КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/1193/2020 Постанова винесена суддею Курило А.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Кочерги В.І. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_1 30 грудня 2019 року приблизно о 00 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Харківське шосе, 4 в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена мова та координація рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від медичного огляду для встановлення стану сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Кочерга В.І. просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року та закрити провадження в справі.

Як стверджує захисник, в матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, отже судове рішення є незаконним та необґрунтованим.

З посиланням на відеозапис події, захисник звертає увагу на те, що спочатку поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння на приладі «Драгер» або в медичному закладі, але під час цього свідків не було, отже були порушені вимоги п. 6 глави ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція). Далі інший працівник поліції, але вже у присутності двох свідків особи, яких не встановлювались, вдруге запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, але відеозапис не містить даних щодо відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів або у закладі охорони здоров`я, як не містять таких даних і письмові пояснення свідків. При цьому у протоколі відсутні відомості про істотні обставини правопорушення, зокрема щодо порядку проходження огляду, а також немає даних від якого ж виду огляду водій відмовився. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо законності підстав зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

За вказаних обставин, як стверджує захисник, працівники поліції порушили процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про відсутність підстав для притягнення водія до відповідальності, проте суд не перевірив достовірність даних, викладених у протоколі та долучених до нього документах, отже висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи.

29 травня 2020 року від захисника Кочерги В.І. надійшла заява про відмову від апеляційної скарги, в якій він просить закрити апеляційне провадження, але така позиція не узгоджена із ОСОБА_1 , що є перешкодою для прийняття судом від захисника заяви про відмову від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження. А тому апеляційний розгляд здійснюється за правилами ст. 294 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник Кочерга В.І., будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибули та про поважність причин неявки суд не повідомили, а тому їх неявка, з огляду на положення ч. 5, ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга захисника Кочерги В.І. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).За змістом п. 8 Порядку у разі відмови водія від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).

Відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За результатами апеляційного розгляду вважаю, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 виконав вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та правильно застосував норми матеріального права.

З огляду на зміст постанови, суддя місцевого суду дослідив наявні в справі письмові докази та відеозапис, проаналізувавши які у взаємозв`язку між собою, дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 30 грудня 2019 року, який складений уповноваженою особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, протокол містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій; в ньому вказані ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці) та дії водія в присутності двох свідків щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які узгоджуються з фактичними обставинами правопорушення, що викладені в протоколі та не містять істотних суперечностей, які б давали підстави для сумніву в їх достовірності (а.с. 2);

- направленням на огляд ОСОБА_1 , за змістом якого останній направлявся на огляд в КМНКЛ «Соціотерапія» у зв`язку з виявленими поліцейським у водія ознаками алкогольного сп`яніння (а.с. 3);

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с. 4);

- відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, шо працівник поліції під час спілкування із ОСОБА_1 виявив ознаки алкогольного сп`яніння, про що повідомив водію, з`ясував чи погоджується він на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в лікарні «Соціотерапія». Далі поліцейський в присутності двох свідків ОСОБА_1 неодноразово пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та/або у лікаря-нарколога, проте останній уникав відповіді та згоди на огляд не надав, тому поліцейський повідомив про складання протоколу про адміністративне правопорушення за невиконання вимог п. 2.5 ПДР України.

Наведені докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, здобуті вони з додержанням процесуальної процедури та об`єктивно узгоджуються між собою.

Доводи захисника про порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються відеозаписом та іншими доказами у їх сукупності, які переконливо свідчать про те, що в присутності двох свідків водій ОСОБА_1 за наявності у поліцейських достатніх підстав для проведення огляду відмовився від усіх видів огляду на стан алкогольного сп`яніння, що й було зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення за участі свідків, особи яких встановлено належним чином, оскільки їх персональні дані (прізвище, ім`я, по батькові та адреса місця проживання) викладені у протоколі. При цьому будь-які відомості про те, що поліцейські не мали законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а захисником таких не представлено.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не заявляв поліцейським в категоричній формі про відмову від будь-якого огляду, є непереконливим, оскільки зафіксовані у відеозапису події дають підстави для висновку про те, що поведінка та дії водія, які передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення, правильно розцінені поліцейськими як дії, направлені на ухилення від огляду, що в свою чергу доводить невиконання ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки судді місцевого суду в постанові від 04 лютого 2020 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, отже відсутні законні підстави для скасування судового рішення і закриття провадження в справі, як про це просить апелянт.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог

ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційна скарга захисника Кочерги В.І. задоволенню не підлягає. А тому, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Кочерги Василя Івановича залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко