Провадження № 3/161/4690/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьку Волинської обл., громадянка України, освіта середня, неодружена, раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, не судима, не працює, пенсіонер, особа з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , неналежно виконує передбачені законом обов`язки по вихованню неповнолітніх онуків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які 13.09.2020 року близько 18:00 год. самовільно залишили місце проживання.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вищевказаному адміністративному правопорушенні визнала, щиро розкаялася у вчиненому. Суду пояснила, що після смерті її сина та невістки, на її вихованні залишилося четверо внуків, а тому їй дуже складно здійснювати піклування за останніми. Разом з тим, до 13.09.2020 року із її внуками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 подібних випадків не траплялося.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, також підтверджується наступними доказами, дослідженими судом, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 528561 від 17.09.2020 року (а.с. 1);

-рапортом чергового Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 15.09.2020 року (а.с. 2);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.09.2020 року (а.с. 3);

-протоколом допиту свідка ОСОБА_1 від 15.09.2020 року (а.с. 5);

-заявою ОСОБА_1 про залишення її звернення без розгляду від 15.09.2020 року (а.с. 3).

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

До обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суд відносить щире каяття у вчиненому; обставини, що обтяжують відповідальність останньої судом не вбачаються.

Разом з тим, ст. 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи вищевказане, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, оскільки останній свою вину у вчиненому правопорушенні повністю визнав.

Частиною 2 ст. 61 Конституції України визначено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер,

Вищевказана норма Конституції України свідчить про те, що відповідальність особи за вчинення правопорушення у кожному випадку є окремою та персональною за своїми ознаками.

Чинними нормами КУпАП не визначається поняття малозначності вчиненого правопорушення та виключного переліку діянь, які можуть вважатися малозначними, а тому орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи.

Враховуючи всі обставини справи та особу правопорушника (пенсіонерка, особа з інвалідністю), ступінь її вини у вчиненому правопорушенні за ст. 184 КУпАП, яка (ступінь) є малозначною, з урахуванням обставин правопорушення (на вихованні у ОСОБА_1 перебуває четверо неповнолітніх внуків, батьки яких загинули ), суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 184, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська