ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/9832/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2020 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Гусак О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 10 грудня 2020 року серії ГП № 526865, згідно з яким ОСОБА_1 10 грудня 2020 року близько 17 год. 10 хв., керуючи автобусом Атаман н/з № НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом № 511, рухався по Харківському шосе, м. Київ, та перевозив пасажирів в кількості більшій, ніж передбачено технічною характеристикою транспортного засобу, чим порушив підпункт 9 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі - Постанова № 641), за що передбачено адміністративну відповідальність, встановлену частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

В судове засідання з`явилася представник ОСОБА_1 - адвокат Шерстюк О.Г., просила провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилалась на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження вчинення ним протиправних дій.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступних висновків.

Диспозицією частини першої статті 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей.

Правила поведінки осіб під час карантину встановлені підзаконними нормативно-правовими актами, згідно з якими на території України запроваджено карантин.

Постановою № 641 на території України запроваджено карантин з 1 серпня по 19 грудня 2020 року.

Підпунктом 9 пункту 10 вказаної постанови забороняється на території України здійснення регулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі у міському сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Станом на час розгляду судової справи пункт 10 Постанови № 641 на підставі пункту 1 Переліку постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 (далі - Постанова № 1236), втратив чинність.

З огляду на те, що підпунктом 10 пункту 2 Постанови № 1236 фактично дублюються положення підпункту 9 пункту 10 Постанови № 641 щодо заборони здійснення регулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі у міському сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб, відповідальність за вказані дії не скасована.

За юридичною позицією Конституційного Суду України закріплений в статті 58 Конституції України принцип незворотності дії законів та інших нормативно правових актів треба розуміти так, що дія нормативно-правового акта починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України

№1-рп/99).

З огляду на викладене, втрата чинності зазначених в протоколі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення положень нормативно-правового акту не є перепоною для встановлення судом чи охоплюються дії ОСОБА_1 складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Частиною другою статті 251 КУпАП тягар збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

До протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення долучено фото, з якого вбачається що в транспортному засобі із н/з НОМЕР_1 та табличкою «511» знаходяться водій та пасажири, які стоять в салоні. Із вказаного фото встановити точну кількість осіб, які стоять в салоні транспортного засобу не вбачається можливим. Разом з тим фото не містить інформації про дату та час фіксування вказаних у протоколі обставин, що позбавляє можливості достовірно встановити дату та час вчинення ОСОБА_1 зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення дій.

Крім того, до матеріалів справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не долучено доказів на підтвердження передбаченої технічною характеристикою вказаного транспортного засобу кількості сидячих місць, а також не вказано кількості осіб, що стоять в салоні.

Таким чином, ні з протоколу про адміністративне правопорушення, ні з долученого до протоколу фото неможливо встановити наскільки кількість осіб, які стояли в салоні транспортного засобу, перевищує встановлену штатну кількість сидячих місць.

ОСОБА_1 у протоколі про вчинення ним адміністративного правопорушення вказав, що з протоколом не згоден, а «пасажири стояли на висадку».

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 62 Конституції України закріплено принцип невинуватості особи, згідно з яким усі сумніви у винуватості особи тлумачаться на його користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на встановлені судом обставини, надані суду докази у їх сукупності, судом встановлено, що органом, яким складено протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не надано належних доказів перевезення ОСОБА_1 пасажирів в кількості більшій, ніж це передбачено технічною характеристикою транспортного засобу, яким він керував.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП, провадження у справі необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 44-3, 247, 284, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя О.С. Гусак