Справа № 428/3824/20
Провадження №3/428/1050/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Луганський В.І., за участю особи, стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 паспортні дані в матеріалах справи відсутні, громадянин України, посвідчення водія НОМЕР_2 від 06.02.2009р., не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу, 02.05.2020 о 02 год. 10 хв. в м. Сєвєродонецьку по просп. Космонавтів, водій ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом марки «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря. Висновок медичного закладу №291.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні правопорушень не визнав, зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення, заперечував, та пояснив, що поліцейські його позбавили права на захист та надання кваліфікованої юридичної допомоги. В цей день він вживав ліки « ОСОБА_3 », щоб заспокоїтися, бо у нього була депресія, але спиртного в цей день він не вживав, тому лікар зробив, як на його думку хибний висновок, що у нього алкогольне сп`яніння, у зв`язку з чим просив суд закрити справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суддею переглянуто відеозаписи з камер відеоспостереження які надані на окремих дисках до матеріалів по протоколу, якими було зафіксовано факт руху автомобіля «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , який потім пройшов медичне обстеження у лікаря з метою встановлення факту алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення водія ОСОБА_1 , суддею також досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 310207 від 02.05.2020 складений в присутності ОСОБА_1 ; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №291 від 02.05.2020 року, висновок якого алкогольне сп`яніння; довідки інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Луганській області ДПП Лозінської О. про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія та про те, що згідно бази даних «НАІС» ГСЦ МВС України ОСОБА_1 протягом календарного року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався; рапорт щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення; диски з відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшла свого підтвердження у суді, з наступних підстав.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Встановлення у правопорушника стану сп`яніння здійснюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Матеріали надані з протоколом, окрім рапорту працівника поліції та медичного висновку, в якому зазначений стан алкогольне сп`яніння, не підтверджують правопорушення вчинене ОСОБА_1 , і не вказують на його вчинення. Допитаний судом ОСОБА_1 заперечує, що він знаходився у стані алкогольного сп`яніння, з висновком не погодився, про що зробив у ньому запис та поставив підпис, але при цьому вживав ліки, які як на його думку на його свідомість ніяк не впливають, він не заперечував проти дослідження його біосередовища, а саме крові та сечі, що передбачено вищевказаною інструкцією, але цього зроблено не було.

Згідно п. 22 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Так, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 291 від 02.05.2020 не містить будь яких даних щодо стану ОСОБА_1 , виявлення в його біосередовищах (сечі та (або) крові) наявності або кількісного вмісту речовини (алкоголю), яка спричинила стан сп`яніння за допомогою лабораторного хіміко-токсикологічного дослідження (що є обов`язковою вимогою Наказу та Інструкції); зазначаючи, що ОСОБА_4 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, лікар ніяким чином це не підтвердив, що свідчить про те, що Висновок був складений з порушенням вимог Інструкції, а тому не може вважатися дійсним, також у висновку не вказано кількість проміле алкоголю у повітрі яке видихнула особа що перевірялась, тому висновок визнається судом неналежним доказом у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини, як приклад у справі «Карелін проти Росії», зазначається, що винність особи у скоєнні правопорушення має доводитись у суді. Суд, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неможливість прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки суду не було надано доказів в підтвердження скоєння правопорушення. Наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, на підставі викладеного, провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 9, 10, 33, 36, 40-1, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 252, 256, 276, 277, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд Луганської області.

Суддя В. І. Луганський