ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Капітонов В.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Авдіївського ВП Покровського ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Авдіївка Донецької області, яка зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР 18 № 676332 від 03.07.2020 року, 01 березня 2020 року о 20 годині 15 хвилин за адресою: Донецька область, 9-й квартал, біля будинку № 19 ОСОБА_1 не виконала свої батьківські обов`язки по відношенню свого малолітнього сина, безконтрольне дозвілля, який пошкодив автомобіль ОСОБА_2 , кидаючи в нього каміння. Тим самим, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КАС України підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП особа підлягає адміністративній відповідальності за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Пленум Верховного Суду Україні в п. 16 своєї постанови № 3 від 30.03. 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд наголошує, що виклад інкримінованих правопорушнику діянь має бути гранично конкретизований, це означає, що у формулюванні адміністративного правопорушення повинні включатися всі ті дії (бездіяльність), які відповідають опису об`єктивної сторони адміністративного правопорушення в адміністративно-правовій нормі, в якій передбачена відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Натомість в протоколі при викладені об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, не зазначено відомостей щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків, тоді як диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність саме за ухилення від виконання таких обов`язків.

Крім того, відповідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Суд звертає увагу, що з рапорту працівника поліції, відібраної заява та письмових пояснень ОСОБА_2 , заповнених 01.07.2020 року, а також письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , датованих 03.07.2020 роком, вбачається, що адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП було вчинено 01 липня 2020 року.

Натомість згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР 18 № 676332 від 03.07.2020 року, адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 01.03.2020 року, що в свою чергу також позбавляє можливості суду встановити дійсну дату вчинення адміністративного правопорушення та дотримання строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, які передбачені ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Потерпілий має право ознайомлюватися з матеріалами справи, заявляти клопотання, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, поза увагою суду не може залишитися і той факт, що в матеріалах справи міститься заява та письмові пояснення ОСОБА_2 , який просить прийняти заходи до батьків неповнолітньої дитини, яка 01.07.2020 року пошкодила його автомобіль, тим самим спричинивши матеріальну шкоду в розмірі 1500 грн. 00 коп. Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення у відомостях про потерпілого, вищевказана особа у якості потерпілого не зазначена.

Підсумовуючі все вищевикладене слід також зазначити, що в своїх рішеннях у справі «Малофєєва проти Росії» та справі «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

В аспекті ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним із основних доказів і має відповідати всім вимогам закону щодо його складання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 283, 285 КУпАП,

П о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення АПР 18 № 676332 від 03.07.2020 року - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову суду може бути подано до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.І. Капітонов