Справа № 932/6597/20
Провадження №3/932/2593/20
П О С Т А Н О В А

Ім`ям України

01 липня 2020 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Литвиненко І.Ю., у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі, розглянувши адміністративний матеріал відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працевлаштований складальником теплоізоляційних конструкцій ТОВ «Полістар», мешкає у будинку АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ДПР18 № 146182 від 01 червня 2020 року, 01 червня 2020 року близько 19 години 20 хвилини на вул. Баженова, в районі будинку № 76 у м. Дніпрі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Део», моделі «Ланос», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із ротової порожнини, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що алкогольних напоїв він не вживав, зупинили його за порушення іншого пункту ПДР України, за те, що при повороті він не увімкнув сигнал повороту. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, оскільки необхідно було відвести дітей додому.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, яке виразилось у порушенні водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме: в ухиленні особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, доведена повністю.

Вона підтверджується наступними доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення ДРП18 № від 01 червня 2020 року (а.с.1);

відеозаписами з камер патрульних поліцейських (а.с. 2);

поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 01 червня 2020 року (а.с. 6-7);

рапортом заступника командира взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП у Дніпропетровській області Андрійчука І.В. від 02 червня 2020 року (а.с. 4).

Так, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з камер патрульних поліцейських доводиться подія правопорушення, яка виразилась у відмові ОСОБА_1 пройти, на вимогу патрульного поліцейського, огляд на стан сп`яніння.

Виходячи з наведеного, вважаю, що ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Обставини, що пом`якшують відповідальність не встановлені.

При накладенні адміністративного стягнення, мною враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, обставини справи та особу правопорушника.

Крім цього, вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, виходжу із того, що до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КпАП України передбачав адміністративну відповідальність за відмову водія від проходження, відповідно до встановленого порядку, медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Після набрання чинності вказаним законом, з 01 липня 2020 року, відповідальність за це правопорушення виключено із КпАП України та встановлено у ст. 286-1 КК України. Відповідно до вимог ст. 8 КпАП України, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, що вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 4 КК України, згідно із якою кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Відповідно до вимог ст. 58 Конституції України, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Згідно із вимогами ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Внаслідок того, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» посилено відповідальність за відмову водія від проходження, відповідно до встановленого порядку, медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, він зворотної сили у часі не має. В цей же час, дія приписів ст. 130 КпАП України, в редакції, що діяла до 01 липня 2020 року, застосовна до спірних правовідносин, оскільки правопорушення вчинено до криміналізації діяння, а також тому, що нова норма КК України не має зворотної сили у часі і не може бути застосована до осіб, які вчинили правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, до 01 липня 2020 року. Підстава для закриття провадження за п. 6 ч. 1 ст. 247 КпАП України відсутня, оскільки відповідальність за вчинення правопорушення у вигляді відмови водія від проходження, відповідно до встановленого порядку, медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не просто скасована, шляхом виключення із КпАП України, а посилена, шляхом введення за це порушення кримінальної відповідальності через доповнення КК України відповідною нормою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 34-35, 130, 283, 284 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя І.Ю. Литвиненко