ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: №33/821/221/20 Справа: №695/99/20 Головуючий по 1 інстанції Середа Л.В.
Категорія: ч. 4 ст.130, ст.122-4 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 р. Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А. за участю адвоката Брус С.М., який діє в інтересах правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу адвоката Брус С.М. на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП України та застосовано за сукупністю правопорушень до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, та позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 06.01.2020 року о 20:00 год. в с. Вознесенське по вул. Шевченка, 30, вживав алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди з його участю. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10 «є» ПДР України.

Він же, ОСОБА_1 , 06.01.2020 року о 20:00 год. в с. Вознесенське по вул. Шевченка, 4, Золотоніського району Черкаської області, керуючи автомобілем Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, після чого залишив місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди та поїхав на вул. Набережна в с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області, чим порушив п.2.10 «а» ПДР України.

В судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час і місце його проведення повідомлявся в установленому законом порядку, про що в матеріалах справи наявні відповідні поштові повідомлення про отримання ОСОБА_1 судових повісток.

Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2020 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП України та застосовано за сукупністю правопорушень до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, та позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки та стягненням судового збору на користь держави в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 27.02.2020 року, адвокат Брус С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить: поновити строк для подачі апеляційної скарги та скасувати постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.02.2020 року; закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат вказує на те, що, вказана постанова винесена з порушенням норм процесуального права, оскільки суд обмежився лише формальним переліченням доказів, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Вказує, що розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 , що позбавило його права на захист.

Зазначає, що судом не досліджувалися докази та не давалась їм будь-яка правова оцінка.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи адвоката Бруса С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційної скарги адвоката Бруса С.М. та приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції вважає, що адвокату Брусу С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2020 року, оскільки копію вищевказаної постанови ОСОБА_1 отримав лише 23.03.2020 року, а це є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 06.01.2020 року о 20:00 год. в с. Вознесенське по вул. Шевченка, 30, вживав алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди з його участю. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10 «є» ПДР України.

Він же, ОСОБА_1 , 06.01.2020 року о 20:00 год. в с. Вознесенське по вул. Шевченка, 4, Золотоніського району Черкаської області, керуючи автомобілем Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, після чого залишив місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди та поїхав на вул. Набережна в с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області, чим порушив п.2.10 «а» ПДР України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними матеріалами справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №395613, ОСОБА_1 06.01.2020 року о 20 год. 00 хв. в с. Вознесенське по вул.. Шевченка 30, вживав алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди з його участю та своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 є ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1);

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №395614, ОСОБА_1 , 06.01.2020 року о 20 год. 00 хв. в с. Вознесенське по вул.. Шевченка 4, Золотоніського району Черкаської області, керуючи автомобілем Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, після чого залишив місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди та поїхав на вул.. Набережна в с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області та своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП ( а.с.12);

- даними протоколу медичного огляду №9 від 06.01.2020 року Золотоніської ЦРЛ, складеного на гр.. ОСОБА_1 , з діагнозом алкогольне сп`яніння.(а.с.2);

- даними пояснень правопорушника ОСОБА_1 , від 06.01.2020 року, який пояснив, що того вечора близько 20:00 год. в нього закінчились цигарки та він вирішив поїхати до найближчого магазину, який знаходився на відстані близько 500 метрів від його будинку. Сівши за кермо свого автомобіля Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_1 , який від ввіз в Україну в грудні 2019 року та почав рухатись в бік магазину зі швидкістю 25 км/год. Побачивши на середині дороги двох осіб, хлопця і дівчину, які не рухались та до яких залишався один метр, та він різко викрутив кермо ліворуч. Після цього відчув удар та зупинився. Вийшовши з автомобіля він побачив на дорозі хлопця та дівчину, які лежали. Запропонував їм відвезти їх до лікарні, але ті відмовились, пояснивши, що медичних заходів не потребують. Через декілька хвилин почав збиратись натовп з якого хтось невідомий замахнувся на ОСОБА_1 , щоб вдарити. Він злякався та сів до свого автомобіля і втік з місця пригоди. Повернувшись додому він випив пляшку пива, оскільки нервував. (а.с.3);

- даними довідки виданої заступником начальника Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Горбачовим Б про те, що за період 2019 - 2020 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КупАп. (а.с.5);

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.. 122-4 КУпАП адміністративна відповідальність наступає при залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження, суддя суду першої інстанції вірно прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 122-4 КУпАП, як залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, окрім того вчинення правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 130 КУпАП як вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

При призначенні покарання суд вірно врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та особу правопорушника, який дані правопорушення вчинив вперше, оскільки даних про повторність Золотоніським ВП ГУНП в Черкаській області не надано, а тому приходить до висновку про необхідність накладення адміністративних покарань в мінімальному розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Приймаючи до уваги обставини вчинення правопорушень, особу винного, суд вважає, до нього слід застосувати положення ч.2 ст. 36 КУпАП та накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Крім того в судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що в своїх поясненнях (а.с.3) та в протоколах (а.с.1, а.с.12) ОСОБА_1 повністю визнав свої дії, а саме залишення місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а також вживання алкогольних напоїв після дорожньо-транспортної пригоди за його участю.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не повідомив правопорушник ОСОБА_1 про слухання справи є необґрунтованими, оскільки на а.с.10 міститься повідомлення на якому є підпис аналогічний підписам на протоколах та поясненнях (а.с.1,3,12).

Посилання апелянта на невідповідність часу зазначеному в протоколі про адміністративне правопорушення часу, коли сталась дорожно-транспортна пригода, є нічим іншим, як намаганням уникнути відповідальності ОСОБА_1 , оскільки в самому поясненні правопорушник ОСОБА_1 вказує, що втік з місця пригоди, а протоколи складались відповідно з того часу, коли правопорушника ОСОБА_1 знайшли.

Крім того, твердження апелянта про те, що чергова медсестра ОСОБА_2 проводила огляд на стан сп`яніння за допомогою алкодрагеру, який не містив ні марки ні номеру є необґрунтованим, оскільки вищевказаний алкотестер дійсний та має свідоцтво відповідності відповідно до нормативної документації та державних стандартів.

Доводи апелянта, про те, що медична сестра ОСОБА_2 не мала права проводити освідування на стан сп`яніння чим порушила інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є також безпідставними, оскільки апеляційний суд отримав від Золотоніської ЦРЛ копії матеріалів, щодо переліку закладів охорони здоров`я області, яким надано право проводити медичний огляд для виявлення та встановлення ознак сп`яніння, а також надано протокол залікового заняття по спільному наказу МВС України від 09.07.2019 року з переліком лікарів та медичних сестер, яким надано повноваження проводити таке освідування, в якому значиться прізвище ОСОБА_2 .

Доводи про те, що медичні установи, в якій ОСОБА_1 проходив освідування та якій надано право проведення освідування мають різні назви є необгунтованими, оскільки Золотоніська ЦРЛ та КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» є одним і тим же закладом, змінивши назву в результаті реформування і дана обставина не може впливати на законність судового рішення.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП України.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до ч.2 ст. 36 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та за сукупністю правопорушень ОСОБА_1 остаточно піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, та позбавити права керування транспортними засобами строком на три роки.

З вище викладених підстав вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

За таких обставин підстав для зміни чи скасування постанови судді від 27.02.2020 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити адвокату Брусу С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2020 року.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Бруса С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок