Справа № 466/3148/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«03» липня 2020 року м.Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б., з участю адвоката Сторонського І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

гр. ОСОБА_1 26 квітня 2020 року о 23.30 год. у м. Львові по вул. Миколайчука,9, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820» ARJL - 0248, проба позитивна 1,74%. Таким чином, гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав. Додатково пояснив, що 26 квітня 2020 року він вдома випив пиво. Згодом його мамі стало погано і він подзвонив до свого друга ОСОБА_2 , щоб він завіз його з мамою в лікарню. При під`їзді до лікарні, він, ОСОБА_1 , вийшов з мамою з автомобіля, а ОСОБА_3 залишився в автомобілі їх чекати. Біля центрального входу в лікарню його зупинили працівники поліції та сказали йому, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та запропонували йому продути драгер. Він був у стані алкогольного сп`яніння та не міг пояснити, що він не керував автомобілем, а привіз в лікарню його друг ОСОБА_3 . Після того як він продув драгер працівники патрульної поліції склали на нього протокол про адміністративне правопорушення.

Допитаний у якості свідка інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №2 УПП у Львівській області ОСОБА_4 , який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно з ст.ст.384, 385 КК України пояснив, що 26 квітня 2020 року вони із напарником перебували у лікарні по вул. Миколайчука,9, куди привезли на медичне освідування водія з ознаками сп`яніння.

Коли вони із напарником виходили з приміщення лікарні, то побачили, що працівники муніципальної варти біжать за автомобілем марки ВАЗ 21093 та просили допомогти зупинити даний автомобіль, водій якого не виконав вимогу зупинитися.

Після зупинки автомобіля зі сторони водія вийшов ОСОБА_1 , який не заперечував, що вживав пиво. Відтак, вони з напарником паралельно оформляли два адміністративні правопорушення - на водія, якого привезли на медичне освідування та на ОСОБА_1 .

На відео є зображення фрагментами, оскільки одна камера виділяється на екіпаж, а оскільки це була не типова ситуація, а оформлялися два правопорушення, тому на камері видно лише фрагменти відеозапису.

Під час продування ОСОБА_1 драгеру були присутні поняті, результат тестування на алкоголь на приладі «Drager» показав позитивний результат 1,74%, правопорушник сам визнав, що вживав пиво.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_5 , який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно з ст.ст.384, 385 КК України пояснив, що ввечері 26 квітня 2020 року до нього зателефонував його друг ОСОБА_6 , який попросив завезти його маму в лікарню. Він погодився. Завіз ОСОБА_1 з мамою у лікарню, що знаходиться по вул. Миколайчука,9 у м. Львові. Він не заїжджав автомобілем на територію лікарні, а чекав на ОСОБА_1 біля КПП. Про те, що працівники патрульної поліції склали на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення дізнався, коли забирав його із мамою додому.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 212536 від 27 квітня 2020 року;

- результатом тестування на алкоголь на приладі «Drager», проба позитивна 1,74%;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з яких вбачається, що вони були присутніми при продуванні ОСОБА_1 приладу «Drager»;

- відеозаписом з нагрудного відео реєстратора інспектора патрульної поліції, в на якому правопорушник ОСОБА_1 визнає, що вживав пиво, нічого не говорить про те, що в лікарню привіз його друг ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Так п.1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч.1 ст. 130 цього Кодексу передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні було оглянуто відеозапис події із камери нагрудного реєстратора інспектора поліції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_5 , оскільки вони не перебувають в логічному та об`єктивному зв`язку з іншими доказами по справі.

Невизнання правопорушником вини є голослівним, спростовується вищенаведеним, а відтак не приймається до уваги та розцінюється як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, оскільки такі пояснення не підтверджені жодними фактичними даними та суперечать встановленим обставинам справи, що підтверджені наведеними вище доказами.

Дії гр. ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що стверджується письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах справи.

Керування в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Зокрема, у стані сп`яніння істотно знижується увагу водія та швидкість його реакції, що зумовлює загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого водія та власності третіх осіб. Саме ця обставина і зумовила прийняття законодавцем Закону, яким було посилено відповідальності за керування в стані сп`яніння.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, грубе порушення ним правил дорожнього руху, вважаю, що призначення стягнення (покарання), передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, згідно зі ст.23 КУпАП, буде достатньою, справедливою та необхідною мірою відповідальності за дане правопорушення.

Окрім цього, у відповідності до ст.40-1 КУпАП, ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути 420 грн. 40 коп. судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 8,21,268, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10 200 (десять тисяч двісті гривень) в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в доход держави у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя Д. Б. Глинська