КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника Данила С.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановив суддя у постанові з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №367349 від 09.11.2019 р., водій ОСОБА_1 09.11.2019 року о 21 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Бориспільська 37, керував автомобілем «Фольксваген Джетта» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 09.12.2019 року та закрити щодо нього провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги посилається на недотримання судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 280, 251 КУпАП, оскільки вважає, що під час розгляду даної справи суд не повно і не об`єктивно з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому апелянт зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту, що саме він керував транспортним засобом, а отже у поліцейського не було підстав для проведення його огляду на стан сп`яніння, оскільки останній не мав статусу водія, в розумінні вимог діючого законодавства і не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а лише знаходився поруч з транспортним засобом.

Також вказує, що до матеріалів справи поліцейським додано письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, водій автомобіля «Фольксваген Джетта» д.н.з. НОМЕР_1 застосував екстрене гальмування перед магазином, хитався на ногах та від нього було чутно запах алкоголю, однак в цих поясненнях не вказано, хто саме керував вищезазначеним автомобілем. Крім того, всупереч вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено анкетних даних свідків цієї події, а отже факт присутності свідків при складанні протоколу не знайшли свого підтвердження.

Крім цього, апелянт посилається на відсутність в матеріалах справи направлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, що в сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій працівників поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченому статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а тому його огляд на стан сп`яніння, який був проведений в медичному закладі, є недійсним відповідно до вимог ч.5 ст. 266 КУпАП.

Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 09.12.2019 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки він не повідомлявся про час і місце розгляду справи та не був присутній при винесенні оскаржуваної постанови, копію прийнятого рішення він не отримував, а про існування оскаржуваної постанови дізнався з відкритих джерел у мережі інтернет.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити ОСОБА_1 пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Данила С.М. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи викладені в його апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що підстави для її задоволення відсутні, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.11.2019 року інспектором УПП в м. Києві складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 серії ДПР18 №367349 за ч.1 ст. 130 КУпАП, і даний протокол з додатками надійшов до Дарницького районного суду м. Києва, за результатами розгляду якого ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснив, що 09.11.2019 року він разом зі своїми знайомими вживали алкогольні напої, після чого він зателефонував своєму співробітнику ОСОБА_4 , який є його підлеглим, щоб останній сів за кермо його ( ОСОБА_1 ) автомобіля «Фольксваген Джетта» д.н.з. НОМЕР_1 та відвіз їх до будинку, де проживає його знайомий на ім`я ОСОБА_5 .

При цьому наголошував, що весь час вказаним автомобілем керував ОСОБА_4 , а він був пасажиром. Приїхавши до будинку де проживає його знайомий ОСОБА_5 , ОСОБА_4 припаркував автомобіль та пішов додому, а вони із ОСОБА_5 пішли до магазину, де у нього виник конфлікт з невідомими особами, які викликали поліцію та повідомили їм неправдиву інформацію, що начебто він керував транспортним засобом.

Під час апеляційного розгляду справи за клопотанням захисника в якості свідка був допитаний ОСОБА_4 , який пояснив, що ввечері 09.11.2019 року йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив приїхати, щоб сісти за кермо його автомобіля, оскільки він вживав алкоголь. Він ( ОСОБА_4 ) викликав таксі та приїхав на вул. Харківське шосе, 15, де сів за кермо автомобіля «Фольксваген Джетта» д.н.з. НОМЕР_1 і на прохання ОСОБА_1 відвіз його та знайомого хлопця на ім`я ОСОБА_5 до місця проживання останнього. Приїхавши на місце, він припаркував та замкнув вказаний автомобіль, після чого забрав ключі від автомобіля із собою та пішов додому, вимкнувши при цьому свій телефон, щоб його не турбували, оскільки була пізня година.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги апеляційний суд погоджується з висновком суду про порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №367349 від 09.11.2019 року (а.с. 1) складеним стосовно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній керував автомобілем «Фольксваген Джетта» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння; даними Висновку №008867 від 09.11.2020 року КМНКЛ «Соціотерапія» (а.с. 2), згідно якого, за результатами медичного огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння; аналогічними за змістом письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с. 3, 4), в яких останні зазначили, що водій автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 застосував перед магазином екстрене гальмування «з ручником» ледь не збивши людей, після чого вони викликали поліцію та дочекались поліцейських на місці пригоди; розпискою гр. ОСОБА_8 (а.с. 5), в якій останній зобов`язався доставити автомобіль «Фольксваген Джетта» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою свого місця проживання, що підтверджує факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом; даними відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с. 6), щодо обставин вчинення даного адміністративного правопорушення, а також даними Акту медичного огляду ОСОБА_1 №008867 від 09.11.2020 року (а.с. 61), що надійшов з КМНКЛ «Соціотерапія» на запит Київського апеляційного суду.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 , який стверджував, що не керував транспортним засобом, а тому у поліцейських не було підстав для проведення його огляду на стан сп`яніння, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та спростовують доводи його апеляційної скарги про відсутність події даного адміністративного правопорушення, а також про порушення поліцейськими порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Апеляційний суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_4 наданих під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, оскільки вони є суперечливими і не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, свідок ОСОБА_4 у своїх поясненнях наданих під час апеляційного розгляду справи зазначав, що коли він привіз ОСОБА_1 та його знайомого на ім`я ОСОБА_5 на автомобілі «Фольксваген Джетта» д.н.з. НОМЕР_1 , він припаркував та замкнув вказаний автомобіль, після чого забрав ключі від автомобіля із собою та пішов додому, вимкнувши при цьому свій телефон, однак згідно наявної в матеріалах справи розписки гр. ОСОБА_8 (а.с. 5) останній зобов`язався доставити автомобіль «Фольксваген Джетта» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою свого місця проживання, по вул. Харківське шосе, 15-А в м. Києві, що неможливо зробити без ключів від даного транспортного засобу.

Крім того, як зазначили в судовому засіданні ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_4 , останній є співробітником та підлеглим ОСОБА_1 , а тому апеляційний суд розцінює його пояснення як такі, що надані з метою допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення.

Дослідивши під час апеляційного розгляду справи наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , письмові пояснення яких (а.с. 3, 4) щодо здійсненням небезпечного керування водієм автомобіля «Фольксваген Джетта» д.н.з. НОМЕР_1 , які викликали екіпаж патрульної поліції та дочекавшись його приїзду вказали поліцейським на місці події на ОСОБА_1 , як на особу, що керувала вказаним транспортним засобом, оскільки ці пояснення узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі даними відеозапису з нагрудного відеореєстратору поліцейського, а тому не викликають сумніву у їх правдивості та об`єктивності.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про невідповідність складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП через не зазначення в ньому анкетних даних свідків, що, на думку апелянта, свідчить про відсутність свідків при складанні цього протоколу, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказаний протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП був складений поліцейським за результатами медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в приміщенні КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20 в м. Києві і положення ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не містять вимоги щодо обов`язкової присутності свідків при проведенні огляду водія на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Посилання захисника на відсутність в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд також не приймає до уваги, оскільки ця обставина жодним чином не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.9 «а» ПДР України, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не спростовує факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а саме у КМНКЛ «Соціотерапія».

За наведеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 09.12.2019 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року про притягнення йогодо адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа№33/824/1344/2020 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у І інстанції: Лужецька О.Р.

Головуючий в апеляційній інстанції: Сілкова І.М.