогольного сп`яніння на вулиці Баранівській (по лінії 102). Відповідне завдання прийшло на планшет в районі 12 години. Обстежили прилеглу територію але автомобіль не знайшли. О 17.13 т/з було зупинено іншим екіпажем в районі вулиці Р. Линтварьових. Випадково сталося що їхав безпосередньо перед автомобілем ОСОБА_1 , почув, що когось зупиняють та зупинився сам. Підійшов до автомобіля, стежив за обстановкою. Інший екіпаж, зокрема ОСОБА_9 спілкувалась з водієм. Його зупинили, бо автомобіль був в орієнтуванні про ДТП та були пошкодження автомобіля. Бабічев спілкувався з ОСОБА_9 , кричав. Ним складались матеріали за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , возили його в наркодиспансер.

На запитання суду про попереднє спілкування з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтвердив цю обставину, зазначив, що ним разом з ОСОБА_5 за півгодини до подій був виявлений автомобіль ОСОБА_1 , але підстав складати матеріали не було, оскільки факту керування в стані алкогольного сп`яніння тоді не було, ні про що з ОСОБА_1 не домовлявся та не супроводжували.

Допитана у судовому засіданні інспектор УПП в Сумській області Хуторненко О.О ОСОБА_10 пояснила суду, що 14.10.2019 разом з ОСОБА_4 в складі екіпажу патрулювали територію, ОСОБА_4 було орієнтування на автомобіль, побачили цей автомобіль у нерухомому стані на вулиці Доватора, присутні особи казали, що з них ніхто не водій. Що казав ОСОБА_1 не пам`ятає. Можливо розмова про допомогу була у ОСОБА_1 з напарником ОСОБА_4 . Поїхали та через декілька хвилин почули, що позаду інший екіпаж зупинив автомобіль ОСОБА_1 Інспектор ОСОБА_9 виявила ознаки алкогольного сп`яніння у водія. Возили ОСОБА_1 до наркологічного диспансеру. Напарник ОСОБА_4 складав на нього матеріали за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Показання ОСОБА_1 відповідають даним відеозапису, наданим суду Управлінням патрульної поліції в Сумській області, який оглянутий у судовому засіданні та показанням свідків: - ОСОБА_2 , який в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_1 у нього дружні відносини, знає його років 15. 14.10.2019 поїхали на рибалку на автомобілі ОСОБА_1 , за кермом був він ( ОСОБА_2 ) біля 16.00 годин були на ОСОБА_11 , де саме сказати не може бо погано орієнтується. Щось сталося з автомобілем, зупинились, щоб полагодити, випадково загубили чіп від автомобіля. ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_3 , щоб той привіз запасний чіп. Поки чекали він пішов до магазину, коли повертався загубився. Побачив патрульний автомобіль поліції, звернувся по допомогу, вони возили на патрульному автомобілі, шукали авто ОСОБА_1 . Коли приїхали з`ясувалось, що молоді хлопці допомогли ОСОБА_1 , знайшли чіп. Поліцейські поїхали. Поки чекали ОСОБА_3 випили горілки. Знову приїхав той же патрульний автомобіль, ОСОБА_1 попросив, щоб вони відігнали авто до його дому оскільки він вже вжив алкоголь, вони відмовились, сказали щоб він сів за кермо, а вони проведуть їх до Воровського, щоб чогось не сталося. Поїхали за поліцейським, проїхали близько 1 кілометра та приблизно через 5 хвилин почули сирену позаду, зупинились. Патрульні сказали ОСОБА_1 , що він в стані алкогольного сп`яніння, одягли наручники поклали на землю;

- ОСОБА_3 , який в судовому засіданні пояснив, що працює у ОСОБА_1 водієм, керує його маршрутним таксі, у них добрі відносини. 14.10.2019 близько 16.00 год. йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив з його дому забрати запасний чіп від автомобіля з ключами, щоб відігнати автомобіль до місця стоянки. Поки він збирався, хвилин через 30-40 знову зателефонував ОСОБА_1 , сказав «отбой», чіп знайшли та їх супроводжує патрульна поліція і вони їдуть додому.

Щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджуються показаннями, як самого ОСОБА_1 так і Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.10.21019 (а.с. 3).

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 та вимог норм КУпАП.

У розумінні ст.ст. 8, 256, 283 КУпАП розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ст.9 Конституції чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Суд звертає увагу, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини провадження у справах про адміністративні правопорушення, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Лучанінова проти України» (заява № 16347/02 від 09.06.2011 р.); «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (заява N 20347/03) від 12.03.2009 р.).

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

У випадку, коли захист заявляє про провокацію злочину з боку правоохоронців, головне питання полягає у тому, чи був би злочин вчинений без втручання правоохоронців. Характер тиску або інших способів підштовхнути особу до вчинення злочину, є лише одним з факторів, який слід приймати до уваги при вирішенні питання про наявність провокації, але на цьому проблема не вичерпується. Для вирішення цього питання має прийматися більш широкий контекст, ніж безпосередня поведінка учасників під час події, яку захист вважає провокацією, а обвинувачення допустимим методом розслідування.

Відповідно до сформованої позиції Європейського суду з прав людини наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обґрунтування щодо використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів. В іншому випадку таке законодавство не відповідає принципу «справедливого судочинства». (Рішення ЄСПЛ у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Худобін проти Російської Федерації» від 26 жовтня 2006 року, «Ваньян проти Російської Федерації» від 15 грудня 2005 року, «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року.)

ОСОБА_1 заявлено про те, що така його дія була спровокована працівником поліції, який, побачивши його з ознаками сп`яніння, наказав саме йому сісти за кермо та відігнати автомобіль.

Обов`язок доведення відсутності провокації, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, покладений на особу, яка має підтримувати висунуте обвинувачення.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 , пояснень на спростування заяви ОСОБА_1 про провокацію вчинення адміністративного правопорушення фактично не надав.

Таким чином, вважаю не спростованою заяву ОСОБА_1 про те, що правопорушення ним не було б вчиненим, якби не дії співробітника поліції, що своїм наказом схилив його сісти за кермо автомобіля, завідомо знаючи про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію" завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Згідно з вимогами п.1, 2, 3, 4, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Досліджені у судовому засіданні докази в повній мірі підтверджують доводи ОСОБА_1 про події, за яких було відносно нього складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, вищезазначена дія працівників поліції, зокрема ОСОБА_4 , була спрямована не на усунення та припинення майбутнього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , як того вимагають вимоги Закону України «Про Національну поліцію», а навпаки, на підбурювання його до вчинення адміністративного правопорушення, та у подальшому складанням на нього протоколу про адміністративне правопорушення, що засвідчує штучність створеної ситуації.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відбулась провокація з боку працівників поліції стосовно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Раманаускас проти Литви" зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

Згідно ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

Отже враховуючи, що з боку працівників поліції була провокація у вигляді спонукання особи до вчинення адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130 ч. 2, ст. 247 ч. 1 п.1, ст. 284 ч.1 п.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Литовченко