Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/213/20 Головуючий у суді І інстанції: Бугайченко Т.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 02.05.2020 року о 03 год. 26 хв. в м. Олександрія, Кіровоградської області по вул. Знам`янська, 133, керував транспортним засобом BMW, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, мав запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме продути в алкотестер Драгер та пройти медичний огляд, відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно визнав його винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, апелянт зазначає про те, що автомобілем він не керував оскільки двигун автомобіля перегрівся та стояв на узбіччі і ці факти не були взяті судом першої інстанції.

Більш того протоколі про адміністративне правопорушення складався без доказу його керування.

Під час складання протоколу він не висловлював відмову від проходження огляду за допомогою Драгера в присутності свідків.

Також, судом першої інстанції не було взято до уваги, що поліцейські тиснули на свідків.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ № 055107 від 02.05.2020 року, яким підтверджується, що саме 02.05.2020 року о 03 год. 26 хв. в м. Олександрія, Кіровоградської області по вул. Знам`янська, 133, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких кожен окремо підтвердив, що ОСОБА_1 ухилився від продуття алкотестеру та проходження медичного огляду (а.с. 2-3).

- відеозаписом події, на якому зафіксовано рух транспортного засобу BMW, номерний знак НОМЕР_2 , відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків за допомогою Драгера та в медичному закладі.

Крім того, апеляційний суд не може взяти до уваги доводи ОСОБА_1 стосовно того, що він не керував транспортним засобом, оскільки з відеозапису, наявного в матеріалах справи вбачається, як рухався транспортний засіб BMW, номерний знак НОМЕР_2 . При цьому під час спілкування ОСОБА_1 з працівником поліції, працівник поліції показав йому цей запис.

Доводи апеляції ОСОБА_1 стосовно того, що суд першої інстанції визнав його винним за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовується постановою які зазначеного, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме , відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також необхідно зазначити, що будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів об`єктивність поліцейських або свідків у справі та їх зацікавленість у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суду не надано. Обставини події в поясненнях свідків викладені так, що повністю збігаються із відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який є об`єктивним доказом і у сукупності з іншими доказами дає можливість суду із достовірністю встановити обставини справи. Наведена сукупність доказів на переконання суду є достатньою для з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення.

При цьому необхідно зазначити про те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з ОСОБА_1 не знайомі, а тому на думку апеляційного суду будь-якої зацікавленості стосовно розгляду справи у них не має.

За таких підстав, апеляційний суд залишає вважає необґрунтованими доводи апеляції ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Також, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду, оскільки з відеозапису вбачається, що на зчислені пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, останній не реагував.

Крім того, є безпідставними доводи апеляції ОСОБА_1 стосовно ненадання поліцейськими доказів його керування, оскільки, як вбачається з відеозапису працівники поліції показали рух його транспортного засобу.

Що стосується апеляційних доводів ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, необхідно зазначити наступне.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС № 1452/735 від 09.11.2015 та постанові Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 « Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином апеляційний суд залишає без задоволення доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою виявлення стану сп`яніння та відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає у разі відмови від проходження такого огляду.

Також необхідно зазначити про те, що ОСОБА_1 мав змогу пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння, оскільки разом з ним в транспортному засобі перебували інші особи.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 02.05.2020 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за

ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук