ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/727/20 Головуючий в 1 інст. Дмитрюк О.В.
Провадження № 33/807/395/20 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Великанова М.О. справу за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду першої інстанції 03.02.2020 року о 00 год. 47 хв. ОСОБА_1 в районі будинку № 40 по вул. Миколи Корищенка в м. Запоріжжі керував автомобілем «DAEWOO LANOS», д.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: характерний запах з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою спеціального приладу та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій зобов`язаний на вимогу робітника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати провадження закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування зазначає, що у супереч вимогам ст. 268 КУпАП справу було розглянуто буз його участі в судовому засіданні, незважаючи на те, що його захисником було подано клопотання про відкладення її розгляду.

Вважає, що суд прийшов до безпідставного висновку, що він затягував розгляд справи з метою уникнення відповідальності, оскільки він брав участь в судовому засіданні 10.03.2020 р., в якому було оголошено перерву за його клопотанням про виклик свідків, а після того Кабінетом Міністрів України було оголошено карантин до 11 травня 2020 р.

Посилаючись на розпорядження Кабінету Міністрів України № 338-р від 25.03.2020 р. «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації», лист Ради суддів України від 16.03.2020 р. щодо встановлення особливого режиму роботи судами України, лист ДСА України від 20.03.2020 р. № 14-5711/20, згідно якого установи системи правосуддя можна віднести до установ зони ризику розповсюдження короновірусної інфекції та рішення ВРП № 880/0/15-20 від 26.03.2020 р. «Про доступ до правосуддя в умовах пандемії гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2», а також на те, що він хворіє ВІЛ-інфекцією з 1996 р. та перебуває під медичним наглядом в КУ «Запорізький медичний центр з профілактики та боротьби зі СНІДом» і відноситься до осіб, які перебувають у групі ризику захворювання на СOVID-19 через наявність хронічної хвороби, вказує на те, що клопотання про відкладення розгляду справи не було направлено на затягування розгляду справи, а було зумовлено необхідністю зниження ризику захворювання СOVID-19.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Великанов М.О. підтримав апеляційну скаргу. Послався на те, що суд позбавив особу права на захист, не викликав свідків. Пояснив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Клопотань не мав.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу. Зазначив, що був п`яним, але автомобілем не керував. Транспортний засіб оформлений на дружину, вона перебувала дома. Повинний був приїхати брат та перегнати автомобіль. Визнає, що перебував на водійському сидінні, але через те, що пасажирські дверці не відкривалися через високий бордюр. Чому не пояснив цього не місці, не знає, мабуть все відбулося швидко. До суду не пішов, адже боявся заразитися, а зараз карантин «послаблений», тому прибути до суду йому не так страшно.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

До висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дійшов, дослідивши наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозапис правопорушення.

Ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та адвокат Великанов М.О. не заперечували того, що ОСОБА_1 , маючи ознаки сп`яніння, відмовився від проходження відповідного огляду на стан алкогольного, але заперечують факт керування ним транспортним засобом.

У зв`язку із чим доводи захисника щодо недопиту районним судом свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 апеляційний суд відхиляє, адже ці особи залучалися як свідки відмови водія від проходження огляду, не були очевидицями зупинки транспортного засобу, а отже не можуть підтвердити чи спростувати аргументи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом.

Відеозапис нагрудної камери поліцейського засвідчує, що ОСОБА_1 перебував на передньому (водійському) сидінні транспортного засобу. Із зафіксованого спілкування поліцейського із ОСОБА_1 випливає, що транспортний засіб було саме зупинено поліцейськими, тобто автомобіль перебував у русі, до моменту його зупинки (файл , час запису 00 год. 48 хв.).

Як визнає ОСОБА_1 , він протягом усього часу оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення не заперечував того, що він є водієм транспортного засобу.

Відомості із протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису вказують на те, що оформлення матеріалів тривало більше півтори години, що спростовує пояснення ОСОБА_1 про те, що він не зміг заперечити, що керував транспортним засобом, адже все відбулося досить швидко.

За наведеного апеляційний суд не має сумнівів, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, а тому відповідно до п. 2.5 ПДР України мав обов`язок пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційним судом перевірені доводи скарги щодо порушення судом першої інстанції права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається зі матеріалів справи, судове засідання, призначене на 24.02.2020, ОСОБА_1 просив відкласти для залучення захисника та ознайомлення із матеріалами справи (а.с. 12).

3 березня 2020 року ОСОБА_1 уклав угоду із адвокатом Великановим М.О. (а.с. 17-18).

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 брав участь у судовому засіданні 10.03.2020 року, давав пояснення щодо суті правопорушення, зокрема, вину не визнав, заперечував свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, посилався на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду. За заявою ОСОБА_1 у судове засіданні оголошено перерву для виклику свідків.

Зміст оскаржуваної постанови свідчить, що пояснення ОСОБА_1 , надані ним в суді на свій захист, були перевірені судом першої інстанції, та отримали належну відповідь.

У наступні судові засідання, призначені на 02.04.2020, 28.04.2020, ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися. Адвокат напередодні засідань подавав клопотання про відкладення розгляду справи через запровадження карантину.

Відповідно до рішення Вищої Ради Правосуддя № 880/0/15-20 від 26.03.2020, на яке посилається апелянт, ВРП зокрема ухвалила: звернутися до Президента України, Верховної Ради України із пропозицією внести зміни до процесуальних кодексів, які б забезпечили право осіб на доступ до правосуддя в умовах карантину, запровадженого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, в частині, що стосується проведення засідань органів судової влади в режимі реального часу через Інтернет та продовження (зупинення) строків на оскарження судових рішень.

Цим рішення ВРП також рекомендувало судам неухильно дотримуватися приписів постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 щодо запровадження карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2; безперервно здійснювати судочинство у невідкладних справах, які визначені процесуальними кодексами та судами (суддями), з дотриманням балансу між правом на безпечне довкілля для суддів, сторін у справах та правом доступу до правосуддя; за можливості проводити судові засідання в режимі реального часу через Інтернет; обмежити доступ у судові засідання осіб, які не є учасниками проваджень; судові засідання проводити з використанням суддями та сторонами у справах засобів індивідуального захисту; довести до відома учасників судових процесів можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.

Отже, ВРП рекомендувала судам довести до відома учасників судових процесів можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.

За відсутності такого повідомлення учасники справи мають виконувати свої процесуальні обов`язки.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX у ряд кодексів внесені положення щодо здійснення судочинства під час карантину.

Кодекс України про адміністративні правопорушення таких змін не зазнав.

Отже законодавець свідомо відніс провадження у справах про адміністративне правопорушення до тих, в яких належить безперервно здійснювати судочинство.

Враховуючи те, що у цій справі пояснення ОСОБА_1 , надані ним в суді на свій захист, були перевірені судом першої інстанції, та отримали у постанові належну відповідь, сторона захисту не заявляла клопотань про проведення судового засідання у режимі реального часу через Інтернет, крім того, адвокат не відносить себе до групи ризику, на відміну від підзахисного, тобто мав можливість взяти участь у судовому засіданні особисто, апеляційний суд вважає, що сторона захисту мала реальні можливості здійснити свої права на участь у судовому засіданні у повному обсязі, незважаючи на запровадження карантину.

Таким чином істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Відсутні і підстави для закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, як просить апелянт, адже справу розглянуто судом у межах строків, визначених ст. 38 КУпАП, і за наслідком апеляційного перегляду підстав для скасування постанови не знайдено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н ОВ И В:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Великанова М.О. залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 квітня 2020 року у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/727/20