Справа № 134/14/20
Провадження № 33/801/374/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Зарічанський В. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Безрученко Н. Р.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені захисником Біланом Володимиром Валентиновичем, на постанову Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2020 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, непрацюючого, ІПН - НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2020 року об`єднано справи № 134/14/20, 134/72/20 та 134/158/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в одне провадження, присвоєно справі єдиний унікальний номер № 134/14/20. У задоволенні заяви адвоката Білана Володимира Валентиновича, діючого в інтересах ОСОБА_1 про відвід судді Крижопільського районного суду Вінницької області Зарічанського В. Г. при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовлено. Визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке було вчинене 07 січня 2020 року. Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке було вчинене 13 січня 2020 року. Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Також ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке було вчинене 30 січня 2020 року. Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стягнуто з ОСОБА_1 420 гривень 40 копійок судового збору.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 07.01.2020 о 13 годині 39 хвилин в с. Городківка по вул. Л. Українки водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хонда Цивик, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказами наданими на підтвердження вини ОСОБА_1 є протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 516289 від 07.01.2020. Із змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 підписав протокол, був ознайомлений з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції, ст. 268 КУпАП, при цьому особисто зазначив, що він з протоколом згоден. Згідно з письмовими поясненнями доданими до матеріалів справи ОСОБА_1 вказав, що перед тим як сісти за кермо автомобіля він курив коноплю. Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився від проходження цього огляду, що підтверджується також письмовими поясненнями свідків. На відеозаписі з камери працівників поліції зафіксована зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . Його запитали про наявність заборонених предметів. Оглянули автомобіль та його речі, знайшли коноплю. При розмові з працівниками поліції ОСОБА_1 вів себе агресивно. Його звинуватили у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження цього огляду в присутності двох свідків.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 доведена належними та допустимими доказами, однак враховуючи те, що на момент розгляду справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, суд вважав за необхідне провадження по справі закрити.

Згідно з протоколом серії ДПР18 № 516292 від 13.01.2020, о 16 годині 38 хвилин в смт Крижопіль по вул. Чабанюка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хонда Цивик, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився черговим лікарем в Крижопільській ОЛІЛ. Водій мав неприродну блідість шкіри, почервоніння очей, тремтіння рук. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказами наданими на підтвердження вини ОСОБА_1 є протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 516292 від 13.01.2020, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. На відеозаписі з камери працівників поліції зафіксовано як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 заїхав на автобусну зупинку. За ним заїхали працівники поліції, зупинили автомобіль, зробили зауваження і попросили пред`явити документи. При розмові звинуватили ОСОБА_1 в тому, що він керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння. Запропонували проїхати у лікарню пройти огляд. У лікарні ОСОБА_1 здав аналіз сечі і лікар провів тест на наркотичне сп`яніння, при цьому вказаний тест показав позитивний результат.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 доведена належними та допустимими доказами, однак враховуючи те, що на момент розгляду справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, суд вважав за необхідне провадження по справі закрити.

Крім того, відповідно до протоколу серії ДПР 18 № 516286 від 30.01.2020 о 12 годині на автодорозі Т-02-02 смт. Крижопіль - с. Городківка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хонда Цивик, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказами наданими на підтвердження вини ОСОБА_1 є протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 516286 від 30.01.2020, акт огляду на стан наркотичного сп`яніння, направлення на огляд на стан сп`яніння, письмові пояснення свідків, відеозапис з камери поліцейського. На відеозаписі зафіксований факт зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , а також те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, який йому запропонували працівники поліції пройти у лікарні, в присутності двох свідків, після того, як запідозрили, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Цей факт також підтверджений показаннями свідків, які були допитані у судовому засіданні в присутності ОСОБА_1 . Свою відмову він мотивував тим, що вже один раз проходив такий огляд.

ОСОБА_1 та його захисники жодного разу в судовому засіданні, а також у поданих заявах та клопотаннях не надали пояснень по суті справи, щоб довести невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, по яких відносно ОСОБА_1 були складені протоколи за ст. 130 КУпАП. Ними подавались заяви про відкладення розгляду справи з різних причин, справа призначалася до розгляду в судовому засіданні вісім разів. При цьому судом вживалися всі заходи для реалізації ОСОБА_1 своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Тому суд визнав поведінку ОСОБА_1 та його захисників такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов висновку, що вина правопорушника доведена належними та допустимими доказами, а тому ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі захисник Білан В. В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2020 року у зв`язку з одержанням копії вказаної постанови 06.05.2020, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки сторона захисту вважає, що вказана постанова винесена з порушенням вимог КУпАП, а викладені в ній обставини не відповідають фактичним обставинам справи та подіям, що мали місце 07.01.2020, 13.01.2020 та 30.01.2020, тобто, як самої події безпосереднього огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, так і фактів відмови його від проходження такого огляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду вказаних адміністративних справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд першої інстанції допустив грубе порушення вимог ст. 36 КУпАП. При цьому, під час розгляду заявленого стороною захисту клопотання про об`єднання справ в одне провадження від 05.02.2020 суд не виніс мотивованої постанови про задоволення або відмову в заявленому клопотанні, що змусило їх повторно заявити аналогічне клопотання 29.04.2020. Відсутність такого об`єднання на початку проведення судового розгляду потягнуло за собою порушення права на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при цьому ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст. 286 КУпАП.

Всупереч вимогам ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» та ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» у справі немає даних про причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Так, у зазначених протоколах про адміністративні правопорушення, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП та вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, яка затверджена Наказом МВС та МОЗ (далі Інструкція № 1452/735) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.11.2008, не вказано які ознаки наркотичного сп`яніння були візуально виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 та дали підставу ними вимагати проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Так, згідно з п. 7 Р. 1 Інструкції № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. Однак, матеріали справи відомостей про те, що такий огляд пропонувалось пройти ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу і він від його проходження відмовився чи висловив незгоду з його результатами не містять.

Отже, саме порушення вимог статті 266 КУпАП, статті 35 Закону України «Про національну поліцію», а також Інструкції № 1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_1 07.01.2020 та 13.01.2020 щодо перебування під впливом наркотичних засобів працівниками поліції унеможливило встановлення фактичних обставин справи, а тому суд першої інстанції на мав підстав вважати доведеною його вину у скоєнні правопорушення. Для усунення розбіжностей, зазначених в протоколі про адміністративні правопорушення та відеозаписі події, захисниками заявлялось клопотання про виклик та допит в судовому засіданні лікаря ОСОБА_2 , проте відмова суду в задоволенні такого клопотання з посиланням на закінчення строків розгляду справи є порушенням вимог ст. 245, 280 КУпАП, що в свою чергу підтверджує упередженість суду по відношенню до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і є фактичним порушення права особи на справедливий, неупереджений та незалежний суд, як того вимагає ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказує, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.01.2020 є недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням вимог Інструкції № 1452/735.

З метою усунення розбіжностей в обставинах щодо подій, які мали місце як раніше, так і безпосередньо 30.01.2020 за участю ОСОБА_1 , сторона захисту 05.02.2020 заявляла клопотання про виклик в судове засідання свідків, які були задіяні під час складання протоколів про адміністративне правопорушення. Ці свідки були викликані до суду 10.03.2020 та допитані без участі захисту. При цьому, клопотання ОСОБА_1 про перенесення слухання справ на іншу дату в зв`язку з продовженням загальнодержавного карантину та повторний виклик свідків було проігноровано судом, а рішення по справі винесено 29.04.2020 без його особистих пояснень та сторони захисту, що в свою чергу підтверджує грубе порушення права на захист.

Сторона захисту звертає увагу на те, що суд фактично не дослідив матеріали справи, не надав належу оцінку доказам, не допитав свідків, не витребував відповідних документів та дійшов хибного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилається на те, що оскаржувану постанову сторона захисту одержала 06.05.2020, тому ставить питання про поновлення строку звернення до суду за захистом прав та законних інтересів ОСОБА_1 .

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисники Білан В. В. та Костюк Г. М. підтримали доводи апеляційної скарги, просять апеляційну скаргу задовольнити.

ОСОБА_1 суду пояснив, що 30.01.2020 він керував транспортним засобом Хонда Цивик, державний номерний знак НОМЕР_2 . Його зупинили працівники поліції і повідомили, що у нього не горить задній зовнішній світловий прилад. В процесі спілкування з поліціантами останні повідомили йому про підозру знаходження ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння. В присутності двох свідків запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у Крижопільській лікарні. Їхати саме в Крижопільську лікарню від відмовився, оскільки вин там уже був і цьому закладу не довіряє. Пояснив, що дзвонив своєму адвокату з місця зупинки транспортного засобу, проте не міг додзвонитися, оскільки адвокат не брав слухавку. Зазначив, що взагалі від проходження огляду він не відмовлявся.

Допитаний в судовому засіданні Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 30.01.2020 був запрошений працівниками поліції засвідчити те, що водій ОСОБА_1 відмовився їхати в Крижопільську лікарню проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки, як йому свідку стало зрозуміло, не довіряє цьому закладу.

Допитаний свідок ОСОБА_5 суд пояснив, що 30.01.2020 року його зупинили працівники поліції і запропонували бути свідком, при ньому працівники поліції пропонували водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Водій ОСОБА_1 не захотів їхати проходити огляд у Крижопільській ОЛІЛ. Про запропонований працівниками поліції інший заклад він не чув.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Білана В. В. і Костюк Г. М., пояснення свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляції, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП в разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Як встановлено апеляційним судом з дослідженого відеозапису судового засідання Крижопильського районного суду Вінницької області, проведеного в режимі відеоконференції 29.04.2020, рішення суду не було проголошено у судовому засіданні, яким завершився розгляд справи. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 100) копія оскаржуваної постанови разом із супровідним листом від 30.04.2020 отримана адвокатами Біланом В. В. та Костюк Г. М. 06.05.2020. Апеляційна скарга на зазначену постанову суду здана на пошту 15.05.2020 та отримана Крижопильським районним судом Вінницької області 18.05.2020.

Зазначені обставин вважаю поважними та такими, що дають право на поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення судді суду першої інстанції, а тому суд вважає, що клопотання, викладене в апеляційній скарзі і заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки строки на апеляційне оскарження пропущені з поважних причин.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржуваною постановою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке було вчинене 07 січня 2020 року. Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке було вчинене 13 січня 2020 року. Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП також закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В той же час, визнаючи особу ОСОБА_1 винною у вказаних інкримінованих правопорушеннях, судом першої інстанції було відмовлено захисту у задоволенні клопотання про витребуванні доказів та допиту свідків по вказаних епізодах у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вказані висновки суду першої інстанції про наявність вини в діях ОСОБА_1 вважаю необґрунтованими, оскільки вказані висновки суду не ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, як того вимагає закон, а тому постанова суду першої інстанції в ці частині підлягає скасуванню.

Оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП, вважаю, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Аналогічна правова позиці висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 11 липня 2018 року в справі № 308/8763/15-а (провадження № К/9901/12342/18).

При цьому апеляційний суд не приймає до уваги послання захисту на Постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 квітня 2019 року в справі № 927623/18 та від 19 червня № 927/120/18, оскільки вказані справи не були пов`язані з безпосереднім розглядом справ про адміністративні правопорушення, а більше стосувались питання відшкодування шкоди і доказування в господарському судочинстві, а тому не відображають проблематики провадження у справах про адміністративні правопорушення, що відбувається в судах загальної юрисдикції на підставі КУпАП.

Щодо вимог апеляційної скарги про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, що мала місце 30.01.2020 о 12 год на автодорозі Т-02-02 смт. Крижопіль - с. Городківка, суд прийшов до наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).

За правилами частин 1 і 6 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу серії ДПР 18 № 516286 від 30.01.2020, 30.01.2020 року о 12 годині на автодорозі Т-02-02 смт. Крижопіль - с. Городківка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хонда Цивик, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про перебування останнього у стані сп`яніння. З таким висновком погоджується і апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку, зокрема: протоколом серії ДПР 18 № 516286 від 30.01.2020 про адміністративне правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, складеним у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в якому вказані виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, тремтіння пальців рук; неприродна блідість). Вказаний Акт доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, про що в останньому зроблено відповідний запис. Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які були допитані в судовому засіданні Крижопільського районного суду Вінницької області та пояснили, що працівники поліції пропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Проте водій ОСОБА_1 не захотів їхати проходити огляд у Крижопільській ОЛІЛ та свою відмову мотивував тим, що вже один раз проходив такий огляд та цьому закладу не довіряє. Дослідженим DVD диском, на якому містяться відеозапис з нагрудного відеорегістратора поліцейського. Відеозаписом зафіксований факт зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , а також те, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, який йому запропонували працівники поліції пройти у лікарні після того, як запідозрили, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Щодо доводів захисту про відсутність в матеріалах справи відомостей про точний час його зупинки, зокрема не о 12 год, а 12.04 год, що вбачається з дослідженого відеозапису зупинки транспортного засобу, не спростовують встановлених вище обставин, зокрема факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Хонда Цивик , д.н.з. НОМЕР_2 , на автодорозі Т-02-02 смт. Крижопіль - с. Городківка.

Вказані досліджені докази у сукупності підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння лікарем закладу охорони здоров`я, зокрема у Крижопільській ОЛІЛ, що в сукупності утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів і викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Не спростовують вірні висновки суду першої інстанції доводи захисту про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду саме в Крижопільській ОЛІЛ, в яку пропонували доставити його працівники поліції. А також не запропонували йому проходження огляду на місці.

Відповідно п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, у разі виявлення іншого, крім алкогольного, сп`яніння поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я та проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу не проводиться.

Відповідно до п. 12, 13 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Можливо такий порядок дослідження і є образливим для ОСОБА_1 , на чому в судовому засідання наголошували його захисники, проте таки доводи суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки п. 2.5 ПДР України не містить виключень, коли водій може відмовитись від проходження огляду за певних обставин. Не передбачений чинним законодавством і порядок заявлення відводу закладу охорони здоров`я з підстав недовіри такому закладу.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що під час розгляду вказаних адміністративних справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд першої інстанції допустив грубе порушення вимог ст. 36 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, що мало місце 07 січня 2020 року та 13 січня 2020 року закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, суд наклав адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП за вчинене правопорушення, що мало місце 30 січня 2020 року о 12.00 год на автодорозі Т-02-02 смт. Крижопіль - с. Городківка, а тому положення ч. 2 ст. 36 КУпАП в даному випадку не застосовуються і суд першої інстанції не погіршив становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Не є підставою для скасування оскаржуваного рішення Крижопільського районного суду Вінницької області посилання апеляційної скарги на те, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» та ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» у справі немає даних про причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що працівники поліції, зупинивши автомобіль, повідомили йому про те, що не горять габарити. Така несправність транспортного засобу, а саме, що не світився правий задній габаритний вогонь, підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом зупинки транспортного засобу Хонда Цивик , д.н.з. НОМЕР_2 , позначеного на DVD диску як «2020_0130_120243_1». Проте відсутність в матеріалах справи даних про причину зупинки транспортного засобу не є обставиною, що відповідно до ст. 247 КУпАП виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції права на захист, то апеляційним судом встановлено наступне.

31.01.2020 року до суду надійшов протокол відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, вчинене 30.01.2020 року. Розгляд справи призначений на 10.03.2020 року.

10.03.2020 року в судове засідання захисники Білан В. В. та Костюк Г. М. не з`явилися. В судове засідання з`явився ОСОБА_1 та свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Після судового засідання на електронну адресу суду від адвоката Білана В. В. надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому суді. Розгляд справи перенесено на 02.04.2020 року.

02.04.2020 року ОСОБА_1 та захисники Білан В. В. та Костюк Г. М. у судове засідання не з`явились. В телефонному режимі адвокат Білан В. В. повідомив, що не зможе бути присутнім у судовому засіданні, просив справу перенести на інший день. Від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про перенесення розгляду справи на інший день, оскільки він знаходиться у м. Київ і не може прибути до суду у зв`язку з введеними карантинними обмеженнями на виїзд з міста. Розгляд справи перенесено на 10.04.2020 року.

08.04.2020 року на електронну адресу суду надійшла заява захисників ОСОБА_1 - адвокатів Білана В. В. та Костюк Г. М. про перенесення розгляду справи на інший день у зв`язку з встановленим карантином до 24.04.2020 року. 09.04.2020 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про перенесення розгляду справи на інший день, оскільки він знаходиться у м. Київ і не може прибути до суду у зв`язку з введеними карантинними обмеженнями на виїзд з міста. Розгляд справи перенесено на 27.04.2020 року.

15.04.2020 року в телефонному режимі адвокат Білан В. В. повідомив, що не зможе взяти участь у судовому засіданні 27.04.2020, просив перенести справу на 29.04.2020. 27.04.2020 року на електронну адресу суду надійшли заяви адвокатів Білана В. В. та Костюк Г. М. про проведення судового засідання 29.04.2020 року в режимі відеоконференції.

27.04.2020 року суддею Крижопільського районного суду Вінницької області винесено постанову про проведення судового засідання призначеного на 29.04.2020 року в режимі відеоконференції.

Захисник Білан В. В. в апеляційній скарзі вказує на те, що ОСОБА_1 28.04.2020 о 20 год. 45 хв. на електронну адресу Крижопільського районного суду Вінницької області направлено клопотання про перенесення слухання справи на іншу дату в зв`язку з продовженням карантину і бажанням прийняти участь у судовому засіданні, а суд його проігнорував і виніс рішення 29.04.2020.

В рішенні ЄСПЛ по Справі «Юніон Аліментаріа Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (1989) зазначено, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Також, Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на встановлене, суд апеляційної інстанції вважає, що з дати складання протоколу 30.01.2020, коли ОСОБА_1 дзвонив своєму захиснику Білану В. В., і по дату його судового розгляду - 29.04.2020 року, як ОСОБА_1 , так і його захисники мали можливість подавати до суду відповідні докази та пояснення на спростування вини ОСОБА_1 , а тому, апеляційний суд з доводами апелянта про порушення судом першої інстанції його права на захист погодитись не може та вважає їх безпідставним і спрямованими на уникнення відповідальності за вчинене, а дії судді не свідчать про його неупередженість чи необ`єктивність.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження доводів апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції, а порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості апелянта у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2020 року в частині визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке було вчинене 07 січня 2020 року, та провадження по справі відносно якого за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а також в частині визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке було вчинене 13 січня 2020 року, та провадження по справі відносно якого за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП - скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке було вчинене 07 січня 2020 року, закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке було вчинене 13 січня 2020 року, закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В решті постанову Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко