ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1143/20
Провадження №3/477/819/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2020 року місто Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Козаченка Р.В.,
із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,
за участю:
особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,
розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який займав посаду оператора взводу спеціального радіоперехоплення роти радіоперехоплення радіобатальйону управління військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має моб.тел. НОМЕР_2 ,
за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у період з 18 вересня 2018 року проходив військову службу за контрактом на посаді оператора взводу спеціального радіоперехоплення роти радіоперехоплення радіобатальону управління військової частини НОМЕР_1 , і, будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний був свято та непорушно додержуватися Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінарним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
В той же час, ОСОБА_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, 22 травня 2020 року в період з 09.00 до 14.40 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд в умовах особливого періоду.
Тобто вчинив правопорушення, передбачене 4 статті 172-11 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, заперечував обставини викладені у протоколі, складеному відносно нього. Пояснив, що у нього склалися неприязні відносини з командуванням військової частини, тому його безпідставно переслідували за надуманими підставами. Зокрема, за одним із протоколів про адміністративне правопорушення він був визнаний винуватим, що самовільно залишив військову частину 04 березня 2020 року. Проте вказав, що залишив частину щоб поїхати до територіального відділення ДБР для подання заяви про вчинення командуванням частини злочинів відносно нього. Судом він був визнаний винуватим за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, але був незгоден з цим і подав апеляційну скаргу, розгляд якої був призначений в Миколаївському апеляційному суду на 22 травня 2020 року. Напередодні він повідомив керівника частини про засідання і отримав від нього дозвіл на неприбуття до військової частини зранку наступного дня і дозвіл на явку до апеляційного суду. У призначений день він на громадському транспорті виїхав із Корабельного району м. Миколаєва, де проживав, до Миколаївського апеляційного суду, але через неналежне транспортне сполучення після послаблення карантину він не зміг вчасно прибути до суду, тому приблизно о 09:00 зателефонував до Миколаївського апеляційного суду і повідомив, що запізнюється, тому просив перенести засідання на обідній час. По прибуттю до необхідної зупинки громадського транспорту він попрямував пішки на засідання, але тоді йому на мобільний телефон із Миколаївського апеляційного суду надійшов дзвінок про те, що засідання з розгляду його скарги перенесено на інший день. Тому він не пішов до суду, а повернувшись до місця проживання в Корабельному районі м. Миколаєва, переодягнувся, привів свій зовнішній вигляду впорядок та прибув до військової частини в АДРЕСА_2 після 14.00. Проте його потім звинуватили у самовільному залишенні частини, оскільки до суду він так і не прибув. Вважав, що його безпідставно звинуватили в прогулі, оскільки він з поважних причин та з дозволу командира частини був відсутній у ній і в зв`язку з цим просив виправдати.
Суд, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши та перевіривши сам протокол з доданими до нього матеріалами, прийшов до наступних до висновків.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна бо необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозицією частини 4 статті 172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду.
Поняття «особливого періоду» передбачено в абзаці 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, у якому зазначено, що це період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ, особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 323/2014 Про часткову мобілізацію в Україні був введений особливий період, який до нині не скасований.
Згідно з пунктами 1, 3 частини 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби молодший сержант ОСОБА_1 при підписанні контракту був повідомлений.
Відповідно до статті 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України розподіл часу у військовій частині протягом доби і протягом тижня здійснюється згідно з розпорядком дня, яким встановлюється виконання основних заходів повсякденної діяльності, навчання й побуту особового складу підрозділів, штабів. Розпорядок дня встановлюється командиром (начальником) відповідно до завдань, покладених на військову частину, та залежно від пори року.
На виконання вказаних положень розпорядок дня був визначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26 грудня 2019 року №604 «Про організацію служби військ і бойового навчання у військовій частині на 2020 навчальний рік».
Статтею 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України всі військовослужбовці повинні виконувати розпорядок дня військової частини; у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 жовтня 2018 року № 254 ОСОБА_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою оператора взводу спеціального радіоперехоплення роти радіоперехоплення радіобатальйону управління військової частини НОМЕР_1 , про що зроблено відмітку у військовому квитку військовослужбовця.
Як було встановлено в судовому засіданні та що не заперечував ОСОБА_1 він був відсутній у військовій частині 22 травня з 09.00 до 14.00, але вказував, що відсутність була з поважних причин прибуття до Миколаївської апеляційного суд для розгляду його апеляційної скарги на постанову суду, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. В матеріалах провадження також немає заперечень щодо того, що він повинен був бути відсутнім з цієї причини. В той же час, відповідно до матеріалів провадження він до апеляційного суду не з`явився.
ОСОБА_1 не заперечував того, що до судового засідання у Миколаївський апеляційний суд не прибув вчасно через погане міське сполучення громадського транспорту після послаблення карантину, введеного через пандемію (COVID-19). Але головна обставина, яка підлягає в даному випадку з`ясуванню це причини його відсутності у військовій частині.
Оглядом матеріалів справи про адміністративне правопорушення (№ 477/459/20) відносно ОСОБА_1 за ст. 172-11 КУпАП, на розгляд якої він повинен був з`явитися до апеляційного суду, встановлено, що в матеріалах провадження міститься телефонограма, прийнята від нього та внесена до автоматизованої системи документообігу суду, відповідно до якої ОСОБА_1 телефонував до суду та повідомив, що не встигає вчасно прибути на засідання о 09.00, так як знаходиться в
м. Одеса і тільки виїжджає звідти. Тому просив перенести засідання.
Факт його відсутності і неприбуття до Миколаївської апеляційного суду також підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 та письмовою відповіддю Миколаївського апеляційного суду від 23 червня 2020 року.
Таким чином суд приходить до висновку, що доказами справи підтверджена відсутність ОСОБА_1 у місці служби військовій частині НОМЕР_1 без поважних причин 22 травня 2020 року з 09.00 до 14.00 години та підтвердив, що він проводив час на власний розсуд.
На підтвердження свої посилань та на спростування доказів справи
ОСОБА_1 не було представлено належних та допустимих доказів, зокрема і того, що телефонограма про його перебування в м. Одеса була складена з помилкою. Як наприклад, як він зазначав, що його перебування в м. Миколаєві та прямування до Миколаївського апеляційного суду можливо перевірити через мобільного оператора з визначенням розташуванням його мобільного телефону. Але таких даних ним витребувано та представлено суду не було. Також, якщо він вказував, що це не він виїжджав із Одеси, а його адвокат, то мав би представити і докази з цього приводу: заяву адвоката, його пояснення, проїзні документи тощо.
Тому у суда немає підстав ставити під сумнів процесуальний документ, який міститься в матеріалах провадження, за якою він сам повідомив про своє перебування за межами Миколаївської області і підтвердив неповажність причин відсутності у військовій частині в період служби в особливий період.
За таких обставин слід визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-11 КУпАП, оскільки його вина об`єктивно підтверджена дослідженими доказами справи.
Беручи до уваги, що ОСОБА_1 вже не перебуває на військовій службі, не має на час розгляду справи офіційної та постійної роботи, тому суд вважає за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, визначеного санкцією інкримінованого правопорушення, в наближеному до мінімального.
Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Штраф перераховувати на рахунок UA0014172, Одержувач Вітовське УК/Вітовський р-н/21081100; ЄДРПОУ одержувача 37992601, Банк одержувача Казначейство України (ЕАП); код класифікації 21081100), призначення платежу штраф.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд.

Суддя Р.В.Козаченко