Номер справи 220/947/20
Номер провадження 3/220/627/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Великоновосілківського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

29.05.2020 року о 21-00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого мешкання в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство у відношенні своєї дружини ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно 29.05.2020 року між ним та дружиною ОСОБА_2 відбувся конфлікт, в ході якого він висловлював на її адресу образи, погрожував фізичною розправою. Розкаявся у скоєному.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у зазначеному вище адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 674745 від 09.06.2020 р., в якому викладені обставини скоєного правопорушення; письмовими поясненнями самого правопорушника, викладеними на окремому аркуші, відповідно до яких він свою провину визнав; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких остання пояснила, що 29.05.2020 р. приблизно о 21-00 год. її чоловік ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав виказувати їй претензії та вести себе агресивно, при цьому він на її адресу виказував образи, виганяв її з будинку та погрожував фізичною розправою. Оскільки свої дії ОСОБА_1 не припиняв, вона вимушена була піти з будинку до своїх родичів.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, а саме, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, ступінь його вини, особу порушника, стосовно якого даних, які б з негативного боку його характеризували, суду не надані, останній не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, а також враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, якими є визнання своєї вини порушником у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення та відсутність обтяжуючих вину порушника обставин, суд піддає ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 173-2 ч. 1 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КпАП України, та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 170,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Якішина