Справа № 462/1906/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2020 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25 березня 2020 року, ОСОБА_1 25 березня 2020 року о 00.30 год. у м. Львові-Рудно на вул. Й.Сліпого, 19б керував автомобілем марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 в суді пояснив, що не скоював правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки 25 березня 2020 року він справді вживав алкогольні напої, однак він не керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак НОМЕР_1 , а лише перебував у салоні такого автомобіля. Даним автомобілем керував його батько ОСОБА_2 , однак на момент скаладення протоколу він був відсутній, оскільки у нього було погане самопочуття та він залишив салон автомобіля. Просить закрити справу про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, вважаю що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП особа притягається до адміністративної відповідальності у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою

буксирування.

Окрім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року Верховний Суд зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі за текстом - ПДР) водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

На основі вищенаведеного, суд вважає, що перебування особи, зокрема, ОСОБА_1 у автомобілі, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Окрім того, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зокрема, у долученому до матеріалів справи відеозаписі події, відсутні будь-які належні та допустимі докази, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак НОМЕР_2 березня 2020 року о 02.00 год.

Також, згідно пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 25 березня 2020 року автомобілем марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак НОМЕР_1 керував ОСОБА_2 , ОСОБА_1 був лише пасажиром. Однак, у ОСОБА_2 погіршилось самопочуття та він покинув автомобіль разом із ОСОБА_3 , направившись додому, а ОСОБА_1 просто залишився у салоні автомобіля.

Заслухавши пояснення свідків суд надає їм віри, оскільки вони підтверджується та доповнюються доказами, наявними у матеріалах справи, зокрема, відеозаписом події.

Враховуючи наведене, а також те, що у матеріалах справи відсувтні будь-які докази керування автомобілем марки «Mitsubishi Lancer» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 , вважаю, що справу слід закрити у зв`язку із відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посвідчення водія ВАА № 524995 видане на ім`я ОСОБА_1 слід повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Посвідчення водія ВАА № 524995 видане на ім`я ОСОБА_1 повернути ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: /підпис/ Ліуш А.І.

Суддя: Ліуш А.І.