ун. № 759/4071/20
пр. № 3/759/1991/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Ясельський А.М., за участю захисника Дубовика О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.02.2020 року приблизно о 23.00 годин, в м. Києві, по вул. Г.Наумова, 19, керував автомобілем «Деу», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Дане правопорушення вчинив повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 18.02.2020 року він автомобілем не керував, а вийшов з будинку до автомобіля, щоб забрати свої речі. Відкривши передні водійські дверцята він сів до автомобіля, та почав забирати свої речі, при цьому двигун в автомобілі був вимкнений. В цей час під`їхали працівники поліції, яким він пояснив, що автомобілем не керував, а відповідно підстав для проходження огляду на стан сп`яніння немає.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 254119 від 18.02.2020 року; письмові пояснення свідків від 18.02.2020 року, відповідно до яких ОСОБА_1 в присутності останніх відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку; довідку про визначення повторності порушення ПДР та витяг з ЄДРСР постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15.03.2019 року року, щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП; письмові пояснення ОСОБА_1 від 16.03.2020 року; відеозапис із нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції, який був безпосередньо оглянутий в судовому засіданні, з якого вбачаються пояснення ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом та його відмова від проходження огляду, у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків; суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушенням ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Пояснення ОСОБА_1 в частині, що він не керував автомобілем, суд не приймає до уваги, та розцінює, як бажання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи в повному обсязі, які є логічними, послідовними та не викликають сумніві у їх достовірності.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, підстав для допиту в подальшому в судовому засіданні свідків судом не вбачається, та будь-яких належних доказів на підтвердження відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення надано не було, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, який вчинив дане правопорушення повторно, керував автомобілем будучи позбавленим права керування транспортними засобами, належних висновків для себе не зробив, вважаю за необхідне застосувати до нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду документи, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору відсутні, відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч.2 ст. 130, ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: А.М. Ясельський