Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1630/20
Провадження № 3/689/621/20
ПОСТАНОВА

про закриття справи

15 жовтня 2020 року смт. Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Мазурчак В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 ,

за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №477458 вбачається, що 28 серпня 2020 о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 будучи особою, яка хворіє на «COVID-19» та перебуває за місцем проживання на самоізоляції самовільно залишила місце самоізоляції по АДРЕСА_1 , чим порушила підпункт 3 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року.

Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі.

Аналізуючи надані матеріали, суд вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення з підстав.

Відповідно до частини першої та другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

При цьому об`єктивна сторона правопорушення виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, а суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується прямим умислом.

Стаття 44-3КУпАП не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає, зокрема, в порушенні особою (яка є суб`єктом правопорушення) правил щодо карантину людей, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства.

Між тим у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, та об`єкт цього складу.

Згідно підпункту 31 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України№ 641 від 22 липня 2020 року на території України на період дії карантину забороняється самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 самовільно залишила місце самоізоляції, чим порушила підпункт 3 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року.

Однак, суду не надано доказів в який період ОСОБА_1 , повинна перебувати на самоізоляції, з якого періоду в неї почався перебіг хвориби.

Пояснення ОСОБА_2 , суд не бере до уваги, оскільки вона не може знати чи ОСОБА_1 дійсно перебуває на самоізоляції.

В поясненнях свідка ОСОБА_3 зазначається, що її сказали інші люди, що ОСОБА_1 є хворою на «COVID-19», суд не може взяти їх до уваги оскільки це є свідченням з чужих слів.

На відеозаписі доданому до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вийшла з будинку на ринок та винести сміття та зазначила, що хворіла раніше.

Визначальною ознакою правового режиму карантину є його мета. У даному випадку метою карантину є запобігання поширенню респіраторної хвороби. Дана хвороба поширюється через людей. Здоров`я людей і є об`єктом захисту. І лише посягання на цей об`єкт є складом правопорушення.

Для прикладу суд зазначає, що за формальними ознаками вихід з помешкання під час самоізоляції є складом правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП. В той же час винятками є похід у магазину, якщо немає інших осіб, які це можуть зробити замість хворого то такі дії не мають ознак порушення передбаченого статтею 44-3 КУпАП, а тому склад відсутній. Примушування до безперервного перебування у будинку з забороною його покидати носить ознаки втручання у природні та невід`ємні права людини, що неприпустимо.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

При цьому всі викладені у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до частини другої статті 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд закриває провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки не було доведено належними та допустимими доказами факт події і складу адміністративного правопорушення.

На основі викладеного та керуючись статтями 283 та 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Суддя В. Мазурчак