Провадження № 3/127/4969/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" липня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, який має малолітню дитину, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.06.2020 року о 16 год. 30 хв. в будинку по АДРЕСА_2 вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини у вчиненні домашнього насильства не визнав та пояснив, що 12.06.2020 року приблизно о 16 год. 30 хв. за місцем проживання дружини в будинку по АДРЕСА_2 , у нього виникла сварка з дружиною ОСОБА_2 . Під час сварки дружина двічі його вдарила по обличчю, порвала футболку. Він висловлювався нецензурною лайкою, однак по обличчю дружину не бив, можливо вона пошкодила обличчя, коли зірвала у нього сумку з плеча. Доказів того, що їй були завдані тілесні ушкодження дружиною не надано. З дружиною вони не розлучені, однак разом не проживають, в той день він прийшов на день народження дочки. Свідків даної події не було, однак при цьому були присутні діти.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 12.06.2020 року приблизно о 16 год. 30 хв. до будинку по АДРЕСА_2 , на день народження дочки прийшов її чоловік ОСОБА_1 , оскільки він запізнився між ними виникла сварка. Під час сварки чоловік вдарив її по обличчю, сумку та футболку чоловіка вона зачепила, коли хотіла його зупинити. Чоловік висловлювався нецензурною лайкою. Вона не зверталася із відповідною заявою про проведення судово-медичного дослідження для встановлення тілесних ушкоджень.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та потерпілої, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 12.06.2020 року о 16 год. 30 хв. в будинку по АДРЕСА_2 вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вини у вчиненні домашнього насильства він не визнає. 12.06.2020 року приблизно о 16 год. 30 хв. за місцем проживання дружини в будинку по АДРЕСА_2 , у нього виникла сварка з дружиною ОСОБА_2 . Під час сварки дружина двічі його вдарила по обличчю, порвала футболку. Він висловлювався нецензурною лайкою, однак по обличчю дружину не бив, можливо вона пошкодила обличчя, коли зірвала у нього сумку з плеча.

З пояснень потерпілої в судовому засіданні вбачається, що 12.06.2020 року приблизно о 16 год. 30 хв. до будинку по АДРЕСА_2 , на день народження дочки прийшов її чоловік ОСОБА_1 , оскільки він запізнився між ними виникла сварка. Під час сварки чоловік вдарив її по обличчю, сумку та футболку чоловіка вона зачепила, коли хотіла його зупинити. Чоловік висловлювався нецензурною лайкою. Вона не зверталася із відповідною заявою про проведення судово-медичного дослідження для встановлення тілесних ушкоджень.

Дослідивши обставини справи та наявні у справі докази, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та пояснення потерпілої, суд дійшов висновку, що, винуватість ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі та дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 17.06.2020 року серії ГР № 263530, письмовими поясненнями, поясненнями особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та поясненнями потерпілої в судовому засіданні.

Разом з тим, суд зазначає, що доказів того, що їй були завдані тілесні ушкодження, потерпілою до суду не надано.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст. ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому суд враховує характер та обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

На думку суду, застосування усного зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

З положень ч. 2 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи, тому провадження у справі слід закрити.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки в даному випадку, особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, тому судовий збір не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 221, 276, 279, 280, 283-291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя