Справа № 489/2007/20
Номер провадження 3/489/1001/20
Постанова

Іменем України

06 липня 2020 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Кокорєв Вячеслав Валентинович, розглянувши матеріали, що надійшли від Інгульського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (далі - особа), ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Миколаєві, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП):

встановив

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18.04.2020 серії ВАБ № 325751, 16.04.2020 о 17:00 год., ОСОБА_1 за місцем свого проживання неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки, щодо виховання та навчання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який під час карантину знаходився без догляду батьків.

В протоколі зазначено, що за вказані дії передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання особа не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена в разі ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об`єктивна сторона за ч.1 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо. суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, в чому саме полягає ухилення особи від виконання обов`язків щодо догляду за дитиною, не конкретизовані норми законодавства, якими ці обов`язки передбачені та які вимоги порушено.

Саме по собі зазначення у протоколі про перебування дитини без догляду не є безумовною обставиною, що свідчить про ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання.

Протокол та матеріали не містять доказів, що свідчать про ухилення особи від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина.

За таких обставин, суддя дійшов висновку про відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 221, 278, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив

Закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя В. В. Кокорєв