Справа № 367/3547/20 Головуючий у суді І інстанції Оладько С.І.
Провадження № 33/824/3887/2020 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 27 серпня 2020 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,проживаючого в АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 09червня 2020 року о 10годині 05 хвилинв м. Буча повул. Заводська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в пристуності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 27 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 27 серпня 2020 року скасувати та провадження в справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що його, як сторону, яка притягується до відповідальності повною мірою було позбавлено права на справедливий на неупереджений суд, порушено принцип змагальності сторін, оскільки судом першої інстанції розгляд справи відбувся однобічно, суд першої інстанції упереджено поставився до розгляду справи та всіляко своїми діями не сприяв принципу змагальності.

Так, в наданому та оглянутому в ході судового засідання відеозапису, як доказу винуватості ОСОБА_1 можна побачити, що працівники поліції пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», проте не пропонували пройти освідування на стан сп`яніння в медичному закладі, що є грубим порушенням процедури проведення освідування на стан сп`яніння.

Апелянт вказав, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що є грубим порушенням норм закону. Відтак, оскільки співробітниками поліції не додержано порядку освідування особи на стан сп`яніння, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апелянт вказав, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 226327 від 09 червня 2020 року не відповідає вимогам, встановленим ст. 256 КУпАП, складений із порушенням норм КУпАП та є таким, що не може бути належним та допустимим доказом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Письмові пояснення свідків, на думку апелянта, також не можуть бути взяті до уваги, оскільки свідкам було запропоновано бути присутніми при складанні адміністративного протоколу, проте не зазначено місця вчинення адміністративного правопорушення та де відібрані дані пояснення. Крім того, свідки надають пояснення, що апелянт відмовився від огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, проте дані пояснення є неправдивими, оскільки на відеозаписі чітко видно, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на приладі «Драгер», відмови від проходження огляду в медичному закладі не було.

До Київського апеляційного суду ОСОБА_1 подав клопотання, в якому просив розглядати справу про адміністративне правопорушення у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вище зазначених вимог закону та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, свої висновки на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 226327 від 09 червня 2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції неможливо погодитися, виходячи з наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 226327 від 09 червня 2020 року вбачається, що 09червня 2020 року о 10годині 05 хвилинв м. Буча повул. Заводська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння:різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в пристуності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою провину у вчиненні вищезазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що він із своєю дружиною на автомобілі виїхали від магазину «Фора», що по вул. Яблунська в м. Буча. Побачив, що по вул. Гагаріна, м. Буча, розвертається поліцейський автомобіль та поїхали в їхньому напрямку. Він повернув по вул.Заводська до переїзду. Поліцейські повернули за ним, увімкнули сирену і він зупинився. Підійшов інспектор, ОСОБА_1 одягнув маску і відкрив вікно у машині. Поліцейський сказав, що порушено правила, не пристебнуті ременем безпеки, попросивнадати йому технічний паспорт, страховку, водійські права, наказав вийти з автомобіля. Разом з ним вийшла дружина. ОСОБА_1 вибачився, що вони були не пристебнуті та сказав, що він виправиться, на що інспектор сказав, що від ОСОБА_1 іде запах позавчорашнього алкоголю. ОСОБА_1 сказав, що він гіпертонік і алкоголь не вживає. Але його ніхто не слухав. Поліцейський почав зупиняти зустрічні машини. З машин вийшли чоловіки, поліцейський поставив апарат на машину і сказали дути, однак він відмовився, бо був дуже знервований.Поліцейський сказав підписати протокол, але вінвідмовився так як там була написана не правда. Проходити огляд в медичному закладі поліцейські не пропонували.

Зазначене повністю підтверджується відеозаписом, який переглянутий апеляційним судом, та з якого вбачається, що працівники поліції, зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 та повідомили останнього про причину зупинки. Після проведення перевірки документів та спілкування з водієм працівниками поліції були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя. Далі працівниками поліції було запрошено двох свідків, в присутності яких ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що останній відмовився.

Так, порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735.

Відповідно до ч. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Відповідно до ч. 7 вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

Так, під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги працівниками поліції дотримані не були, оскільки з відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, не дивлячись на те, що він відмовився від проходження огляду на місці.

У зв`язку з недотриманням працівниками поліції вимог закону щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, висновок суду про порушення останнім положень п. 2.5 ПДР України є безпідставним.

Щодо наявних в справі письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то апеляційний суд, з врахуванням іншого доказу, а саме - відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовано недотримання працівниками поліції порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, вважає ці пояснення свідків недостатніми та суперечливими доказами наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

На думку апеляційного суду, законність складання протоколу про адміністративне правопорушення, з врахуванням усіх вище наведених обставин викликає розумні сумніви, які виключають можливість визнання цього документу як допустимого та достовірного доказу в справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з наведеного, висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно яких його притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 27 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон