Справа № 428/5963/20
Провадження №3/428/1569/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., за участю секретаря Солошенка П.В., захисника адвоката Брошка І.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Луганські області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БД № 293788, 17.07.2020 о 03:44 год., на трасі т-13-06, біля с.Смолянинове, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем-терапевтом в медичному закладі КНП СМБЛ ВНЦЕМО, м.Сєвєродонецьк, вул.Єгорова, 2-б, висновок №506 від 17.07.2020.

Відповідно до протоколу серії БД № 310471, 17.07.2020 о 03:44 год., на трасі т-13-06, біля с.Смолянинове, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_2 , не був пристебнутий ременем безпеки та під час перевірки документів, виявилось, що не має посвідчення водія, тобто не має права керування ТЗ.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просив провести розгляд без його участі, за участю захисника ОСОБА_2 .

Адвокат Брошко І.В. в судовому засіданні не заперечував проти фактів викладених в протоколах про адміністративні правопорушення, на підставі наявних доказів, зазначав, що оскільки ОСОБА_1 взагалі не має посвідчення водія, то його не можна позбавляти права керування транспортними засобами.

Вислухавши надані пояснення, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Законом України № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» виключено п.п. 2-4, 7, п.1, п.п. 171 Закону № 2617-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень, які вводили до Кримінального Кодексу України ст. 286-1 Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та нову редакцію ст. 130 КУпАП. Закон набрав чинності 03.07.2020.

Таким чином кримінальна відповідальність, передбачена ст. 286-1 КК України, скасована та повернуто адміністративну відповідальність за вчинення даного правопорушення в редакції КУпАП, що діяла до 30.06.2020.

Подія, за якою складено протокол про адміністративне правопорушення, сталася 20.07.2020.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Відповідно до диспозиції ч.5 ст.121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч.2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Як слідує з наявних матеріалів ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на момент вчинення правопорушення є особою віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітній).

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 2.1 «а», «в» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БД № 293788 від 17.07.2020, на трасі т-13-06, біля с.Смолянинове, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем-терапевтом в медичному закладі КНП СМБЛ ВНЦЕМО, м.Сєвєродонецьк, вул.Єгорова, 2-б, висновок №506 від 17.07.2020.

Відповідно до протоколу серії БД № 310471, 17.07.2020 о 03:44 год., на трасі т-13-06, біля с.Смолянинове, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_2 , не був пристебнутий ременем безпеки та під час перевірки документів, виявилось, що не має посвідчення водія, тобто не має права керування ТЗ.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.126, ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що був досліджений у судовому засіданні, який містить фіксацію обставин виявлення 17.07.2020 працівниками поліції адміністративних правопорушень та складення щодо ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення.

Наданими відеозаписами підтверджується факт керування ОСОБА_1 20.07.2020 транспортним засобом, підстави зупинки не пристебнутий ременем безпеки, відсутність посвідчення водія, наявність характерних ознак сп`яніння та надання згоди на проведення огляду в медичному закладі. Крім того, наданими записами зафіксовано проведення огляду та обставини складання протоколів, права та наслідки роз`яснено, від керування відсторонювався.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується, наявними висновком щодо результатів медичного огляду та актом медичного огляду № 506 від 17.07.2020 відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , де він визнав факт керування транспортним засобом, підстави зупинки ТЗ та відсутність посвідчення водія, рапорти інспекторів поліції.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколах про адміністративні правопорушення, а саме - п.2.9 «а», 2.1 «а», «в» ПДР України та наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколів про адміністративні правопорушення не встановлено.

Крім того, інспекторами було виконано вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі Затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1359 п. 1 розділу 9.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

При цьому, суд враховує особу ОСОБА_1 , виходячи з того, що останній відповідно до довідки, до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом календарного року не притягувався, посвідчення водія не отримував.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 28постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія.

Тобто на час вчинення даного правопорушення ОСОБА_1 не отримав посвідчення водія на право керування транспортним засобом, а тому в розумінні ч. 1ст. 130 КУпАП він є іншою особою та до нього не підлягає застосуванню позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який є неповнолітнім, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчинених ним правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП та з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 36, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративні стягнення за скоєння адміністративних правопорушень передбачених:

- ч.1 ст.130 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами;

- ч.2 ст.126 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.;

- ч.5 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 (п`ятдесят одну) грн 00 коп.

На підставі ст.36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. (Отримувач коштів- ГУК у Луганській області Луганська область 21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37991110; Банк отримувача :Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: 899998 Казначейство України(МФО); Рахунок отримувача: UA0012001; Код класифікації доходів бюджету:21081300), без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 (суд.збір)) у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник