ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2 .

потерпілої ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Драненка В.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 на постанову судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 23 грудня 2019 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік,

встановив:

Згідно постанови суду 27.09.2019 р. о 15.45 год. в м. Баштанка по вул. Баштанської республіки №70 водій ОСОБА_4 керував т/з Daewoo Sens ( НОМЕР_1 ) та на перехресті з вул. Леоніда Агеєва здійснив обгін автомобіля ВАЗ 2107 та здійснив зіткнення з мопедом Хонда AF НОМЕР_2 пі керуванням ОСОБА_3 , яка здійснювала поворот з вул. Баштанської республіки в бік вул. Л. Агеєва, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Баштанського районного суду Миколаївської області від 2 грудня 2019 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням захисник Драненко В ОСОБА_5 , який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.252, 268 КУпАП розглянув справу без участі ОСОБА_4 , чим позбавив його права на захист. Неповно з`ясував обставини справи та прийняв необґрунтоване рішення.

Вказує, що судом першої інстанції в судовому рішенні зазначено, що ОСОБА_4 виконав дію, ( обгін на перехресті), при цьому не зазначено які саме пункти Правил дорожнього руху України ним було порушено, та чи порушено взагалі.

Зауважує, що зі схеми місця пригоди, не встановлено, що водій ОСОБА_4 здійснював обгін на перехресті, так як відсутні знаки, що інформують що це перехрестя, а з урахуванням наявності будинків, ця ділянка дороги може бути місцем прилягання до дороги виїзду з прилеглої території. Навіть з урахуванням того, що можливо місце пригоди знаходиться на перехресті, то виходячи зі схеми не встановлено місце зіткнення, а слідові інформація, сліди гальмування автомобіля, яким керував ОСОБА_4 знаходяться значно раніше від так званого перехрестя, на смузі зустрічного руху.

Звертає увагу, що покази потерпілої ОСОБА_3 , які вона дала в судовому засіданні, взагалі не відповідають дійсності, так як вона вказує, що пропустила зустрічний автомобіль, лише після того почала виконувати маневр повороту з крайнього лівого положення. По перше, якщо б був зустрічний автомобіль, то автомобіль під керуванням ОСОБА_4 , який здійснював обгін невстановленого транспортного засобу, зіткнувся б з зустрічним транспортним засобом. По друге знаходження мопеду під керуванням потерпілої в крайньому лівому положенні на проїзній частині не відповідає дійсності, так як ніхто крім потерпілої на це не вказує.

Стверджує, що судом першої інстанції накладено стягнення, яке не відповідає особі правопорушника та Європейській конвенції з прав людини, так судом призначено максимально суворе покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом ( хоча санкція передбачає позбавлення права керування транспортними засобами) строком на один рік.

Зауважує, що такий вид стягнення є суворим та ставить ОСОБА_4 в скрутне становище, так як він працює водієм на ТДВ «Баштанський сир завод» і посвідчення водія є для нього фактично єдиним можливим засобом для можливості робити та утримувати свою родину. Також, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_4 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи та правильно надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

Так, з протоколу серії БД № 260187 від 27.09.2019 року, вбачається що, 27.09.2019р. о 15.45 год. в м. Баштанка по вул. Баштанської республіки №70 водій ОСОБА_4 керував т/з Daewoo Sens ( НОМЕР_1 ) та на перехресті з вул. Леоніда Агеєва здійснив обгін автомобіля ВАЗ 2107 та здійснив зіткнення з мопедом Хонда AF НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , яка здійснювала поворот з вул. Баштанської республіки в бік вул. Л.Агеєва, чим порушив вимоги п.2.3 б, 14.6а ПДР України, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Вказане підтверджується, схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , розпискою ОСОБА_4 від 28.09.2019р., фото знімками місця пригоди, витягом з ЄРДР №0000040.

Крім того, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що 27 вересня 2019 року близько 16.00 години вона рухалась на своєму мопеді в м. Баштанка по вул. Баштанської Республіки та вирішила повернути ліворуч на вул. Л.Агеєва. Не доїхавши до вказаного повороту метрів за 20-30 вона включила лівий поворот зайняла крайнє ліве положення на своїй половині руху та пропустивши зустрічний автомобіль почала виконувати лівий поворот, як тут же її збив позаду їдучий автомобіль. Як вона зрозуміла, коли її підняли люди, а саме свідок який їхав позаду ОСОБА_7 , що водія прізвище ОСОБА_8 . Останній також зупинився після ДТП висловив її своє незадоволення ніби то порушеними нею правилами дорожнього руху та поїхав по своїм справам. Також вказала, що ОСОБА_4 , з моменту ДТП не вибачився та будь-якої допомоги не надав, всіляко затягував судовий розгляд справи з метою уникнення покарання наполягала на максимальному покаранні за вказаної статтею.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що 27.09.2019р. о 16.00 год. він їхав за потерпілою по вул. Баштанської республіки в м. Баштанка, ОСОБА_3 увімкнула поворот ліворуч та намагалася його здійснити, коли позаду він почув гучний гул машини та побачив т/з який рухався з досить великою швидкістю, здійснював обгін, не гальмував та допустив ДТП з потерпілою. Він разом із ОСОБА_9 , допоміг встати потерпілій, у якої була кров та яка впала, від падіння об дорожнє покриття, та поїхав далі по свої справам. Водій ОСОБА_4 пояснив на місці ДТП, що дуже поспішав, кричав на потерпілу звинувачуючи її у порушенні правил дорожнього руху.

За такого, судом першої інстанції вірно встановлено, що скоєння даного ДТП стало можливим в наслідок не виконання саме ОСОБА_4 п. 2.3.б, 14.6 а ПДР України, що знаходяться у прямому причинному зв`язку з наслідками які настали, оскільки ОСОБА_4 був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, здійснив обгін на перехресті, в наслідок чого допустив зіткнення із мопедом Хонда AF НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Посилання апелянта на необґрунтованість висновків суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є такими, що не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються дослідженими судом доказами, яким надана належна оцінка.

Та обставина, що в оскаржуваному рішенні не зазначено, які саме пункти Правил дорожнього руху України порушив ОСОБА_4 , не може бути підставою скасування постанови суду першої інстанції, оскільки суддею суду першої інстанції під час розгляду вірно встановлено фактичні обставини справи та вимоги ПДР України, які порушив ОСОБА_4 .

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З оскаржуваної постанови вбачається, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та всебічно перевірених судом доказах, які отримали відповідну оцінку в постанові.

Також є неприйнятними доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення прав ОСОБА_4 через розгляд справи судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_4 та його захисника, оскільки судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_4 , передбачені ст. 268 КУпАП, а саме бути присутнім в судовому засіданні, подавати докази, заявляти клопотання, а тому постанова суду першої інстанції з цих підстав не може бути скасована, так як його відсутність в суді першої інстанції або ж його присутність в суді апеляційної інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Разом з тим, апеляційний суд визнає слушними доводи захисника, щодо накладення на ОСОБА_4 занадто суворого стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Виходячи з матеріалів провадження, апеляційної суд приходить до висновку, що призначене ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобом строком на один рік, не відповідає вимогам ст.23 КУпАП.

Так, апеляційним судом відповідно до вимог ст. 23, 33 КУпАП враховано характер вчиненого ОСОБА_4 правопорушення та його наслідки, обставини, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, дані про його особу, який працює водієм на ТДВ «Баштанський сир завод» та право керування транспортним засобом є для нього фактично єдиним джерелом прибутку, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, а також, що метою адміністративного стягнення є виховання особи, апеляційний суд вважає необхідним постанову змінити та пом`якшити ОСОБА_4 адміністративне стягнення, призначивши його у вигляді штрафу за ст.124 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає можливим пом`якшити ОСОБА_4 призначене судом першої інстанції адміністративне стягнення, застосувавши до нього інший вид стягнення, передбачений санкцією ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Драненка В.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Баштанського районного суду Миколаївської області від 23 грудня 2019 року, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення - змінити.

Пом`якшити ОСОБА_4 адміністративне стягнення, за вчинене ним правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, призначивши його у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.