Дата документу 15.10.2020
ЄУ № 942/1005/20
Провадження №3/942/604/20
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2020 року смт. Новопсков
Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Чалий А.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Новопсковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Краматорськ Донецької області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 05 лютого 2001 року Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області, який не працює, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
До Новопсковського районного суду Луганської області після доопрацювання надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 330458 від 06.08.2020 відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зі змісту якого вбачається, що 06.08.2020 о 03 год. 40 хв. ОСОБА_1 , будучи особою, яку поміщено до місця обсервації за адресою: вул. Чернишової, 1, смт. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області, самовільно покинув лікувальний заклад КНП «Новопсковське ТМО», чим порушив підпункт 3 п. 10 постанови КМУ від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів» та вимоги головного лікаря вказаного лікувального закладу.
В судове засідання, призначене на 15.10.2020, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.
З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не надав, враховуючи положення ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ст. 44-3 КУпАП, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 31.08.2020 вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення був повернутий для усунення недоліків.
Після повторного направлення протоколу про адміністративні правопорушення до суду, до адміністративного матеріалу було долучено постанови Головного державного санітарного лікаря України №2 від 21.03.2020 та №7 від 02.04.2020. Однак вимоги суду, зазначені у постанові Новопсковського районного суду Луганської області від 31.08.2020, не виконані, з огляду на наступне.
Згідно ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність задане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Норма ст. 44-3 КУпАП, яка ставиться у провину ОСОБА_1 , носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Диспозиція ст. 44-3 КУпАП чітко визначає, що повинно бути встановлено порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Тобто, норми ст. 44-3 КУпАП відсилають до інших законодавчих чи нормативних актів, або ж рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Відповідно, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено, які конкретно правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, в даному випадку повинні були бути застосовані (з викладенням їх змісту), і які положення таких правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, були порушені.
Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст. 44-3 КУпАП.
Відповідно до ст. 31 вищенаведеного Закону обсервації та самоізоляції підлягають особи, які підпадають під критерії, визначені в рішенні про встановлення карантину.
Згідно з п.п. 3 п. 10, п.п.3 п. 20 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 на території України на період дії карантину забороняється: самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації. Самоізоляції підлягають: особи, що перетинають державний кордон та прибули з держави або є громадянами (підданими) держав із значним поширенням COVID-19 (крім осіб, які не досягли 12 років, є громадянами (підданими) держав із значним поширенням COVID-19 та не перебували на території таких держав протягом останніх 14 днів або прямують територією України транзитом та мають документи, що підтверджують виїзд за кордон протягом двох діб, працівників дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв офіційних міжнародних місій, організацій, акредитованих в Україні, та членів їх сімей, водіїв та членів екіпажу вантажних транспортних засобів, автобусів, що здійснюють регулярні перевезення, членів екіпажів повітряних і морських, річкових суден, членів поїздних і локомотивних бригад, інструкторів збройних сил держав членів НАТО та держав учасниць програми НАТО Партнерство заради миру, які беруть участь у заходах з підготовки підрозділів Збройних Сил України, діячів культури за запрошенням закладу культури разом з однією особою, що супроводжує кожного з них, якщо немає підстав вважати, що вони були в контакті із хворою на COVID-19 особою). Державою із значним поширенням COVID-19 є держава, в якій наявна одна з таких ознак: кількість нових випадків реєстрації хвороби COVID-19 на 100 тис. населення за останні 14 днів перевищує кількість таких випадків в Україні; приріст нових випадків реєстрації хвороби COVID-19 у державі за останні 14 днів порівняно з попередніми 14 днями становить більш як 30 відсотків. Перелік держав із значним поширенням COVID-19 формується Міністерством охорони здоров`я та переглядається кожні сім днів. Особа, яка підлягає самоізоляції, у зв`язку з перетином державного кордону, зобов`язана встановити та активувати мобільний додаток системи (далі мобільний додаток). У разі неможливості встановлення такого додатка особа підлягає обсервації. Самоізоляція, обсервація особи у зв`язку з перетином державного кордону (яка прибула з держави або є громадянином (підданим) держави із значним поширенням COVID-19) припиняється у разі одержання негативного результату тестування на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції, який проведено після перетину державного кордону або не пізніше ніж за 48 годин до перетину.
Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 є особою, яка перетнула державний кордон України, тобто є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
В матеріалах справи міститься інформована добровільна згода особи на проведення обсервації та спостереження за станом здоров`я, діагностики та лікування, зі змісту якої вбачається, що 05.08.2020 ОСОБА_1 , у зв`язку з потенційним ризиком інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, надав згоду на обсервацію протягом щонайменше 14 календарних діб за умови відсутності нових випадків інфекцій. Однак вказана інформована добровільна згода не містить адреси, за якою ОСОБА_1 повинен був пройти обсервацію.
Крім того, в матеріалах справи відсутні докази про направлення ОСОБА_1 на госпіталізацію до обсерватору (ізолятору), яким визначено терапевтичне відділення Білолуцького підрозділу КНП «Новопсковське ТМО» (вул. Чернишової, 1, смт. Білолуцьк), оформлення надходження ОСОБА_1 до обсерватору та про відмову останнього від обсервації.
Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В рішенні ЄСПЛ «Карелін проти Російської Федерації» (KARELIN v. RUSSIA), заява № 926/08, остаточне від 06.03.2017, суд дійшов висновку, що суддя не може самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже це становитиме порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Вищезазначені недоліки, допущені при складенні та оформленні адміністративного матеріалу, позбавляють суд можливості здійснити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення, перевірити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, і, як наслідок, здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення та прийняти у справі законне і об`єктивне судове рішення.
При виявленні недоліків в протоколі чи інших матеріалах, які перешкоджають або роблять неможливим об`єктивний розгляд справи, особа, що проводить підготовку до його розгляду, повертає ці матеріали органу, що порушив адміністративне провадження.
Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14).
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП повернути до Новопсковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області для усунення недоліків та приведення його у відповідність до вимог чинного КУпАП.
Суд звертає увагу на необхідність усунути зазначені недоліки в максимально стислі строки, оскільки відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
Керуючись ст. ст. 256, 268 КУпАП, суддя
Адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Новопсковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, для усунення недоліків.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В. Чалий