Дата документу 19.06.2020 Справа № 554/3707/20
Провадження №3/554/1000/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 червня 2020 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., за участю секретаря судового засідання Шмигло І. А., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Григоренко К. І. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 44-3, ст. 185 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, до адміністративної відповідальності не притягувалася,

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

24 квітня 2020 року о 18 год. 20 хв., ОСОБА_1 , перебувала на території парку «Корпусний сад» по вулиці Соборності, 36 в м. Полтава, без вдягнутих засобів індивудуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, а також перебувала на вулиці без документів, що посвідчують особу, чим порушила п. 1, 5, 16 ч. 2 Постанови КМУ №255 від 2 квітня 2020 року, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Крім цього, відповідно до протоколу, складеного інспектором роти №4 БУПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Сасько В. В. «24 квітня 2020 року о 18 год. 35 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи на території парку «Корпусний сад» по вулиці Соборності, 36 в м. Полтава порушила правила карантину, а саме пункт 1 та 5 ч. 2 Постанови КМУ від 2 квітня 2020 року, на неодноразову вимогу поліцейського надати документи, що посвідчують особу, категорично відмовилась, чим вчинила злісну непокору законній вимозі поліцейського», що, на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала, зазначила, що загубила маску коли була в парку та йшла до аптеки, щоб її купити, а тут до неї підійшли працівники Національної гвардії та почали говорити, що вона без маски, вимагати документи та сказали, що викличуть працівників поліції. Паспорт був з собою, але їм не показувала, бо стало погано, піднявся тиск, думала, що вони його заберуть та випишуть штраф на 17000 грн. Ніякої непокори працівникам поліції не чинила, так як такої їй не було заявлено. Жодних прав мені не роз`яснювали. Наголосила, що протокол відносно неї в цій частині складено з грубим порушенням вимог статті 256 КУпАП, обвинувачення висунуто не конкретне, в зв`язку з чим вона позбавлена можливості здійснити своє право на захист та просить закрити справу щодо неї за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Статтею 44-3 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до статті ст. 185 КУпАП відповідальність за нею наступає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходжу до висновку, що в діях останньої вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №300463 від 24 квітня 2020 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, рапортом , відеозаписом.

Всі зазначені докази не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (по посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, але з урахуванням обставин справи, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вперше за вказане правопорушення, відсутність тяжких наслідків правопорушення та вважає можливим звільнити останню від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за малозначністю і оголосити їй усне зауваження, оскільки діяння, вчинене нею, містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, але будь-яких негативних наслідків від її дій не настало.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи обставини справи, вважаю за доцільне ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за малозначністю, оголосивши усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Згідно ст. 185 КУпАП відповідальність за нею наступає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколів були грубо порушені.

Так, суть викладеного ним в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті 185 КУпАП, що порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Із змісту протоколу не видно і в ньому про це не зазначено, яке саме законне розпорядження або яку вимогу працівника поліції вчинив та не виконав порушник, що позбавляє суд можливості оцінити їх з точки зору відповідності закону.

Протокол виконаний незрозумілим почерком, який практично не піддається прочитуванню, що позбавляє суд можливості зрозуміти його зміст, оформлений неохайно, всупереч Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 6 листопада 2015 року № 1376 та без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП, що позбавляє суд можливості приймати його до уваги як доказ по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи діяння порушниці з точки зору наявності в ньому складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, суд керується положеннями п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», згідно з яким злісною непокорою за змістом статті 185 КУпАП є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Про вчинення таких дій порушницею в протоколі не зазначено, а тому суд позбавлений можливості оцінити вимоги або розпорядження працівників поліції, які вони заявляли останньому, з точки зору відповідності закону та обов`язку порушниці їх виконувати.

З суб`єктивної сторони правопорушення, яке інкримінується порушниці, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. З змісту протоколу і викладення в ньому суті адміністративного правопорушення не слідує, що порушниця, вчинюючи опір працівникам поліції, умисно ігнорувала або не виконувала їх законні вимоги або розпорядження.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях порушниці складу інкримінованого їй злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 22, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, обмежившись її усним зауваженням відповідно до ст. 22 КУпАП.

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко