ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

02 липня 2020 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., при секретарі Котовій Н.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 року),-

В С Т А Н О В И В :

25 квітня 2020 року о 21 годині 45 хвилин у м. Марганець по вул. Ворошилова, 5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "VOLKSWAGEN PASSAT",д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні особі, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, вину не визнав та пояснив, що він з товаришами стояв біля гаражу , де він розпивав безалкогольне пиво. Він сидів у машині, друзі стояли поряд. До нього підійшли працівники поліції та запропонували пройти тест на стан сп`яніння. Він відмовився при понятих. Пізніше він поїхав до лікарні, щоб здати кров на аналіз, але підтвердити цей факт не може. Письмові пояснення були написані не ним а працівником поліції, він лише їх підписав. Після огляду відеоматеріалу, наданого поліцією дати пояснення в суді відмовився.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він є інспектором поліції, в той день патрулювали місто, були повідомлені, що містом їздить автомобіль "VOLKSWAGEN PASSAT" на великій швидкості, для пошуку вказаного автомобіля було задіяно два екіпажі. Коли автомобіль був помічений та зупинений у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Він проходження алкотесту він відмовився на місці. Проїхати в лікарню також відмовився в присутності двох свідків. На питання що він вживав, відповів, що вживав 0,5 л. пива. Посвідчення водія в нього не було.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що при патрулюванні міста їм надійшло повідомлення, що по вул. Парковій на великій швидкості проїхав автомобіль, який ледве не збив людину. Для пошуків був задіяний ще один екіпаж. Надійшло повідомлення, що на стадіоні біля технікуму їздить автомобіль. Коли вони прибули на місце, виявили, що вказаний автомобіль вже був зупинений іншим екіпажом поліції. За кермом вказаного автомобіля знаходився ОСОБА_1 який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Ним було притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 за відсутність у нього посвідчення водія.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він працює водієм патрульної машини, в той день він був на наряді. Надійшло повідомлення, що водій на великій швидкості ледве не збив людину. По вул. Торгівельній вони помітили, що даний автомобіль виїжджав зі стадіону. Вони зупинили автомобіль, водій в якому перебував у стані алкогольного сп`яніння. Пізніше підїхав ще один екіпаж поліції, відносно водія було складено протокол, які ще документи складалися йому не відомо.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, щопри патрулюванні в м. Марганці по вул. Єдності, на великій швидкості їх обігнав автомобіль "VOLKSWAGEN PASSAT". Потім від іншого екіпажу надійшло повідомлення про пошук вказаного автомобіля. Пізніше їх повідомили, що даний автомобіль перебуває на стадіоні. Коли виїхали на вул. Торгівельну помітили, що автомобіль вже був зупинений працівниками поліції. На проходження алкотесту водій відмовився. Ним були відібрані письмові пояснення від ОСОБА_1 , він з ними ознайомився та добровільно підписав.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника. свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 року)так, як вина його підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Положеннями п. 2.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (зі змінами) визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 року) передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно п.2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Пункт 7 розділу 1 вказаної Інструкції передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про де-які злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

На підставі пункту 6 розділу ІХ наказу МВС України №1395від 07листопада 2015року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України.

Згідно ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

У своїх письмових поясненнях, наданих ім`я начальника Марганецького ВП, ОСОБА_1 зазначив, що 25.04.2020 року о 21.45 годині він керував автомобілем "VOLKSWAGEN PASSAT " д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Торгівельній, 5. Посвідчення водія при собі він не мав так, як залишив його вдома. Перед тим, як сісти за кермо автомобіля, вжив 0,5 літри пива. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився ( а.с. 4).

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано довідку, складену інспектором СРПП №3 ст. лейтенантом поліції ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Гринь С.С., відповідно до якої, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував посвідчення водія, водійського посвідчення при ньому не було (а.с.3).

Таким чином, ОСОБА_1 на момент вчинення правопорушення мав посвідчення водія, та набув спеціального права на керування транспортними засобами, а тому відносно нього застосовується адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1ст.130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 року), що стосується водіїв.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 по ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 року) про адміністративне правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення Серії ДПР18 № 514441 від 25 квітня 2020 року, в якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 року); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість увагу та швидкість реакції від 25.04.2020 року; рапортом працівника поліції; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в яких вони зазначили про обставини, за яких останнім було скоєно вказане адміністративне правопорушення, долученими до матеріалів справи та вивченими у судовому засіданні, показаннями свідків допитаних у судовому засіданні, які підтвердили факт вчинення адмінправопорушення за вищевикладених обставин, а також письмовими поясненнями самого правопорушника наданих ним 25.04.2020 року на ім`я начальника Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, в яких він зазначив, що 25.04.2020 року о 21.45 годині він керував автомобілем "VOLKSWAGEN PASSAT " д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Торгівельній, 5. Посвідчення водія при собі не мав так, як залишив його вдома. Перед тим, як сісти за кермо автомобіля, вжив 0,5 літри пива. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, а також відеоматеріалом, оглянутим у судовому засіданні.

Невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд сприймає, як спосіб захисту, та спробу уникнути адміністративної відповідальності.

Помилкове зазначення поліцейським у протоколі, що ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, замість п. 2.5 ПДР України, на думку суду не є підставою для закриття адміністративної справи та звільнення ОСОБА_1 від відповідальності, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у судовому засіданні знайшла своє підтвердження.

Аналізуючи докази по справі, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 року).

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 - є вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про те, яке стягнення слід призначити ОСОБА_1 за вчинене ним правопорушення, враховую, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, у скоєному не розкаюється, відношення ОСОБА_1 до вчиненого, яке полягає у безвідповідальному відношенні до керування джерелом підвищеної небезпеки, характер вчиненого правопорушення, особливу, підвищену суспільну небезпеку, яку становлять водії, що керують транспортними засобами у стані сп`яніння та негативні наслідки від цього, тому йому слід призначити стягнення, передбачене санкцією ч.1ст.130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 року), накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по адміністративному стягненню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст.23,24,33,40-1, ч.1 ст. 130, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 року)та накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно несплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП , витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула