Справа № 152/658/20
П О С Т А Н О В А
іменем України
14 липня 2020 року м. Шаргород
Справа №152/658/20
Провадження №3/152/334/20
Суддя Шаргородського районного
суду Вінницької області Славінська Н. Л.,
з участю особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
захисника ОСОБА_1 адвоката Чаленко Н.В.,
потерпілої ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_2 адвоката Костриці В.С.,
розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Басаличівка Гайсинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
- за ч.1 ст.173-2 КпАП України,
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме: 21.06.2020 року, приблизно о 16.30 годині в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство по відношенню до повнолітньої доньки ОСОБА_2 , зокрема, висловлював у адресу останньої образливі слова, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.
В суді ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.
В присутності свого захисника адвоката Чаленко Н.В., що діє на підставі ордеру серії ВН №142057 від 10.07.2020 року, ОСОБА_1 пояснив, що йому та його колишній дружині належить будинок у АДРЕСА_2 , де він на теперішній час не проживає, але зареєстрований. У будинку проживають його повнолітня донька та неповнолітні діти, також зареєстрована, але не проживає колишня дружина, яка перебуває на заробітках у Республіці Польща. За характером своїх тимчасових заробітків він протягом одного тижня на місяць знаходиться вдома, тому відвідує дітей за місцем проживання. Із донькою ОСОБА_3 у нього напружені відносини приблизно протягом останніх двох років, оскільки остання не сприймає його, на його переконання, доречних зауважень як батька щодо власної поведінки доньки та поведінки щодо молодших братів і сестер. 21.06.2020 року він прийшов відвідати дітей і в нього виник конфлікт із повнолітньою донькою ОСОБА_2 з приводу зауваження останній, щоб вона не вигонила з подвір`я молодших дітей, так як донька сварилася на них, кричала, не дозволяла гратися. При цьому під час конфлікту саме донька висловлювалася у його адресу нецензурними та образливими словами, вигонила з власного подвір`я, тому він розлютився і втягнувся у сварку з нею. В ході сварки він не висловлювався нецензурними словами у адресу доньки, але припускає, що міг висловитися нецензурними словами у адресу колишньої дружини матері дітей. Під час сварки він обвинуватив доньку в тому, що вона погано доглядає за молодшими його дітьми, не надає необхідної медичної допомоги. Також, під час конфлікту він розлютився і назвав доньку словом «корова», бо вважає що вона товста, бо лежить постійно і нічого не робить, будь-яких інших слів у адресу ОСОБА_2 не вживав. Вважає, що слово «корова», висловлене ним у адресу доньки, не є образливим і не завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Крім того, вважає, що сварка була спровокована донькою та бабою дітей, оскільки граючись на подвір`ї з дітьми, в тому числі і м`ячем, він не міг зашкодити ніяким чином розвішаній на мотузках для сушіння білизні, так як гралися вони приблизно за 15-18 метрів від місця сушіння білизни. Таких слів як «кабаниха», «алкоголічка», «гуляща» він в адресу доньки не висловлював, а лише ствердив, що донька ходить до пізньої ночі, повертається у пізню годину ночі, інколи в стані сп`яніння. У його розумінні слово «гуляє», сказане у адресу доньки, означає, що вона пізно приходить додому. У стані алкогольного сп`яніння він не перебував, доньку не штовхав, лише намагався рукою прикрити камеру мобільного телефона, на який донька знімала конфлікт. Свідком у протоколі про адміністративне правопорушення зазначена ОСОБА_4 , його колишня теща, але остання не була свідком конфлікту, так як прийшла, коли сварка вже закінчилася.
Адвокат Чаленко Н.В. вважає, що відсутні докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, так як свідки події відсутні, ОСОБА_4 прибула до місця проживання онуків після завершення сварки. ОСОБА_1 визнав, що звернувся до повнолітньої доньки зі словом «корова», разом з тим, це висловлювання не можна вважати домашнім насильством або образливим висловлюванням, що викликало заподіяння шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , оскільки цьому, на її переконання, передувала неналежна поведінка потерпілої, яка висловлювалася у адресу батька принизливими та образливими словами. Наслідків у виді заподіяння шкоди психічному здоров`я ОСОБА_2 не вбачається, оскільки дівчина вела себе вільно, сміялася, активно вступала у сварку з батьком, тобто провокувала її. Крім того, вважає, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує тривалий сімейний конфлікт, який не є домашнім насильством.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, потерпілу, її захисника, допитавши свідка, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 вини, його винуватість доведена матеріалами справи та поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 .
Так, потерпіла ОСОБА_2 пояснила в суді, в присутності свого захисника адвоката Костриці В.С., що діє на підставі ордеру серії ВН №100495 від 22.06.2020 року, що є повнолітньою донькою ОСОБА_1 і проживає з матір`ю та молодшими дітьми її матері та батька у домоволодінні АДРЕСА_2 . Її матір знаходиться протягом останніх півроку на заробітках у Республіці Польща, звідки не могла повернутися через введення карантину, а на теперішній час у неї з`явилася робота і вона там працює. За дітьми доглядає баба ОСОБА_4 та вона. У червні 2020 року їй виповнилося 18 років. 21.06.2020 року в обідню пору до неї та молодших дітей прийшов батько ОСОБА_1 і грався із дітьми на подвір`ї, зокрема, грав у м`яч. Вона на подвір`ї на мотузках для сушіння розвісила випрану білизну і звернулася до молодших дітей, щоб вони не грали у м`яча біля білизни, щоб не прати її повторно. Вважає, що саме батько підбурював молодших дітей до того, щоб грати у м`яча біля розвішаної білизни, хоча такого від нього не чула, але у неї та батька напружені відносини, він неодноразово обзивав її образливими та нецензурними словами ще з дитинства та хапав за волосся і бив головою об стіну. Після її зауваження дітям про те, щоб не гралися біля випраної білизни батько почав висловлюватися до неї нецензурними та образливими словами, казав, що вона «кабаниха», «алкоголічка», «корова», «гуляща», нецензурні слова у значенні, що вона легкої поведінки, що для неї є образливим, принизливим, викликало такий емоційний стан, що супроводжувався плачем. Також ОСОБА_1 висловився про те, що її потрібно запроторити на десять років у психіатричну лікарню, бо вона, на його думку, неврівноважена. Ці слова батька щодо поміщення її в психіатричну лікарню викликали в неї емоційний психологічний шок. Всі висловлювання батька у свою адресу образливими та нецензурними словами, а також штовхання під час того, як вона знімала конфлікт на мобільний телефон, вважає насильством щодо себе, яке завдало шкоди її психічному здоров`ю, вони є принизливими, призвели до моральних переживань, втрати самооцінки, спокою, до того ж, відбувалися у присутності малолітніх дітей її брата та сестер, що є неприпустимим. Просить притягнути ОСОБА_1 до відповідальності.
Адвокат Костриця В.С. вважає, що між батьком ОСОБА_1 та його донькою ОСОБА_2 склалися стосунки, які є результатом виховання дітей батьками, суперечок між батьками, які тривають і досі, вже після розлучення батьків, вже з приводу поділу майна. Але 21.06.2020 року мало місце домашнє психологічне насильство ОСОБА_1 щодо повнолітньої доньки ОСОБА_2 , яке виявилося у словесному конфлікті, в ході якого батько висловлювався у адресу доньки образливими, принизливими словами та нецензурною лайкою, безпричинно. Вважає, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності.
Свідок ОСОБА_4 в суді пояснила, що безпосередньо під час конфлікту, який виник між ОСОБА_1 і її онукою ОСОБА_2 21.06.2020 року о 16.30 годині, вона не знаходилася, а прибула туди за настоянням доньки, яка зателефонувала і попросила негайно йти до онуків, а також за проханням онуки, яка зателефонувала і повідомила про те, що ОСОБА_1 вчинив сварку. Коли вона прийшла на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , то застала там ОСОБА_1 , який на її запитання про те, що сталося, висловився до неї словом «бидло», тому вона запропонувала онуці ОСОБА_2 викликати поліцію.
Також, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №727530 від 21.06.2020 року, в якому міститься пояснення ОСОБА_1 безпосередньо під час складання протоколу, про те, що у нього виникла суперечка із донькою ОСОБА_3 з приводу його зауважень останній (а.с.1), тобто ОСОБА_1 не заперечує факту виникнення сварки з повнолітньою донькою.
Крім того, безпосередньо в суді ОСОБА_1 пояснив, що конфлікт у нього із ОСОБА_2 21.01.2020 року виник, він тривав приблизно дві години, в ході конфлікту він висловився до доньки словами: «корова» та «гуляє».
З рапорту чергового ЧЧ Шаргородського ВП вбачається, що на номер 102 21.06.2020 року о 16.04 годині надійшло повідомлення по телефону від ОСОБА_2 про те, що її батько вчиняє домашнє насильство, просить приїзду поліції (а.с.2).
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.11).
21.06.2020 року після складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поліцейським винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, в якому ОСОБА_1 зазначив пояснення, що не вважає себе кривдником (а.с.5).
Суд не приймає до уваги ствердження потерпілої ОСОБА_2 про те, що під час вчинення конфлікту 21.06.2020 року ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, оскільки про вказану обставину не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, а висновок попереднього медичного огляду в приймальному відділенні Шаргородської ЦРЛ ОСОБА_1 21.06.2020 року за №108 містить суперечливі відомості, зокрема, в ньому підкреслено лікарем Шаргородської ЦРЛ ОСОБА_6 одночасно і пункт «а» встановлення «алкогольного сп`яніння І ступеню», і пункт «г» «тверезий» (а.с.8).
Також, суд не приймає до уваги довідку про склад сім`ї ОСОБА_5 від 16.04.2018 року (а.с.10), оскільки адміністративне правопорушення вчинено 21.06.2020 року, тому вказана довідка не містить інформації про факт спільного проживання ОСОБА_1 .
Безпосередньо під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді оглянуто два відеозаписи за 21.06.2020 року, розпочаті о 14.28 годині та о 14.44 годині, які приєднані до матеріалів справи за клопотанням потерпілої та її захисника на електронному носієві диску DVD-R, з яких вбачається, що словесна суперечка між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розпочалася ще до вчинення домашнього насильства о 16.30 годині, зокрема, о 14.28 годині 21.06.2020 року вже відбувався конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 висловлювалися в адресу один одного образливими словами, як то: «слабе на голову», «припаяна дитина», «недороблена», «бидло» батько ОСОБА_1 в адресу доньки ОСОБА_2 ; «припаяний татусь», «безклепкуватий», «бидло», «неблагодарна тварь» донька ОСОБА_2 у адресу батька ОСОБА_1 .
Проаналізувавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 , протокол про адміністративне правопорушення, додані до нього матеріали, безпосередньо оглянуті відеозаписи сварки, що мала місце 21.06.2020 року та передувала домашньому насильству, вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 21.06.2020 року доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , оскільки, на переконання суду висловлювання з боку батька дитини до дитини, яка тільки-но досягла повноліття такими словами як «корова», «кабаниха», «гуляща», які суд вважає образливими, такими, що принижують гідність дитини, викликають моральні страждання, втрату спокою, самооцінки, та висловлювання про те, що доньку слід запроторити на десять років у психіатричну лікарню такими, що викликають емоційну невпевненість у особи, яка тільки-но досягла повноліття, тому розцінює їх як домашнє насильство.
При цьому, суд виходить також із того, що п.п.3, 14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
До того ж, суд не приймає до уваги ствердження потерпілої ОСОБА_2 про штовхання її ОСОБА_1 , оскільки вказані обставини не підтверджені доказами, передбаченими у ст.251 КУпАП, зокрема, на відеозаписах від 21.06.2020 року штовхання не зафіксовані, а лише висловлювання про штовхання самої потерпілої, тоді як на відеозаписі вбачаються лише спроби ОСОБА_1 припинити відеозйомку.
При цьому, суд не встановив ні обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, ні обставин, що обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 , які передбачені, відповідно, статтями 34, 35 КУпАП.
Так, суд констатує відсутність у ОСОБА_1 щирого розкаяння у скоєному, оскільки він визнав частково обставину, що висловлював у адресу потерпілої слово «корова» під тиском повно з`ясованих обставин справи.
При цьому, суд також враховує, що, відповідно до ст.28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
Також, суд вважає, що дії ОСОБА_1 в ході суперечки з ОСОБА_2 , зокрема, образливі та принизливі висловлювання з боку ОСОБА_1 в адресу ОСОБА_2 не були викликані будь-якими підставами.
Так, конфлікт з потерпілою та вчинення домашнього насильства щодо неї на переконання суду є безпричинними, а дії, які полягали у словесних образах, які завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої, не співмірні з обставинами та обстановкою виниклого між ними 21.06.2020 року конфлікту з приводу того місця на подвір`ї домоволодіння, де гратися ОСОБА_1 з молодшими дітьми.
Також, суд не вбачає підстав для застосування вимог ст.39-1 КУпАП, оскільки відсутні докази повторного вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, або можливість припускати вчинення ним домашнього насильства у майбутньому.
На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.173-2, ст.ст.283, 284, 287, 294, 307 КпАП України,
ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.1 ст.173-2 КпАП України і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дванадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 204 (двісті чотири) гривні.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а вразі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: