ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/329/20 Головуючий в 1-й інстанції Клименко Л.В.
Єдиний унікальний № 331/598/20 Доповідач в 2-й інстанції Фомін В.А.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Слєсаря О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Слєсаря О.В. на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ткварчелі, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Як зазначено в постанові, 06 лютого 2020 року, о 20 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_1 , поблизу будинку № 52 по вул. Українській в м. Запоріжжі, керуючи автомобілем Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при заїзді на АЗС «ЗОГ», рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом Богдан 211040, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився позаду, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Слєсарь О.В. вважає постанову суду незаконною, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що суддею порушено вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи, тому такі порушення суттєво вплинули на прийняття рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що не здійснював рух заднім ходом та просив призначити експертизу, однак суд першої інстанції безпідставно відмовив у призначенні експертизи. Натоміть в основу рішення суду покладено лише показання потерпілого та свідка, які є знайомими. Разом з цим протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом провини.

Враховуючи викладене, просить призначити судову інженерно-транспортну експертизу, скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Слєсаря О.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.283 КупАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вважає їх достатньо обґрунтованими.

Так, диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, а саме вказує на порушення певних правил дорожнього руху учасниками дорожнього руху.

Відповідно до пункту 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Механізм даної дорожньо-транспортної пригоди, який судом було визнано встановленим, полягає у тому, що 06 лютого 2020 року, о 20 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_1 , поблизу будинку № 52 по вул. Українській в м. Запоріжжі, керуючи автомобілем Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при заїзді на АЗС «ЗОГ», рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом Богдан 211040, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився позаду, чим порушив п.10.9 Правил дорожнього руху України.

Не можна погодитись з тим, що вказані обставини є достовірно встановленими, зважаючи на те, що відносно них ОСОБА_1 висловлюються небезпідставні заперечення, які підтверджуються матеріалами справи.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що 06.02.2020 року, керуючи автомобілем Daewoo Lanos по вул. Українській в м. Запоріжжі, він повернув на АЗС «ЗОГ» та зупинився позаду припаркованого автомобілю. В цей час автомобіль ОСОБА_3 , перетнувши подвійну суцільну смугу, скоїв зіткнення з його автомобілем, зауваживши, що заднім ходом він не рухався. Вважав, що внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу ОСОБА_3 , сталася ДТП.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 06.02.2020 року він. керуючи автомобілем ОСОБА_3 , рухався по вул. Українській в м. Запоріжжі зі сторони «Лахті». маючи намір заїхати на АЗС «ЗОЕ». В цей час, автомобіль Daewoo Lanos, рухаючись зі сторони Хлібзаводу, перетнув подвійну суцільну смугу та заїхав на АЗС «ЗОГ». Зупинившись позаду нього, він побачив, як транспортний засіб Daewoo Lanos почав рухатись заднім ходом та зіткнувся з його автомобілем. Додав, що уникнути удару шляхом руху його автомобіля заднім ходом, було неможливо та небезпечно, з урахуванням потоку автомобілів, який рухався по вул. Українській.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що 06.02.2020 року він був пасажиром автомобіля ОСОБА_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та знаходився на задньому сидінні автомобіля. Рухаючись по вул. Українській в м. Запоріжжі, вони заїхали на заправку «ЗОГ», зупинившись позаду автомобіля Daewoo Lanos. В цей момент останній почав рух заднім ходом та зіткнувся з автомобілем ОСОБА_3 . Уникнути удару шляхом руху заднім ходом було неможливо та небезпечно, з урахуванням потоку автомобілів, який рухався по вул. Українській.

При цьому судом першої інстанції не була дана належна оцінка поясненням ОСОБА_1 та заявленому ним клопотанню про призначення судової інженерно-транспортної експертизи, у задоволенні якого судом було відмовлено, а лише було зазначено, що порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України є очевидним і не потребують спеціальних знань.

В основу оскаржуваного судового рішення, як доказ встановлення провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя поклав пояснення свідка ОСОБА_4 , який зазначив, що автомобіль Daewoo Lanos під керування ОСОБА_1 рухався заднім ходом та скоїв зіткнення з автомобілем ОСОБА_3 , який стояв позаду нього. Разом з цим, апеляційний суд ставиться критично до пояснень свідка ОСОБА_4 , оскільки останній був пасажиром автомобіля ОСОБА_3 , є знайомим ОСОБА_2 а отже є заінтересованою особою.

Схема місця ДТП та фототаблиця також не доводять винуватості ОСОБА_1 , оскільки відображають розташування автомобілів після ДТП, а також їхній стан та пошкодження відповідно.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №316644 від 06.02.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, що призвело до ДТП, має доказову силу лише в сукупності з іншими доказами, які дозволяють дійти беззаперечного висновку про винуватість особи, відносно якої складено протокол.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, схему місця ДТП, пояснення учасників ДТП та свідка, враховуючи розташування транспортних засобів після ДТП, місце зіткнення автомобілів та їх пошкодження, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що органами поліції не доведено, а судом першої інстанції поза розумним сумнівом не встановлено, що саме дії ОСОБА_1 перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

З огляду на те, що згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Слєсаря О.В. задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 331/598/20