Справа № 703/1518/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2020 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Кирилюк Н.А., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю ОСОБА_1

та його представника адвоката Геріха М.А.,

встановив:

ОСОБА_1 близько 18 години 00 хвилин 16 травня 2020 року по вул. Незалежності в м. Смілі керував автомобілем ВАЗ-21061 реєстраційний № НОМЕР_1 і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушенні не визнав та пояснив, що він правил дорожнього руху не порушував. Дійсно відмовився від проходження на огляд сп`яніння, оскільки не хотів їхати до лікарні та не вбачав у цьому необхідності, так як алкогольних напоїв він в той день не вживав. Крім того, коли його зупинили, всі на нього почали тиснути, він злякався і був розгублений.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння (далі Інструкція), яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок).

Згідно п. 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, які передбачені пунктом 3 розділу І цієї Інструкції.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 4 Порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Із пояснень особи, яка притягується до відповідальності судом встановлено, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, отож підстав для проходження огляду не вбачав.

Як встановлено з протоколу факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння засвідчили двоє свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З метою з`ясування усіх обставин справи за клопотанням особи, яка притягується до відповідальності, та її представника судом було вжито заходів для виклику цих свідків для безпосереднього їх допиту судом.

Свідок ОСОБА_3 в телефонній розмові повідомив, що він перебуває за межами області і не зможе приїхати в судове засіданні.

Свідок ОСОБА_2 з`явився на розгляд справи та, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень, пояснив, що рухаючись на мотоциклі в напрямку з м. Черкас до центра м. Сміла, він побачив, як зухвало поводив себе на дорозі водій автомобіля ВАЗ-21061. Він здійснював обгони інших автомобілів з порушенням ПДР, «підрізав» інших водії, чим створював аварійні обстановки, проїхав перехрестя вулиць на червоний сигнал світлофора. Він зробив йому зауваження у відчинене вікно автомобіля, однак побачив, що водій ВАЗ-21061 перебуває в неадекватному стані, на зауваження не реагував. Тому він прослідував за цим автомобілем до виїзду з м. Сміла та за допомогою інших водіїв зупинили цей транспортний засіб біля кафе «Салют». Одночасно вони викликали працівників поліції. Водій автомобіля ВАЗ вийшов із-за керма з літровою пляшкою пива. Йому запропонували пройти освідування як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу, так і в медичному закладі, однак він відмовився та демонстративно почав пити пиво. Поводив себе зухвало, його поведінка була неадекватна, було видно, що він перебуває в сильному алкогольному сп`янінні.

Представник ОСОБА_1 просив не враховувати дані свідчення, оскільки вважає, що цей свідок є упередженим по відношенню до його клієнта, в зв`язку з чим наполягав на виклику іншого свідка, працівників поліції та вважав за потрібне витребувати відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Оскільки, як визнав ОСОБА_1 , він не знайомий з наведеним свідком, ніколи до цієї події його не бачив, суд не ставить під сумнів пояснення свідка ОСОБА_2 .

Крім того, аналогічні свідчення містяться в приєднаних до матеріалів справи письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 .

Враховуючи, що протокол не містить відомостей щодо здійсненні відеофіксації правопорушення, а також юридичну зацікавленість працівника поліції, який складав протокол, у вирішенні справи, суд не вбачав необхідності у задоволенні клопотанні.

Крім того, достовірно знаючи про неможливість прибуття іншого свідка, з урахуванням неодноразово заявлених клопотань про відкладення розгляду справи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 та його представника, обумовлені позицією захисту інтересів, свідомо спрямовані на затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності.

Згідно зі ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до позиції Верховного Суду (лист № 370/1/158-20 від 03.07.2020) щодо сталості та єдності судової практики) - особи, що вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість, або інші дії, виключені зі ст. 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

У даному випадку ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 16 травня 2020 року, тобто до набрання 01 липня 2020 року чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII.

Згідно з фабулою ч. 1 ст. 130 КУпАП, чинної на момент вчинення правопорушення, відповідальність за вказаною нормою наступає, в тому числі, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки п.2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

З огляду на дослідженні в судовому засіданні докази, враховуючи, що ОСОБА_1 в ході розгляду справи визнав факт відмови у проходженні освідування на стан сп`янніння, суд вважає доведеною його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Відповідності з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Визначаючи стягнення ОСОБА_1 суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за правопорушення.

Як встановлено з довідки Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області Лаптін В.І. 10 листопада 2009 року отримав посвідчення водія НОМЕР_2 .

Враховуючи, що санкція статті є конкретною і не містить альтернативного адміністративного стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 штраф у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути 420 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст. 245, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді 10200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (отримувач коштів ГУК у Черкаській області/Черкаська область/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37930566, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0023001, код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці, починаючи з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: Н. А. Кирилюк