Справа № 638/6179/20
Провадження № 3/638/1870/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Рибальченко Л.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 №272968 від 20 квітня 2020 року, згідно якого 20 квітня 2020 року приблизно о 01:50 год. ОСОБА_1 знаходячись по вул АДРЕСА_2 Ромена Ролана, буд. 12 АДРЕСА_3 м. Харків перебував у стані алкогольного сп`яніння, голосно висловлювався нецензурною лайкою у бік поліцейських та громадян, поводив себе неадекватно та агресивно, активно розмахував руками та ногами, на неодноразові законні вимоги працівника поліції припинити протиправну поведінку не реагував, поводив себе зухвало та чіплявся до формений одяг в присутності двох свідків, чим чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та вказав, що він не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення. Зазначений протокол та інші наявні в матеріалах справи докази, не доводять його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Крижановський М. В. в судовому засіданні зазначив, що факти вчинення адміністративних правопорушень не підтверджені належними та допустимими доказами, тому справу про адміністративні правопорушення слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Надав до суду заперечення на протокол у справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначає, що правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП повинно проявлятися у відмові від виконання наполегливих неодноразових повторених вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Проте в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, зокрема, відсутнє посилання на те, від виконання яких саме законних вимог працівника поліції відмовився ОСОБА_1 та у зв`язку з чим його відмову слід вважати злісною непокорою. Пояснення свідків є ідентичними за своїм змістом та були написані під диктовку співробітника поліції, тому не можуть вважатися допустимими доказами у даній справі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку про таке.

Диспозицією ст. 185 КУпАП, яка входить в розділ глави 15 КУпАП, передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Суб`єкт вказаного правопорушення загальний, тобто фізична осудна особа, яка досягла 16-ти річного віку.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N8 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7).

Відтак, відповідно до ст. 185 Кодексу про адміністративні правопорушення (злісна непокора), таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Саме на таке тлумачення посилається і Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 не вказано, в чому конкретно полягає чи виражається законне розпорядження або вимога поліцейського при виконанні ним службових обов`язків і що такі розпорядження або вимоги працівника поліції були законними, а також чим це підтверджується.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з яких не вбачається, які саме вимоги або законні розпорядження висувались до ОСОБА_1 поліцейським при виконанні ним службових обов`язків та чи були такі вимоги наполеглививі та неодноразово повторені. Свідоком ОСОБА_3 у письмових поясненнях зазначено, що ОСОБА_1 вчинив опір поліції, що не відноситься до об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Щодо пояснень працівника поліції про обставини події, що містяться в рапорті працівника поліції, то такі пояснення не можна визнати допустимими доказами, оскільки їх джерелом є працівник органу, який у даній справі зобов`язаний збирати докази згідно положень ч. 2 ст. 251 КУпАП.

Так, відповідно до постанови Верховного Суду України від 20.05.2020 у справі №524/5741/16-а, провадження №К/9901/33786/18, рапорт працівника поліції не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

До того ж, зі змісту рапорту працівника поліції не вбачається, від виконання яких саме вимог працівників патрульної злісно ухилявся ОСОБА_1 .

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених диспозицією статті ст.185 КУпАП, суду не надано.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ні протоколом про адміністративне правопорушення, ні матеріалами справи відносно ОСОБА_1 не підтверджено, які саме законні вимоги працівника поліції, при виконанні ним службових обов`язків злісно не виконував ОСОБА_1 , чи взагалі висувалися працівниками патрульної поліції такі вимоги, чи були вони наполегливими та неодноразово повтореними.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КпАП України орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП., тому справа підлягає закриттю, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 124, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її вручення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя