Справа №461/713/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митниці ОСОБА_1 І., захисника Оприска М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.472 Митного кодексу України,

встановив:

29.10.2019 року близько 04 години 12 хвилин в зону митного контролю на в`їзд в Україну по смузі руху «Червоний коридор» пункту пропуску «Грушів-Будомєж» митного поста «Грушів» Львівської митниці ДФС заїхав рейсовий автобус, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , сполученням «ЛЕГНИЦЯ КИІВ», в якому ОСОБА_2 слідував як водій. Під час проведення візуального огляду даного автобуса виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів, які є обов`язкові для письмового декларування і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Для здійснення митного оформлення ОСОБА_2 та пасажири, що слідували в автобусі, подали митні декларації, в яких заявили про відсутність товарів, що підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, або товарів обмежених до переміщення через митний кордон України. Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем №371» автобус було скеровано в місце поглибленого огляду транспортних засобів де, під час проведення митного огляду транспортного засобу (акт митного огляду UA209080/2019/013056 від 29.10.2019 р.), у конструктивних порожнинах колісних арок автобуса (без ознак приховування) було виявлено товар, не зазначений у жодній декларації, а саме:

1. Штани дитячі т.м «Niebieski Ksiezyc» арт. KB-2177A у кількості 5 шт.,

2. Светр спортивний дитячий т.м «B&Q» арт. J3-3253 у кількості 14 шт.,

3. ОСОБА_3 дитячі т.м «Niebieski Ksiezyc» арт. PF-2056A у кількості 5 шт.

4. Куртки дитячі т. м. «HAPPY HOUSE» арт. KK579 у кількості 5 шт.,

5. Блузки дитячі т.м. «HAPPY HOUSE» арт. НОМЕР_3 у кількості 15 шт.,

6. Блузки дитячі т.м. «HAPPY HOUSE» арт. НОМЕР_4 у кількості 20 шт.,

7. Блузки дитячі т.м. «HAPPY HOUSE» арт. HB-2267 у кількості 15 шт.,

8. Блузки дитячі т.м. «HAPPY HOUSE» арт. HB-2271 у кількості 15 шт.,

9. ОСОБА_3 дитячі т.м «Niebieski Ksiezyc» арт. НОМЕР_5 у кількості 15 шт.,

10. Куртки дитячі т.м. «HAPPY HOUSE» арт. KK579 у кількості 5 шт.,

11. Куртки дитячі т.м. «COLLECTION F26» арт. YY-2101A у кількості 20 шт.,

12. Куртки дитячі т.м. «Niebieski Ksiezyc» арт. НОМЕР_6 у кількості 20 шт.,

13. Куртки дитячі т.м. «HAPPY HOUSE» арт. KK579 у кількості 5 шт.,

14. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9728 у кількості 15 шт.,

15. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9731 у кількості 15 шт.,

16. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9734 у кількості 15 шт.,

17. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9738 у кількості 15 шт.,

18. Піжами дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-7057 у кількості 15 шт.,

19. Піжами дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-8285 у кількості 5 шт.,

20. Піжами дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-8284 у кількості 15 шт.,

21. Костюми дитячі т.м. «Niebieski Ksiezyc» арт. TD-2161A у кількості 10 шт.,

22. Костюми дитячі т.м. «Niebieski Ksiezyc» арт. TD-2159B у кількості 10 шт.,

23. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9652 у кількості 15 шт.,

24. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9656 у кількості 15 шт.,

25. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9661 у кількості 15 шт.,

26. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9657 у кількості 15 шт.,

27. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9658 у кількості 15 шт.,

28. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9660 у кількості 14 шт.,

29. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9694 у кількості 15 шт.,

30. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9655 у кількості 15 шт.,

31. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9692 у кількості 15 шт.,

32. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9671 у кількості 15 шт.,

33. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9695 у кількості 15 шт.,

34. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9672 у кількості 15 шт.,

35. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9673 у кількості 15 шт.,

36. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9675 у кількості 15 шт.,

37. Джинси дитячі т.м. «B&Q» арт. T2-141 у кількості 15 шт.,

38. Джинси дитячі т.м. «B&Q» арт. T2-147 у кількості 15 шт.,

39. Джинси дитячі т.м. «B&Q» арт. T2-146 у кількості 15 шт.,

40. Джинси дитячі т.м. «B&Q» арт. T2-140 у кількості 15 шт.,

41. Спортивний комплект т.м. «HAPPY HOUSE» арт. WB-2425 у кількості 15 шт.

ОСОБА_2 виявлений товар визнав своєю власністю.

Захисник в ході розгляду справи факт правопорушення заперечив, вказуючи, що з вилученого товару ОСОБА_2 належить лише його частина, яка відображена у документах про придбання товару наданих в судовому засіданні, де заначено прізвище покупця. Інший товар належить другому водію автобуса ОСОБА_4 . Просив закрити провадження через відсутність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. З цього приводу також подав письмові пояснення та рахунки-фактури щодо придбаного товару.

Представник Галицької митниці Держмитслужби протокол підтримав.

Заслухавши пояснення представника митниці, ОСОБА_2 та його захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Згідно ст. 246, ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію розпочинається митне оформлення метою якого є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно ч.8 ст. 257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів:

1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення;

2) відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору;

3) відомості про найменування країн відправлення та призначення;

4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери;

5) відомості про товари:

а) найменування;

б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар;

в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах);

г) код товару згідно з УКТ ЗЕД;

ґ) найменування країни походження товарів (за наявності);

д) опис упаковки (кількість, вид);

е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру;

є) фактурна вартість товарів;

ж) митна вартість товарів та метод її визначення;

з) відомості про уповноважені банки декларанта;

и) статистична вартість товарів;

6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про застосування заходів гарантування їх сплати:

а) ставки митних платежів;

б) застосування пільг зі сплати митних платежів;

в) суми митних платежів;

г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3 1 цього Кодексу;

ґ) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів;

д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати);

7) відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови;

8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України;

9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу;

10) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).

Згідно ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно ст. 266 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Згідно ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Згідно наявних у матеріалах справи доказів ОСОБА_2 , обравши зону митного контролю «червоний коридор», переміщував через митний кордон України вищевказаний товар шляхом недекларування, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність та кількість), що доводиться дослідженими в ході розгляду справи:

протоколом про порушення митних правил №4124/20900/19 від 29.10.2019 року, яким зафіксовано факт порушення, а ОСОБА_2 , відповідно до відомостей відображених у протоколі, визнав зазначений у ньому товар своєю власністю. Жодних зауважень до протоколу ОСОБА_2 не мав;

описом предметів вилучених у ОСОБА_2 , який співпадає з переліком товарів зазначених у протоколі ;

копією контрольного талону для проходження по «червоному коридору»;

копією паспорта ОСОБА_2 ;

копією свідоцтва про реєстрацією транспортного засобу;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 , наданими митному органу. Згідно яких взяли товар для того, щоб одягнути родину;

актом проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, яким зафіксовано факт перевезення вилученого товару та фото таблицею до нього;

митною декларацією ОСОБА_2 з якої вбачається, що відображених у протоколі та виявлених під час огляду товарів останній не задекларував;

висновком проведеної експертизи №-0009 від 02.01.2020 року, згідно якого вартість предметів правопорушення становить 162 436,05 гривень.

Вищенаведені докази доводять факт вчинення правопорушення, є належними та допустимими.

Під час проходження митного контролю з фактом правопорушення погоджувалася особа, яка притягується до адміністративної відповідальності. Так, ОСОБА_2 визнав товар своєю власністю, документів, які б підтверджували його вартість митному органу не подав, жодних зауважень до протоколу не висловив.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 змінив свої пояснення щодо суті правопорушення і обставин, які його супроводжували та стверджував, що жодних дій, спрямованих на переміщення товару шляхом його недекларування не вчиняв, а виявлений незадекларований товар весь йому не належить. Також, пояснив, що тричі говорив інспектору митниці, що весь товар йому не належить. Товар він придбав за погодженням з ОСОБА_5 . Частину товару хотів залишити собі, а весь товар визнав своєю власністю, оскільки розгубився. Він хотів придбати для себе тільки 5 пар штанів та 5 курток, решта товару належить його напарнику ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_7 , в судовому засіданні пояснив, що є військовослужбовцем Львівського прикордонного загону. Був присутній під час складання протоколу. У протоколі все відображено вірно. Водій автобуса був також присутній при огляді. Товар з декларацією звіряли митники. Протокол склали на ОСОБА_2 , оскільки він був водієм автобуса та перебував за кермом під час перетину кордону.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що є другим водієм автобуса в якому слідував ОСОБА_2 . Вилучений товар надав ОСОБА_9 . Він його взяв в автобус. Він мав з ОСОБА_2 домовленість щодо перевезення товару. За перевезення товару ОСОБА_8 мав отримати гроші, а ОСОБА_2 мав взяти собі декілька речей, з числа тих, які вони перевозили. ОСОБА_2 був за кермом під час перетину кордону та був присутній під час складання протоколу.

Інспектор митного органу Мельник О.В ОСОБА_10 в судовому засіданні протокол підтримала. Пояснила, що товар був виявлений нею та представником відділу контрабанди. ОСОБА_2 визнав товар своєю власністю. Ніхто з пасажирів або інший водій не повідомляли, що цей товар належить їм.

За процедурою проведення огляду товарів, яка передбачена ст.338 МК України, огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється у присутності особи, яка переміщує ці товари, транспортні засоби через митний кордон України чи зберігає товари під митним контролем, а у разі її відсутності - за умови залучення не менше ніж двох понятих. Як поняті запрошуються особи, не заінтересовані у результатах огляду (переогляду). Працівники митних органів не можуть бути понятими.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 під час проведення огляду був присутній. Зауваження та доповнення до акта огляду та протоколу у нього були відсутні, акт та протокол підписані ОСОБА_2 особисто.

Статтею 472 Митного кодексу України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Вищеописані надані суду та досліджені в процесі судового розгляду докази у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_2 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.

У свою чергу, суд не бере до уваги долучені рахунки-фактури про придбання ОСОБА_11 та ОСОБА_2 на території Польщі товарів та доводів про належність частини товарів ОСОБА_6 , адже такі товаросупровідні документи не містять повністю тотожних найменувань товарів, які були вилучені під час проходження ОСОБА_2 митного контролю, а перелік придбаного згідно даних документів товару не співпадає з актом про перерахунок товару, який міститься на складі митниці та даними відображеними у протоколі, в тому числі щодо кількості одиниць товару. Таким чином, посилання ОСОБА_2 та його захисника на те, що весь товар ОСОБА_2 не належить не спростовують фактів відображених у протоколі, адже в процесі судового розгляду достеменно встановлено, що ОСОБА_2 під час проходження митного контролю був обізнаний, що ним перевозиться товар який підлягає декларуванню, однак жодних заходів для недопущення порушень митного законодавства не вчинив. Крім цього, у даному випадку митне оформлення починається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів та зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документу, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України). Декларант - це особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування (ст. 4 Митного кодексу України).

Посилання ОСОБА_2 не те, що він підписав протокол без зауважень, оскільки був розгублений також не можуть слугувати підставою для звільнення від відповідальності за порушення митних правил. При цьому, в процесі розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 неодноразово проходив митні процедури та обізнаний в тому, як ці процедури відбуваються.

Суд не бере до уваги покази допитаного в судовому засіданні інспектора Мельник О.В., як доказ доведення вини ОСОБА_2 , оскільки даний свідок складав протокол, тобто за переконанням суду є зацікавленою особою. Однак суд відзначає, що покази цього свідка повністю узгоджуються з матеріалами справи та суперечностей не містять.

Покази свідка ОСОБА_8 , за своєю суттю, обставин, викладених у протоколі не спростовують, оскільки як встановлено судом, останній був присутній під час проведення митного оформлення, жодних зауважень з приводу складання протоколу та належності частини товару йому не висловлював, хоча, в силу своєї роботи, повинен бути обізнаний про порядок та процедуру митного оформлення.

Порушення митних правил визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).

За даних обставин ОСОБА_2 умисно порушив митні правила, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки і свідомо допускав настання цих наслідків. Пояснення ОСОБА_2 надані в судовому засіданні розцінюються судом як такі, що дані з метою уникнення відповідальності.

Таким чином, аналізуючи подані докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України доведена повністю.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Така позиція ґрунтується на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення, суд також враховує положення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких, кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, відсутність відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, ступеня вини, способу вчинення правопорушення, враховуючи мету призначення покарання та співрозмірність покарання вчиненому правопорушенню, приходжу до висновку, що до ОСОБА_2 слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості предметів правопорушення, а товар, що був предметом порушення митних правил слід конфіскувати в дохід держави.

Відповідно до висновку проведеної експертизи №-0009 від 02.01.2020 вартість предметів правопорушення становить 162 436,05 гривень.

Також, з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил на складі митниці.

Крім цього, статтею 40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 472, 486, 527, 528 МК України,

постановив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, який був предметом порушення митних правил 162 436,05 гривень.

Вилучений згідно протоколу №4124/20900/19 від 29.10.2019 року товар конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил 15 965,99 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420,40 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.