Провадження №3/760/4350/20
Справа №760/8891/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 суддя Солом`янського районного суду м. Києва Букіна О.М., при секретарі Кривулько С.В., за участю представника Київської митниці Держмитслужби Юрківа В.В., розглянувши у судовому засіданні адміністративний матеріал, що надійшов з Київської митниці Держмитслужби України про притягнення до адміністративної відповідальності відправника міжнародного поштового відправлення № RG020091513UA громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), адреса: АДРЕСА_1 (АДРЕСА_1) , за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного Кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва від Київської митниці Держмитслужби України надійшов адміністративний матеріал з протоколом про порушення митних правил №0645/10000/20 від 10.03.2020 року, складений відносно відправника міжнародного поштового відправлення № RG020091513UA громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), за порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

З зазначеного протоколу вбачається, що 10.11.2019 року в зоні митного контролю на території ДОПП АТ «Укрпошта» (м. Київ, вул. Г.Кірпи, 2) відділу митного оформлення (ВМО) № 1, митного поста «Спеціалізований» Київської міської митниці ДФС (далі - митниця), під час проведення митного огляду міжнародного поштового відправлення (далі - МПВ) RG020091513UA, яке пересилалося з України (ОСОБА_1, АДРЕСА_1) до Італії (ОСОБА_2, АДРЕСА_2) з ознаками приховування виявлено предмети побуту з металу (старовинні), в асортименті - 3 шт., які були щільно обмотані поліетиленовим пакуванням.

У митній поштовій декларації форми CN 22 міжнародного поштового відправлення RG020091513UA в графі «Кількість і детальний опис вкладення» вміст відправлення задекларовано як «Репліка для турнірів 2 ш» (репліка - копія) та зазначено вартість «1200 грн.». Громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), як власник вкладення МПВ, особистим підписом на декларації завірив факт відправки ним задекларованого вкладення у МПВ RG020091513UA. Будь-які дозвільні документи та інші документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, які підтверджують назву, характеристику та вартість товару (предмету, вкладення, вмісту МПВ), митниці не надавалися.

12.11.2019 митницею здійснено взяття проб (зразків) товарів та направлено до Національного музею історії України (далі - НМІУ) для проведення мистецтвознавчої експертизи на предмет встановлення належності зразків до культурних / історичних цінностей та визначення їх вартості (лист КММ ДФС від 13.11.2019 № 9675/10/26-70-20-03).

Відповідно до висновку мистецтвознавчої експертизи № 42 (НМІУ вих. № 1137 від 27.12.2019) встановлено, що представлені на експертизу предмети:

а) мають історичну та культурну цінність та є предметами археології, а саме:

- «Кинджал (короткий меч)» (№ 1), ІІІ ст. до н.е. - IV ст. н.е. - 1 шт.;

б) не мають культурної цінності, а саме:

- «Кинджал (бебут)» (№ 2), зр. 1907 р., вартістю 1000 грн. - 1 шт.;

- «Наконечник піхов» (№ 3), поч. ХХ ст., вартістю 50 грн. - 1 шт.

«Кинджал (короткий меч)» є археологічною знахідкою і не може бути оцінений відповідно чинного законодавства.

При переміщенні через державний кордон оформлення документів здійснюється відповідно чинного законодавства, а саме Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей».

На адресу Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області направлено Повідомлення про кримінальне правопорушення № 24 від 17.02.2020 р., за ознаками ст. 201 Кримінального кодексу України.

Київською митницею Держмитслужби отримано лист Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області від 21.02.2020 № 51/12-1400 відповідно до якого відсутні підстави щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вивезення культурних цінностей регулюється «Законом України про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей». Для вивезення через митний кордон таких товарів необхідно отримати в Міністерстві культури Свідоцтво на право вивезення культурних цінностей, за процедурою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (на основі висновків державної музейної експертизи). Без Свідоцтва, вивезення культурних цінностей забороняється.

Відповідно до пункту 4 додатка 1 «Перелік сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, на вивезення (тимчасове вивезення) яких дозвіл Державної служби контролю не потрібен» «Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 р. N 258 для вивезення (тимчасового вивезення) вітчизняних та зарубіжних предметів побуту масового і серійного виробництва, створених після 1950 року, дозвіл Державної служби контролю не потрібен.

Митницею направлено запрошення гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) від 10.12.2019 № 229/26-70-20-32 для прибуття 16.12.2019 до митниці з метою проведення перевірки щодо переміщення гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) через митний кордон України подібного міжнародного поштового відправлення. На даний час гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до митниці не прибув та «Свідоцтво на право вивезення культурних цінностей» до митниці не надав.

Статтею 5 Всесвітньої поштової конвенції (учиненої в м. Доха 11 жовтня 2012 року) передбачено, що будь-яке поштове відправлення належить відправнику допоки воно не видане адресату.

У поштових регламентах («Регламент поштових посилок» та «Регламент письмової кореспонденції», заключні протоколи, Берн, 2013 р., ст.ст. РП 125, РП 151, РК 125, РК 156 ) зазначено: кожне відправлення повинно мати митну декларацію (CN 22, CN 23, бланка-пачки CP 72) із обов`язковим зазначенням прізвища та адреси відправника; вкладення відправлення має бути детально вказано в митних деклараціях CN 22, CN 23, бланка-пачки CP 72, а зазначення вкладення назвами загального характеру не допускаються; за заповнення декларації несе відповідальність виключно відправник відправлення.

Відповідно до ст. 35 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 р. № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку», у міжнародних поштових відправленнях пересилаються предмети, не заборонені до ввозу на територію України та вивозу з території України відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 196 МК України не можуть бути пропущені через митний кордон України:

1) товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом;

2) товари, на пропуск яких відповідно до закону потрібні дозволи інших державних органів, за відсутності цих дозволів (крім алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також харчових продуктів для власного споживання, що ввозяться громадянами в обсязі та в порядку, встановлених статтею 376 та частиною другою статті 378 цього Кодексу);

3) товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 235 МК України регламентується заборона щодо переміщення (пересилання) в міжнародних поштових та експрес-відправленнях товарів, відправлених з порушенням митних правил; а також товарів, заборонених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України відповідно до ввезення на митну територію України або вивезення з цієї території (п.1.1), відправлених з порушенням митних правил (п.1.2) та товарів, щодо яких відсутні відповідні дозвільні документи, у разі застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності (п.1.3).

Відповідно до частини 2 ст. 235 МК України встановлено, що забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання відповідно до актів Всесвітнього поштового союзу, а також товарів, відправлених з порушенням вимог нормативно-правових актів з питань надання послуг поштового зв`язку.

Статтею 236 МК України регламентовано здійснення декларантом письмового декларування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Ст. 472 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) відправив з України до Великобританії в міжнародному поштовому відправленні RG020091513UA не задекларовані товари археологічних знахідок предметів озброєння, древкової зброї та їх імітації загальною кількістю 16 шт., не заявивши за встановленою формою (митна декларація CN 22) точні та достовірні відомості про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню.

Враховуючи вищевикладене, в діях громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного кодексу України.

По даному факту 10 березня 2020 року відносно гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) складено протокол про порушення митних правил № 0645/10000/20 за ознаками порушення митних правил, передбаченого статтею 472 Митного кодексу України.

Безпосередні предмети правопорушення, в порядку ст. 511 МК України, вилучені та зберігаються на складі Київської митниці Держмитслужби за адресою: м. Київ, бул. В.Гавела, 8-а.

Вартість предметів правопорушення визначена у відповідності до ч. 4 ст. 368 МК України та становить 1 051,00 грн.

Представник Київської митниці Держмитслужби Юрків В.В. у судовому засіданні складений протокол №0645/10000/20 від 10.03.2020 підтримав в повному обсязі та просив притягнути гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, посилаючись на те, що матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів на підтвердження порушення митних правил з боку останнього.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання, за адресою зазначеною в міжнародному поштовому відправленні.

З урахуванням вимог ст. 526 МК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Суд, заслухавши представника митного органу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозицією ст. 472 МК України передбачено порушення митних правил, яке полягає у недекларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України характеризується як умислом, так і необережністю.

Вивезення культурних цінностей регулюється «Законом України про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей». Для вивезення через митний кордон таких товарів необхідно отримати в Міністерстві культури Свідоцтво на право вивезення культурних цінностей, за процедурою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (на основі висновків державної музейної експертизи). Без Свідоцтва, вивезення культурних цінностей забороняється.

Відповідно до пункту 4 додатка 1 «Перелік сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, на вивезення (тимчасове вивезення) яких дозвіл Державної служби контролю не потрібен» «Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22 квітня 2002 р. N 258 для вивезення (тимчасового вивезення) вітчизняних та зарубіжних предметів побуту масового і серійного виробництва, створених після 1950 року, дозвіл Державної служби контролю не потрібен.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 документів, зокрема, Свідоцтва на право вивезення культурних цінностей до митниці надано не було.

Статтею 5 Всесвітньої поштової конвенції (учиненої в м. Доха 11 жовтня 2012 року) передбачено, що будь-яке поштове відправлення належить відправнику допоки воно не видане адресату.

У поштових регламентах («Регламент поштових посилок» та «Регламент письмової кореспонденції», заключні протоколи, Берн, 2013 р., ст.ст. РП 125, РП 151, РК 125, РК 156) зазначено: кожне відправлення повинно мати митну декларацію (CN 22, CN 23, бланка-пачки CP 72) із обов`язковим зазначенням прізвища та адреси відправника; вкладення відправлення має бути детально вказано в митних деклараціях CN 22, CN 23, бланка-пачки CP 72, а зазначення вкладення назвами загального характеру не допускаються; за заповнення декларації несе відповідальність виключно відправник відправлення.

Відповідно до ст. 35 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 р. № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку», у міжнародних поштових відправленнях пересилаються предмети, не заборонені до ввозу на територію України та вивозу з території України відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 196 МК України не можуть бути пропущені через митний кордон України:

1) товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено законом;

2) товари, на пропуск яких відповідно до закону потрібні дозволи інших державних органів, за відсутності цих дозволів (крім алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також харчових продуктів для власного споживання, що ввозяться громадянами в обсязі та в порядку, встановлених статтею 376 та частиною другою статті 378 цього Кодексу);

3) товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Правила переміщення (пересилання) міжнародних поштових та експрес-відправлень через митний кордон України визначено ст.ст. 233-237 Митного кодексу України.

Частиною 7 ст. 233 МК України визначено, що міжнародні поштові (крім тих, що переміщуються через територію України транзитом) та експрес-відправлення переміщуються через митний кордон України після здійснення митного контролю і митного оформлення товарів, що знаходяться в цих відправленнях.

Згідно ч. 1 ст. 234 МК України, товари (за винятком підакцизних), що переміщуються (пересилаються) на адресу одного одержувача (юридичної або фізичної особи) в одній депеші від одного відправника у міжнародних поштових відправленнях, на адресу одного одержувача (юридичної або фізичної особи) в одному вантажі експрес-перевізника від одного відправника у міжнародних експрес-відправленнях, якщо їх сумарна фактурна вартість не перевищує еквівалент 150 євро, не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Пунктом 2 частини 1 статті 235 МК України встановлено, що забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових та експрес-відправленнях товарів, відправлених з порушенням митних правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 МК України забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання відповідно до актів Всесвітнього поштового союзу, а також товарів, відправлених з порушенням вимог нормативно-правових актів з питань надання послуг поштового зв`язку.

Згідно ст. 236 МК України декларування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, здійснюється оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником чи декларантом або уповноваженою ним особою.

Таким чином відповідно до вимог ст.ст. 234, 236 МК України товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, підлягають письмовому декларуванню.

Частиною 1 ст. 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтями 196, 197 МК України встановлено порядок переміщення через митний кордон України окремих видів товарів, на які встановлені заборони або обмеження.

Як вбачається з матеріалів справи, в митній декларації CN22, яка є підставою для переміщення через митний кордон України, відправник міжнародного поштового відправлення CN22 № RG020091513UA гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) задекларував в графі «Кількість і детальний опис вкладення» вміст відправлення задекларовано як «Репліка для турнірів 2ш» (репліка - копія) та зазначено вартість «1200 грн.».

Згідно висновку мистецтвознавчої експертизи № 42 (НМІУ вих. № 1137 від 27.12.2019), представлені на експертизу предмети:

1) мають історичну та культурну цінність та є предметами археології, а саме:

«Кинджал (короткий меч)» (№ 1), ІІІ ст. до н.е. - IV ст. н.е. - 1 шт.;

2) не мають культурної цінності, а саме:

«Кинджал (бебут)» (№ 2), зр. 1907 р., вартістю 1000 грн. - 1 шт.;

«Наконечник піхов» (№ 3), поч. ХХ ст., вартістю 50 грн. - 1 шт.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що за встановленою формою у міжнародному транспортному документі CN22 № RG020091513UA гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) незаявлені точні та достовірні відомості про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а саме товари, які мають історичну та культурну цінність та є предметами археології.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що в діях гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України повністю підтверджується дослідженими у судовому засідання доказами, зокрема, даними протоколу про порушення митних правил №0645/10000/20 від 10.03.2020 року, міжнародними транспортними документами, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, службовою запискою, висновком експерта.

Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України, завданням судді при розгляді справ про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі вищезазначеного, обираючи вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, а також обставини, за яких було вчинено правопорушення.

Відповідно до санкції ст. 472 МК України, вчинення правопорушення передбаченого диспозицією цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Встановлено, що вартість предметів правопорушення становить 1 051,00 грн., а саме:

культурна цінність, «Кинджал (короткий меч)» (№ 1), ІІІ ст. до н.е. - IV ст. н.е. - 1 шт., вартість 01,00 грн.

предмет озброєння «Кинджал (бебут)» (№ 2), зр. 1907 р., вартістю 1000 грн. - 1 шт.;

«Наконечник піхов» (№ 3), поч. ХХ ст., вартістю 50 грн. - 1 шт.

З огляду на викладене, гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) слід визнати винним у порушенні митних правил за статтею 472 Митного Кодексу України та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил - 01,00 грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, які мають історичну та культурну цінність та є предметами археології.

Разом з тим, суд вважає, що не підлягають конфіскації безпосередні предмети порушення митних правил, які не мають культурної цінності та є імітацією археологічних знахідок предметів озброєння, оскільки на дані предмети не встановлено обмеження чи заборони щодо переміщення через митний кордон України.

При цьому, гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) заявлено за встановленою формою точні та достовірні відомості (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про даний товар, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» з гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 196, 233-237, 257, 458, 472, 527-529 Митного кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 01 (одна) грн. 00 коп.

Конфіскувати в дохід держави безпосередні предмети порушення митних правил - культурна цінність, «Кинджал (короткий меч)» (№ 1), ІІІ ст. до н.е. - IV ст. н.е. - 1 шт., що вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0645/10000/20 від 10 березня 2020 року.

Безпосередні предмети порушення митних правил - предмет озброєння «Кинджал (бебут)» (№ 2), зр. 1907 р. - 1 шт.; «Наконечник піхов» (№ 3), поч. ХХ ст. - 1 шт., що вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0645/10000/20 від 10 березня 2020 року, повернути громадянину ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).

Стягнути з гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.М. Букіна