Справа № 392/471/20
Провадження № 3/392/270/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Березій Ю.А., при секретарі Чабаненко Є.В., з участю захисника адвоката Беспалової Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу Маловисківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення громадянин ОСОБА_1 обвинувачений в тому, що 13 квітня 2020 року о 14 годині 50 хвилин в смт Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області по вул. Казакова, керуючи автомобілем ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення пункту 2.4 Правил дорожнього руху, не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав своєї вини в скоєнні адміністративного правопорушенні і пояснив, що 13 квітня 2020 року о 14.50 він особисто автомобілем не керував, а надав його в користування знайомому. Знайомий, під`їхавши до під`їзду будинку, в якому проживає ОСОБА_1 , відразу пішов додому, повідомивши, що в нього виникли термінові проблеми з донькою. Після цього до будинку під`їхали працівники поліції та звернулись до ОСОБА_1 з питанням, чому він не зупинився на їх вимогу, на що останній повідомив, що за кермом був не він, а його знайомий. У судовому засіданні 26 червня 2020 року правопорушник ОСОБА_1 згадав, що 13 квітня 2020 року він надав автомобіль в користування знайомому ОСОБА_2 , який можливо і не виконав вимогу працівника поліції про зупинку.

Дослідивши зібрані у справі докази, суддя дійшов висновку про те, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Уповноважена особа до протоколу про адміністративне правопорушення додала такі документи: світлокопії письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , рапорти працівника поліції ОСОБА_5 про виявлення ознак адміністративних правопорушень та диск з відеозаписом.

Відомості, які містяться на відеозаписі, не спростовують твердження ОСОБА_1 про те, що на момент зупинки працівника поліції транспортного засобу автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , він не керував даним транспортним засобом.

У письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначено лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Рапорти працівника поліції про виявлення фактів адміністративного правопорушення самі по собі не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження обставин, які викладено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що в квітні 2020 року, точної дати він не пам`ятає, ОСОБА_6 попрохав його відвести додому від гаража, оскільки ОСОБА_6 випив пляшку пива та не хотів сідати за кермо. Свідок зазначив, що він завіз ОСОБА_6 до під`їзду будинку, в якому той проживає, і відразу ж виліз з автомобіля та пішов по своїх справах. У судовому засіданні після перегляду відеозапису з реєстратора службового автомобіля поліції, свідок повідомив, що він не пам`ятає щоб відбувалися події, які відображено на вищевказаному відеозаписі.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 13 квітня 2020 року в смт Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області по вул. Казакова він помітив автомобіль ВАЗ 2106, темно синього кольору, водій якого був не пристебнутий паском безпеки. Після цього свідок зупинив вказаний автомобіль, який прийняв вправо для зупинки, але потім різко прискорившись, продовжив рух далі. У подальшому він сів до службового автомобіля, ввімкнув проблискові маячки та звукову сигналізацію і розпочав переслідування даного автомобіля до місця проживання громадянина ОСОБА_6 . Свідок показав, що керування автомобілем здійснював громадянин ОСОБА_6 та повідомив, що час вчинення правопорушення зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а дата та час, які відображені на відеозаписі, це час технічного приладу на який здійснювався запис правопорушення.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 13 квітня 2020 року він був на дні народження в кума в смт Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області. В подальшому кум свідка взяв у ОСОБА_6 автомобіль для перевезення мангалу. Під час керування автомобілем ОСОБА_6 , свідка та його кума було зупинено працівниками поліції. Вони зупинились, але після того, як до них не підійшов жоден поліцейський, вони продовжили рух далі. Приїхавши до будинку, вони поставили автомобіль на місце біля підїзду, а ключі повернули ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

При цьому, суддею враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016), що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи в сукупності зібрані у справах докази, суддя дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення - не доведена.

Показання свідка ОСОБА_5 , як працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, в частині, що на час скоєння адміністративного правопорушення автомобілем керував саме громадянин ОСОБА_1 , не можуть бути належним і допустимим доказом, оскільки ці обставини спростовує особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.

Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Березій Юрій Анатолійович