Справа № 305/883/20
Номер провадження 3/305/325/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2020. Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Бліщ О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Державної прикордонної служби України Західного регіонального управління ІНФОРМАЦІЯ_1 відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Миколаїв, мешканця АДРЕСА_1 , українця, неодруженого, працюючого інспектором прикордонної служби 3 категорії інструктора кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » військової частини НОМЕР_1 , військовозобов`язаного,
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 008525 від 22.06.2020 вбачається, що 20 червня 2020 року, близько 01 години 00 хвилин, виконувачем обов`язки начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшим лейтенантом ОСОБА_2 , під час здійснення раптової перевірки прикордонного наряду «прикордонний патруль» на напрямку 364 прикордонного знаку (територія Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області) було виявлено солдата строкової служби ОСОБА_3 , спільно із солдатом ОСОБА_4 , які виконували наказ на охорону державного кордону з 22 години 00 хвилин 19 червня 2020 року по 06 год. 00 хв. 20 червня 2020 року з ознаками алкогольного сп`яніння (запах з ротової порожнини, нечітка мова), що підтверджено висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Рахівської РЛ від 20 червня 2020 року. Таким чином солдат строкової служби ОСОБА_5 , виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння чим вчинив адміністративне правопорушення, вчинене особою в умовах особливого періоду, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та пояснив, що коли він перебував у прикордонному наряді із солдатом ОСОБА_4 їх пригостили туристи «калганівкою».
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Слід зазначити, що починаючи зі справ «Енгель та інші проти Нідерландів», «Озтюрк проти Німеччини» «Лутц проти Німеччини» ЄСПЛ тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо. У деяких справах проти України ЄСПЛ констатував порушення статей 6 і 7 Конвенції, а також ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції у справах про адміністративні правопорушення, як наприклад, у справах «Гурепка проти України», «Гурепка проти України (№ 2)», «Лучанінова проти України, «Вєренцов проти України» та інші. Таким чином, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ при розгляді справ про адміністративні правопорушення національні органи влади мають дотримуватися гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

Тяжкість передбаченого санкцією частини 3 статті 172-20 КУпАП адміністративного стягнення в виді, в тому числі, позбавлення свободи на певний строк, свідчить про те, що при розгляді справи про зазначений вид адміністративного правопорушення слід дотримуватись гарантій, притаманних кримінальному провадженню, в тому числі права на захист від висунутого твердження про скоєння адміністративного правопорушення, яке сформульовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол, та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Окрім наведеного, у ч. 2 ст. 254 КУпАП регламентовано, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що подія мала місце 20.06.2020, проте, у порушення вищезазначених вимог, протокол стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою 22.06.2020, тобто лише через 2 дні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки військової служби в особливий період, перебував у стані алкогольного сп`яніння в стані алкогольного сп`яніння чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
При цьому на підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: 1) рапорт виконувача обов`язки начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_6 від 22.06.2020; 2) висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданий 20.06.2020 КНП «Рахівська РЛ», згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, 0,58 проміле, газоаналізатор Alkotest Drager 5110; 3) пояснення самого ОСОБА_1 ; 4) витяги із книги прикордонної служби віпс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та із списку персоналу віпс « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Разом з тим, суд не визнає належним і допустимим доказом висновок від 20.06.2020 з огляду на наступне. Так, з наведеного висновку вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатору Alkotest Drager 5110.
Проте, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , не долучено документів, які б свідчили про те, що газоаналізатор Alkotest Drager 5110 пройшов, у встановленому чинним законодавством порядку, відповідну сертифікацію.
Необхідно також відмітити, що у висновку містяться виправлення щодо дати його складання, що ставить під сумнів результати огляду.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Однак, незважаючи на визнання своєї вини ОСОБА_1 , жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння до суду не надано.
Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Адміністративним правопорушенням (ст. 9 КУпАП) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами при розгляді справ по адміністративним правопорушенням є фактичні дані, на підставі яких відповідно до закону встановлюються наявність або відсутність адмінправопорушення, провина особи у його вчиненні, та інші обставини, які мають значення для вірного та об`єктивного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими доказами.
Тому, дослідивши докази по справі приходжу до висновку, що достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, як це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, не має.
Оскільки вина ОСОБА_1 поза будь-яким розумним сумнівом не підтверджена матеріалами справи, приймаючи до уваги, що обвинувачення не може бути висунуто на сумнівних доказах, вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Вивчивши матеріали, приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що судом використані всі можливі заходи для встановлення істини по справі, вважаю, що провадження по даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП належить закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується в разі накладення на особу адміністративного стягнення. Оскільки, на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не накладено, підстави для стягнення судового збору відсутні. З урахуванням наведеного судовий збір віднести за рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 247 ч. 1 п. 1, 251, 256, 283-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Судовий збір в сумі 420 гривень 40 копійок віднести за рахунок держави.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області протягом 10 діб з дня винесення постанови.

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.