Справа №491/512/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року м.Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Желясков Олег Олександрович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ананьїв 3-я дільниця Ананьївського району Одеської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області 7 листопада 2012 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, -

В с т а н о в и в :

Зі матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 4 червня 2020 року близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_1 знаходячись поблизу будинку по вулиці Одеській міста Ананьїв Одеської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив злісну непокору законній вимозі поліцейського, а саме висловлювався в грубій формі на адресу поліцейського, погрожував фізичною розправою, шарпав за формений одяг.

За вказаним фактом співробітником Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 4 червня 2020 року серії АПР18 №240492 за ст.185 КУпАП.

ОСОБА_1 30 червня 2020 року з`явився за викликом до суду та йому було вручено пам`ятку про його права та обов`язки, передбачені Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 4 червня 2020 року близько 15 години він разом з товаришем знаходився біля магазину «Южний», розташованого по вул.Героїв України в місті Ананьїв. В цей час до них під`їхали працівники поліції та зробили їм зауваження, на яке, як зазначив ОСОБА_1 , він відреагував агресивно, почав ображати працівників поліції грубою нецензурною лайкою, погрожувати їм фізичною розправою та шарпати працівників поліції за формений одяг.

Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності має бути закрите, а матеріали передані прокурору, оскільки в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення від 4 червня 2020 року серії АПР18 №240492 (а.с.4) вбачається, що 4 червня 2020 року близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_1 знаходячись поблизу будинку по вулиці Одеській міста Ананьїв Одеської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив злісну непокору законній вимозі поліцейського, а саме висловлювався в грубій формі на адресу поліцейського, погрожував фізичною розправою, шарпав за формений одяг.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.5), відібрані в нього працівником поліції 4 червня 2020 року, в яких ОСОБА_1 зазначив, що 4 червня 2020 року близько 15 години 50 хвилин він разом з товаришем знаходився біля магазину «Южний», розташованого по вул.Героїв України в місті Ананьїв. При цьому, вони перебували в стані алкогольного сп`яніння, оскільки перед цим вживали алкогольні напої. В цей час до них під`їхали працівники поліції та зробили ОСОБА_1 та його товаришу зауваження, з приводу того, що вони галасували. На вказане зауваження, як зазначив ОСОБА_1 , вони з товаришем відреагували агресивно, почали ображати працівників поліції грубою нецензурною лайкою, погрожувати їм фізичною розправою та шарпати працівників поліції за формений одяг.

Зазначені пояснення підтверджуються поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним під час судового розгляду справи.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення свідків: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6), в яких свідки зазначають, що 4 червня 2020 року близько 15 години 50 хвилин вони разом проходили повз магазин «Южний», розташований по вулиці Героїв України в місті Ананьїв. В цей час вони побачили навпроти магазину двох невідомих їм громадян, які на думку свідків знаходились в стані алкогольного сп`яніння та вели себе галасливо. В цей час, до зазначених громадян під`їхав поліцейський автомобіль, в якому знаходилось двоє працівників поліції. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 побачили, як працівники поліції почали про щось розмовляти з невідомими громадянами, про що саме свідки не чули. При цьому, невідомі громадяни почали вести себе агресивно по відношенню до працівників поліції, а саме висловлюватись на адресу працівників поліції грубою нецензурною лайкою, погрожувати їм фізичною розправою, шарпати за формений одяг, намагалися вчинити бійку. Після цього працівниками поліції зазначених громадян було доставлено до Ананьївського ВП. Як в подальшому дізналися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначеними невідомими їм громадянами були ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Статтею 185 КУпАП передбачено відповідальність зокрема за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Статтею 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Верховний Суд України в абзаці 2 пункту 7 Постанови Пленуму від 26 червня 1992 року №8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», зазначив, що згідно зі ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Аналогічне роз`яснення змісту статті 185 КУпАП міститься в Постанові Голови Верховного Суду України від 10 липня 1998 року «Щодо злісної непокори законним вимогам чи розпорядженням працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків».

Пунктом 1 части 1 статті 2 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» до основних обов`язків поліцейського віднесено: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

При цьому, з матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 , наданих ним в судовому засіданні, вбачається, що в їх діях, які він та його товариш вчиняли 4 червня 2020 року, в яких ОСОБА_1 зазначив, що 4 червня 2020 року близько 15 години 50 хвилин біля магазину «Южний», розташованого по вул.Героїв України в місті Ананьїв, можуть міститись ознаки адміністративних правопорушень, передбачених статтею 178 КУпАП (поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль).

Що підтверджується доданою до протоколу про адміністративне правопорушення роздруківкою електронного рапорту, про реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» відомостей про ЄО №1509 (а.с.8), за повідомленням начальника Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області Каптур О.В. про те, що 4 червня 2020 року близько 15 години 45 хвилини в місті Ананьїв Одеської області по вул.Героїв України ходять двоє невідомих осіб в п`яному стані та гучно кричать.

З зазначеного рапорту також вбачається, що на місце події було відправлено екіпаж ГРПП Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, яким відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч.2 ст.178 КУпАП.

Пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

З наведеного вбачається, що 4 червня 2020 року співробітники поліції, знаходячись біля магазину «Южний», розташованого по вул.Героїв України в місті Ананьїв, дійсно виконували службові обов`язки, зокрема щодо забезпечення громадського порядку та припинення адміністративного правопорушення.

Проте, жодний з наданих суду матеріалів не місить будь-яких відомостей про відмову ОСОБА_1 від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції. Лише в рапорті про реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» відомостей про ЄО №1509 (а.с.8) міститься інформація про вимоги поліцейських до ОСОБА_1 про припинення вчинення правопорушення. Проте будь-яких відомостей про наполегливість та неодноразовість таких вимог зазначений рапорт не містить.

З наведеного вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Водночас, частиною 1 статті 345 Кримінального кодексу України передбачено відповідальність за погрозу вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Частиною 2 статті 342 КК України передбачено відповідальність за опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків щодо охорони громадського порядку або уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Законодавство України не містить чіткого переліку державних органів, які є правоохоронними.

Проте, Закон України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» дає неповний перелік органів, які для цілей цього Закону вважаються правоохоронними.

При цьому, з частини 1 статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» визначено, що правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Верховний Суд України в пункті 8 Постанови Пленуму від 26 червня 1992 року №8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» на відміну від злісної непокори, передбаченої ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вчинення опору полягає в активній фізичній протидії здійсненню працівником міліції, членом громадських формувань з охорони громадського порядку, військовослужбовцем обов`язку по охороні громадського порядку. Такі дії утворюють склад злочину, передбачений ст.188-1 Кримінального кодексу України (в редакції на 1992 рік).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 , 4 червня 2020 року близько 15 години 50 хвилин, знаходячись біля магазину «Южний», розташованого по вул.Героїв України міста Ананьїв, ОСОБА_1 вчиняв активні фізичні дії з перешкоджання працівниками поліції у виконанні їх службових обов`язків смикання за формений одяг.

Також, Верховний Суд України в пункті 8 Постанови Пленуму від 26 червня 1992 року №8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» роз`яснив, що Поєднаний з насильством або погрозою застосування насильства опір військовослужбовцю або члену громадських формувань з охорони громадського порядку, що перешкодив запобігти злочину чи затримати злочинця, охоплюється складом злочину, передбаченого ч.2 ст.188-1 Кримінального кодексу України (в редакції на 1992 рік).

Насильство, застосоване щодо працівника міліції, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця при опорі їм під час виконання ними обов`язків щодо охорони громадського порядку, може полягати в умисному нанесенні ударів, побоїв, тілесних ушкоджень. Заподіяння легких тілесних ушкоджень і тілесних ушкоджень середньої тяжкості члену громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовцю, який не є працівником правоохоронного органу, охоплюється диспозицією ч.2 ст.188-1 КК України (в редакції на 1992 рік). Якщо ж при опорі працівникові міліції чи військовослужбовцю, який одночасно є працівником правоохоронного органу, було нанесено удари, побої чи заподіяно легке, середньої тяжкості чи тяжке тілесне ушкодження, вчинене необхідно кваліфікувати за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.188-1 та ч.1 чи 2 ст.189-4 цього Кодексу.

Погроза застосування насильства під час вчинення опору полягає у висловлюваннях або діях про наміри винної особи застосувати насильство до працівника міліції, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця при виконанні ними обов`язків по охороні громадського порядку. Погроза насильством щодо працівника міліції у зв`язку з виконанням ним інших службових обов`язків тягне відповідальність за ст.189-2 Кримінального кодексу України (в редакції на 1992 рік).

При цьому, з матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 , наданих ним в судовому засіданні, вбачається, що 4 червня 2020 року близько 15 години 50 хвилин, знаходячись біля магазину «Южний», розташованого по вул.Героїв України міста Ананьїв, ОСОБА_1 висловлювався грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою працівникам поліції у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків.

З наведеного вбачається, що в діях ОСОБА_1 може вбачатися склад кримінальних правопорушень, передбачених статтями 342, 345 КК України.

Частиною 1 статті 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що Кримінальним процесуальним кодексом України покладено на органи досудового розслідування виключний обов`язок невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено проведення органами досудового розслідування будь-яких перевірочних дій з метою встановлення наявності в події складу кримінального правопорушення. Така оцінка має здійснюватися слідчим лише за результатами проведеного досудового розслідування з прийняттям відповідного рішення, передбаченого ст.284 КПК України.

При цьому, до матеріалів справи жодних відомостей про прийняття рішення щодо наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, не додано.

Частиною 2 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 253 КУпАП передбачено, що якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

У зв`язку з викладеним, у відповідності до положень ст.253 КУпАП суд приходить до висновку про необхідність передачі прокурору матеріалів за фактом здійснення 4 червня 2020 року близько 15 години 50 хвилин, знаходячись біля магазину «Южний», розташованого по вул.Героїв України міста Ананьїв, ОСОБА_1 погроз фізичною розправою працівникам правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, а також вчинення опору, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення, у відповідності до положень ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення досудового розслідування за даним фактом.

При цьому, у відповідності до положень ч.2 ст.284 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 9, 185, 253, 278, 280, 284 КУпАП,-

П о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення від 4 червня 2020 року серії АПР18 №240492 за фактом вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с.Ананьїв 3-я дільниця Ананьївського району Одеської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ананьївським РС ГУ ДМС України в Одеській області 7 листопада 2012 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючим, адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП закрити.

Копію постанови разом з матеріалами справи направити до Котовської місцевої прокуратури Одеської області для внесення відомостей про кримінальне правопорушення, які в них містяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у відповідності до положень ст.214 КПК України, та проведення досудового розслідування за даним фактом.

Про результати виконання постанови повідомити Ананьївський районний суд Одеської області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О. О. Желясков