ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/810/20 Справа № 215/2431/20 Суддя у 1-й інстанції - Камбул М. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ПАТ "КЗРК", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 420 гр. 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 17.04.2020 о 15:28 год. в м. Кривому Розі, Тернівському районі по вул. Цилінна біля буд. № 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Dio, без днз, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Alcotest 6820 в присутності двох свідків: чек Драгеру №378 від 17.04.2020 в 16:31 год. показав результат 1,32 ‰. Правопорушення зафіксовано на бодікамери АЕ 215, 211, 6, та відеореєстратор Хіоmi. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «а» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю і його діях складу адміністративного правопорушення.

Вимоги скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що постанова є незаконною та необгрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права. Так, вказує, що суд першої інстанції хибно дійшов висновку стосовно керування ним транспортним засобом, оскільки відсутні будь-які докази, які б могли слугувати підтвердженням цих обставин. Натомість, суд не дав належної оцінки показам свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та неповно відобразив їх покази у постанові, а також спотвореній інформації, відображеної у протоколі серії ОБ № 159966 від 17.04.2020. При цьому, звертає увагу, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, оскільки він не керував жодним транспортним засобом, тобто не було факту руху, як і факту зупинки, а тому незрозуміло, з якою метою проводився огляд на стан його сп`яніння, що слугує підставою для скасування постанови.

Заслухавши захисника Волєву О.В., яка апеляційну скаргу підтримала, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, частково дослідивши докази у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом серії ОБ № 159966 від 17 квітня 2020 року, чеком до нього про результати огляду з використанням алкотестера "Драгер 6820", яким зафіксовано результат тесту - 1,32 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Твердження апелянта про недопустимість доказу у виді відеозапису суд розцінює як безпідставні, оскільки у відповідності з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому підстави визнати його неналежним або недопустимим у суду відсутні.

Доводи ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом, суд апеляційної інстанції розцінює як безпідставні, оскільки вони повністю спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому чітко видно момент його керування транспортним засобом Honda Dio та його зупинки у дворі за адресою: вул. Цилінна буд. 7 в м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння була проведена з порушеннями, а саме не за місцем зупинки - по вул . Цилінна буд .7, м. Кривий Ріг, а по вул. Новосибірська буд. 29 "а" в м.Кривий Ріг, то вони не заслуговуються на увагу, оскільки огляд проведено, після встановлення особи ОСОБА_1 та після припинення застосування щодо нього тимчасового затримання.

Посилання ОСОБА_1 як на підставу для скасування постанови на те, що свідки не засвідчили факт керування ним транспортним засобом, суд також вважає необґрунтованими, оскільки свідки були викликані після того, як ОСОБА_1 надав згоду на проведення огляду на місці, за допомогою газоаналізатора "Драгер", й своїми поясненнями свідки підтвердили процедуру та результати огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни або скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, суд дійшов висновку, що доводи апелянта є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко