ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2020 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна,з участю особи,яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,потерпілого ОСОБА_2 ,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,є приватним підприємцем «ПП ОСОБА_1 »,паспорт серія НОМЕР_1 ,виданий 30.07.2014 р.Шевченківським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

14.03.2020 року приблизно о 10 годині ОСОБА_1 ,керуючи автомобілем OPEL Combo р.н. НОМЕР_2 по вул.Іванова 1 а в м.Запоріжжі,при зміні напрямку руху не надав перевагу у русі транспортному засобу NISSAN Maxima р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 ,що рухався в попутному напрямку по тій смузі,на яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтися,що призвело до зіткнення автомобілів.В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих осіб немає.

Діями водія ОСОБА_1 порушені вимоги п.10.3 ПДР,за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 винуватість в порушенні правил дорожнього руху не визнав та пояснив, що 14.03.2020 року близько 10 години він дійсно керував автомобілем OPEL Combo р.н. НОМЕР_2 по вул.Іванова 1 а в м.Запоріжжі по лівій смузі руху,напрямку руху не змінював.Позаду нього у попутному напрямку рухався автомобіль NISSAN Maxima р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 ,з яким відбулося зіткнення,описати механізм якого,так само як і механізм виникнення пошкоджень на бокових частинах автомобілів, ОСОБА_1 не зміг.У своїх діях порушень ПДР не вбачає,винуватцем ДТП себе не вважає.

При розгляді справи потерпілий ОСОБА_2 пояснив,що 14.03.2020 р.приблизно о 10.00 год.він,керуючи автомобілем NISSAN Maxima р.н. НОМЕР_3 рухався по вул.Іванова 1 а в лівій смузі руззху,в попутному напрямку у правій смузі рухався автомобіль OPEL Combo р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 ,який раптово,без дотримання правил безпеки маневрування,почав перестроюватись у ліву смугу ,де рухався ОСОБА_2 ,фактично його «підрізав»,що призвело до доторканого зіткнення автомобілів боковими частинами.Вважає,що причиною ДТП є порушення ПДР водієм ОСОБА_1 ,запобігти зіткненню в аварійній ситуації,яка виникла,своїми односторонніми діями ОСОБА_2 не міг.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням наданих учасниками ДТП пояснень, суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ст.124 КпАП України особа несе відповідальність при вчиненні нею як учасником дорожнього руху порушення Правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць,залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З матеріалів адміністративної справи про ДТП та підтверджуючих ці обставини пояснень учасників встановлено, що зіткнення автомобілів OPEL Combo р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та NISSAN Maxima р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 відбулося на проїзній частині по вул.Іванова 1 а в м.Запоріжжі у лівій смузі руху.

Проїжджа частина у місці,де сталася ДТП,поділена на 2 смуги руху для одного,має загальну ширину 9,4 м.,смуги руху між собою розділені дорожньою розміткою,ліва смуга руху має ширину 4,8 м.

З пояснень водіїв учасників ДТП встановлено,що перед ДТП обидва автомобілі рухалися у попутному напрямку,як стверджував ОСОБА_1 ,автомобіль під його керуванням рухався попереду автомобіля NISSAN Maxima під керуванням ОСОБА_2 ,а останній пояснив,що водій ОСОБА_1 ,який рухався у правій смузі руху,під час перестроювання його «підрізав».

При огляді транспортних засобів після ДТП був зафіксований їх технічний стан після ДТП,а саме:автомобіль OPEL Combo р.н. НОМЕР_2 має пошкодження ЛФП лівого боку ззаду та деформації,пошкодження заднього бамперу зліва; автомобіль NISSAN Maxima має деформацію правого переднього крила,переднього бампера справа,передньої правої фари,передньої правої двері та ЛФП,переднього правого дзеркала.

Такі пошкодження вказують на те,що основне контактування автомобілів відбулося їх боковими частинами,а саме ліва бокова частина автомобіля OPEL Combo контактувала з правою боковою частиною автомобіля NISSAN Maxima,що неможливо в умовах руху автомобілів один позаду іншого,як про це пояснював ОСОБА_1 ,тому його пояснення,які позбавлені здорового глузду,явно не відповідають обставинам справи та спрямовані на те,щоб уникнути відповідальності,при винесені постанови до уваги не приймаються.

Водночас,пояснення ОСОБА_2 про те,що перед ДТП автомобіль OPEL Combo рухався в попутному напрямку правіше та почав перестроювання вліво без дотримання правил безпеки руху повністю узгоджуються з тими пошкодженнями,які в результаті зіткнення отримали автомобілі.

Як передбачено п.10.3 ПДР України,у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам,що рухаються в попутному напрямку по тій смузі,на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України ,учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Вимоги цих приписів Правил дорожнього руху означають,що знання Правил є обов`язковим для кожного учасника дорожнього руху,чітке виконання їх положень сприяє взаємній довірі та повазі,безпечному співіснуванню на дорозі всіх учасників дорожнього руху,будь-які відхилення від положень цих правил можуть привести до ДТП,заподіянню шкоди майну,здоров`ю та життю людей.

Дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.3 ПДР,що з технічної точки зору перебувало у причинному зв`язку з настанням події ДТП.

Як передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,кожен має право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності ,не зобов*язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суддя дійшов до висновку,що порушення водієм ОСОБА_1 п.10.3 Правил дорожнього руху, знайшло своє підтвердження доказами, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,який знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України»,його дії перебувають в причинному зв`язку з ДТП і наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до санкції ст.124 КпАП України особі призначається адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гр.

Як передбачено ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення,у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,тобто 420 грн.40 коп.,як це передбачено ст.4 ч.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33-35,124,283-285 КУпАП,суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста)гривень

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997;

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

Код банку отримувача (МФО): 899998;

Рахунок отримувача: UA0008001

Код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок

Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA6026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, у розмірі 680(шістьсот)гривень;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Суддя Ю.А.Галущенко