Справа № 263/8958/20 Провадження №3/263/2810/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Федоренко Тетяна Іванівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДФС у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя після доопрацювання надійшов адміністративний протокол №0418 від 13.06.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за фактом ведення господарської діяльності без державної реєстрації.

В протоколі у графі дата,час і місце порушення зазначено: 13.06.2020, 09:45.

Суд в обов`язковому порядку повинен перевірити матеріали адміністративної справи, що надійшли до суду на їх відповідність вимогам закону, в тому числі статтями 254,256 КУпАП.

Вивчивши протокол у справі про адміністративне правопорушення, матеріали справи, проаналізувавши та зіставивши їх між собою та в сукупності, суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 мають бути повернуті відповідному органу задля доопрацювання за наступних підстав.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягаєтьсядо адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Проте в протоколі №0418 від 13.06.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не зазначено точне місце де саме було скоєно вказане правопорушення, а у доданому рапорті вказано БП зс008 автомобільна дорога Маріуполь-Нікольське, відсутність інформації про місце скоєння правопорушення перешкоджає правильному визначенню підсудності справи.

Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 24.06.2020 року матеріали адміністративної справи поверталися на належного оформлення та направлення на розгляд за підсудністю. Однак, до суду повторно направлено протокол без усунення недоліків та не надано жодних доказів, про які було вказано у постанові суду від 24.06.2020 року.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейшейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод. Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Основними засадами судочинства, визначенимист.129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до абз. 5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу, для належного оформлення. Враховуючи зазначене, вважаю, що протокол та додані до нього матеріали справи про адміністративне правопорушення, слід повернути до Головного управління ДФС у Донецькій області для належного оформлення, відповідно до норм діючого законодавства України, враховуючи права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, а також задля уникнення порушення права на справедливий суд.

Керуючись ст.ст. 256, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Головного управління ДФС у Донецькій області для належного дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.І.Федоренко