Провадження № 33/824/500/2020 Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 05.10.2019 року приблизно о 20 год. 40 хв. керував автомобілем "ВАЗ" державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Святошинська, 3 в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, і, в порушення п.2.5 ПДР, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що не керував транспортним засобом, а спав у машині на парковці біля супермаркету і будь-яких фактичних даних щодо його керування транспортним засобом матеріали справи не містять. Вказує, що час керування транспортним засобом, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення (20 год. 40 хв.), не співпадає з даними з камери поліцейського, оскільки відеозапис розпочатий о 20 год. 33 хв., в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені прізвища свідків, їх місце проживання, а стоїть лише підпис, який був ними поставлений на незаповненому протоколі, що видно із відеозапису. Крім того, підкреслює, що свідок ОСОБА_2 не вказував, що бачив як він керує транспортним засобом, а лише повідомив про перебування п`яного водія на парковці.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, та захисник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення до суду не направили.

За правилами ст.268 КУпАП розгляд справи допускається без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку, коли є дані про її своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і клопотання про його відкладення до суду не надійшло.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, поясненнями ОСОБА_2 , в яких останній зазначив, що бачив п`яного водія за кермом автомобіля НОМЕР_1 , копією постанови від 05.10.2019 року, відеозаписом з камери поліцейського, на якому вбачаються у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та зафіксована його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доказам по справі суддя надав належну оцінку та дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи, зокрема пояснень ОСОБА_2 , відеозапису з камери поліцейського, випливає, що підставою для прибуття працівників поліції було повідомлення заявника ОСОБА_2 про те, що водій автомобіля НОМЕР_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, працівниками поліції через деякий час після повідомлення про порушення на лінію «102» був виявлений за кермом зачиненого автомобіля «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 з ознаками сильного алкогольного сп`яніння, у якого були ключі від замку запалення та технічний паспорт на автомобіль, на місце події були викликані його дружина та син, на неодноразові вимоги поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на протязі тривалого часу у встановленому законом порядку він відмовлявся.

Таким чином, у працівників поліції були об`єктивні причини для висунення ОСОБА_1 вимоги про проходження у встановленому порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння і ОСОБА_1 , відмовившись від проходження такого огляду, допустив порушення вимог п.2.5 ПДР.

Твердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про те, що він не керував транспортним засобом, спростовуються сукупністю вищезазначених доказів по справі.

Зазначення у апеляційній скарзі про не дотримання поліцейським дрібних формальностей при складанні протоколу не впливає на з`ясування питання про наявність у діях ОСОБА_1 порушень вимог п.2.5 ПДР.

Порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б могли слугувати підставою для визнання його неправомірним, не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суддею накладене з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

Порушень процесуального права, які б могли слугувати безумовними підставами для зміни чи скасування постанови, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль