Справа №521/9661/20
Номер провадження 3/521/5293/20
П О С Т А Н О В А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

02 липня 2020 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі головуючого судді Гарського О.В., із секретарем судового засідання Рижих В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом № 17/7/1/-3903 від 12.06.2020 року у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, що займає посаду начальника групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці Військової академії (м. Одеса), проживає за адресою: АДРЕСА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Сторони справи про адміністративне правопорушення, які приймали участь у судовому розгляді: особа у відношенні якої складено протокол ОСОБА_1 .

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обставин правопорушення, які визнані суддею доведеними.

1.1. ОСОБА_1 перебуваючи на посаді начальника групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці Військової академії в м. Одесі, знаходячись у декретній відпустці по догляду за дитиною, маючи допуск до державної таємниці за Ф-2, 10.02.2020 року виїхала у приватних справах за межі України без письмового повідомлення режимно-секретного органу Військової академії, чим порушила вимоги п. п. 116, 690, 696, 698 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» (порушення порядку виїзду за межі України громадян, які мають допуск до державної таємниці), затвердженого Постановою КМУ від 18.12.2013 року № 939 та вимоги п. п. 4, 5 ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» від 21.01.1994 року.

1.2.За даним фактом старшим оперуповноваженим 1 сектору 1 відділу 7 управління ГУ ВКР ДКР СБУ, складено протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1

1.3.Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

2.Позиції сторін у справі.

2.1.Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 показала, що 10.02.2020 року виїхала за межі України, а саме до Румунії де перебувала три дні, при цьому маючи допуск до державної таємниці Ф-2. Про свій виїзд за межі України не повідомила режимно-секретний орган Військової академії не навмисно. Вона забула про вказану вимогу закону.

3.Докази на підтвердження встановлених суддею обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

3.1. Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол, суддя вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, передбаченої п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, проте справа підлягає закриттю, з наступних підстав.

3.2.Обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються документами доказами зібраними в порядку ст. 251 КпАП України, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №17/7/1-3903 від 12.06.2020 року; зобов`язанням громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці; копією допуску за формою-2; витягом з наказу №493 від 01.06.2020 року; витягом з наказу №12 від 21.02.2020 року; копією функціональних обов`язків особового складу військовослужбовців та працівників ЗС України Військової академії; Службовою характеристикою; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 10.06.2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.06.2020 року; заявою ОСОБА_1 , від 12.06.2020 року.

3.3.Окрім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини та визнала, що 10.02.2020 року будучи службовою особою, яка має допуск до державної таємниці за Ф-2, виїхала за межі України без письмового повідомлення режимно-секретного органу Військової академії, чим порушила вимоги п.п. 116, 690, 696,698 Постанови КМУ №939 від 18.12.2013 року. Перебувала за межами України три дні, а саме з 10.02.2020 року по 13.02.2020 року.

3.4. Таким чином, докази дослідженні в судовому засіданні, об`єктивно свідчать про порушення ОСОБА_1 п.п. 116, 690, 696, 698 Порядку № 939, п.п. 4, 5 ст. 28 ЗУ «Про державну таємницю» та відповідно в її діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

3.5.Разом з тим, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен врахувати і строки накладення адміністративного стягнення. Так, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій ст. 38 КУпАП /положення ч. 2 ст. 38 КУпАП/.

3.6.Дії ОСОБА_1 на думку судді помилково кваліфіковані співробітником СБУ як триваюче правопорушення.

3.7.Загальновідомим є поняття триваючого правопорушення в теорії права, а саме це одиничне правопорушення, яке розпочалося дією або бездіяльністю особи, яке надалі вчиняється безперервно протягом більш-менш тривалого часу.

3.8.У даному випадку, винна особа нібито перебуває безперервно в певному правопорушному стані, бо це правопорушення характеризується безперервним здійсненням складу закінченого адміністративного правопорушення. Триваюче правопорушення, будучи вчинене один раз, триває весь час. Воно не переривається новими проступками, воно ніби «тягнеться» за першою дією, яке визначено як правопорушення. Початком триваючого правопорушення є вчинення особою певних дій або бездіяльності. Завершеним вказане правопорушення вважається, коли воно припиняється певними обставинами, що може бути обумовлено об`єктивними та суб`єктивними факторами.

3.9.Суддя вважає, що ОСОБА_1 будучи особою, яка має допуск до державної таємниці, в силу службових обов`язків, виїжджаючи за кордон в межах відпустки по догляду за дитиною, не повідомивши режимно-секретний орган Військової академії вчинила одиничний злочин, з формальним складом, який не тільки розпочався але й вважається закінченим з моменту вчинення зазначених у ч. 1 ст. 212-2 КУпАП дій у вигляді не повідомлення про виїзд РСО.

3.10.Жодної тривалості вказані дії особи не містять. Не встановлює таку тривалість і Закон, який передбачає фіксовану відповідальність у вигляді невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці. Законодавець у даному випадку не встановлює у диспозиції вимог про суспільно небезпечні наслідки та вимог, що стосуються можливості вчинення тривалого або безперервного правопорушення, тобто вчинення дій, які хоча і вчиненні один раз, але тривають певний проміжок часу.

3.11.Знаходження за кордоном на протязі трьох днів, не може бути визнано кваліфікуючою ознакою триваючого правопорушення, оскільки самі властивості дій ОСОБА_1 , свідчать про порушення Закону у вигляді не надання письмового повідомлення про виїзд за кордон. Тривалість знаходження за межами держави не впливає на кваліфікацію дій особи. Навіть, якщо припустити, що правопорушення мало місце на протязі трьох днів, строки передбачені ст. 38 КУпАП станом на день складання протоколу та направлення справи до суду сплили (виїзд за кордон мав місце 10.02.2020 року; повернення в Україну відбулось 13.02.2020 року; протокол складений 12.06.2020 року; справа направлена і надійшла до суду 17.06.2020 року).

3.12.Враховуючи викладені встановлені обставини, а також той факт, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП 10.02.2020 року, яке за своїм змістом є правопорушенням з формальним складом і не є триваючим правопорушенням, відповідно провадження у вказаній справі підлягає закриттю, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, а саме трьох місяців.

3.13.Приймаючи таке рішення, суддя керується положенням п. 7 ст. 247 КУпАП, яка серед іншого встановлює, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

3.14.Закриваючи провадження по справі, в зв`язку у закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суддя не стягує судовий збір з ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI.

3.15. При винесені постанови суддя керується ст. ст. 9-11, 38, 212-2, 221, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки судді.

1.1.Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП закрити, на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

2.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

2.1.Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою щодо якої її винесено, а також потерпілим.

2.2.Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

2.3.Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

2.4.Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

С У Д Д Я: О.В. Гарський