ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2020 р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Веселівського відділення поліції Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії АПР18 № 624182 від 23.07.2020 р. про вчинення адміністративного правопорушення (справа № 313/963/20, провадження № 3/313/384/2020) вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він згідно кведів на оптову торгівлю відходами та брухту 4677 та іншою діяльністю щодо поводження з відходами займається без акту обстеження на відповідні вимогам Закону України «Про металобрухт» чим порушив законодавство , що регулює здійснення операцій з металобрухтом.

До протоколу додано: пояснення ОСОБА_1 ; інформація про результати проведення операції металобрухт капітана поліції Міннібаєва Олександра; рапорт сержанта поліції ОСОБА_2 ; витяг з реєстру платників єдиного податку; ксерокопія паспорта ОСОБА_1 .

Дії ОСОБА_1 правником поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 164-10 КУпАП.

ОСОБА_1 винним у вчиненні даного правопорушення себе не визнав, просив суд провадження закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Допитавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення та надані докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне від 23.07.2020 р. складений поліцейським СРПП Веселівського ВП МВПГ УНП в Запорізькій області сержантом поліції Никишенко І.Ю. в ньому не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, не зазначено період часу вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, у протоколі не конкретизовано саму суть адміністративного правопорушення, а саме не зазначено яку саме норму Закону України «Про металобрухт» чи іншого нормативно правового акту порушено, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 164-10 КУпАП України. Отже в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть обвинувачення.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 здійснював діяльність щодо поводження з відходами без акту обстеження на відповідність вимогам Закону України «Про металобрухт». Матеріали справи про адміністративне правопорушення не місять доказів здійснення вищевказаної діяльності. Наявність відомостей в єдиному державному реєстрі, про можливі види економічної діяльності а саме КВЕД 46.77 не є фактичним підтвердженням здійснення цієї діяльності. Матеріали справи про адміністративне правопорушення відповідних доказів не містять.

Крім того відповідно до ст. 13 Закону України «Про металобрухт» місцеві державні адміністрації у здійсненні операцій з металобрухтом: складають акт обстеження спеціалізованих або спеціалізованих металургійних переробних підприємств та їх приймальних пунктів на відповідність вимогам цього Закону на територіях відповідних адміністративних одиниць;

У ст. 1 Закону України «Про металобрухт» наведено визначення термінів, які застосовуються у цьому законі:

- спеціалізовані підприємства (суб`єкти господарювання всіх форм власності) - такі, які здійснюють операції з металобрухтом, мають у власності або закріплене за підприємствами на праві господарського відання вагове, брухтопереробне та вантажопідйомне обладнання, забезпечують згідно із законодавством пожежну, вибухову, екологічну і радіаційну безпеку;

- спеціалізовані металургійні переробні підприємства - підприємства, які відповідають вимогам, що ставляться цим Законом до спеціалізованого підприємства, мають у власності виробниче обладнання, яке забезпечує технологію металургійної переробки металобрухту, пов`язану зі зміною структури металу, його хімічного складу відповідно до стандартів, та пройшли атестацію в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної промислової політики.

Отже суб`єктами яким видається відповідний акт обстеження є спеціалізовані підприємств та спеціалізовані металургійні переробні підприємства.

Відповідно до вищевказаного спеціалізованими підприємствами які здійснюють операції з металобрухтом, мають у власності або закріплене за підприємствами на праві господарського відання вагове, брухтопереробне та вантажопідйомне обладнання.

КВЕД 46.77 включає у себе закупівлю у населення скляної тари, різноманітних пакувальних відходів, брухту чорних та кольорових металів тощо (без їх вторинного перероблення) для подальшого продажу переробним підприємствам.

Отже оскільки ОСОБА_1 не має права проводити переробку металобрухту, то він не відноситься до спеціалізованих підприємств, та не є суб`єктом для складання відповідного акту обстеження.

Названі обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії ОСОБА_1 як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164-10 КУпАП.

Зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд позбавлений можливості збору доказів.

Згідно із ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки за результатами розгляду справи не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-10 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, так як відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 221, 246, 247, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 313/963/20 про адміністративне правопорушення у відношенні гр. ОСОБА_1 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-10 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Копію постанови направити для відома ОСОБА_1 та начальнику Веселівського відділення поліції Мелітопольського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, на яку винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О. Нагорний

21.08.20