Справа № 592/7358/20
Провадження № 3/592/1265/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Косолап Марина Миколаївна, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінське Лебединського району Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «Сумипастранс» водієм, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за статтею 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення від 16.06.2020 Серія АПР18 651486 за статтею 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) ОСОБА_1 ставиться за провину те, що він 16.06.2020 о 17 год. 51 хв. керуючи транспортним засобом Рута, модель 25, номерний знак НОМЕР_2 , здійснював регулярне перевезення пасажирів на міському маршруті № 18, в кількості 25 чоловік, що перевищує кількість місць для сидіння, передбаченого технічною характеристикою транспортного засобу (у реєстраційних документах на транспортний засіб зазначено кількість 20 місць для сидіння) чим порушив вимоги абзацу 7 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що їхав по маршруту, автобус, який їхав перед ним зламався і коли він став на зупинці, всі люди з того автобусу пішли до нього. Вказував, що в автобусі були сидячі місця. Але люди їхали стоячи, бо не хочуть сідати на сидіння. Зазначив, що у його автобусі 19 сидячих місць, а разом з водієм 20.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

У розумінні статей 8, 256, 283 КУпАП розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. За наслідком розгляду протоколу суд має право прийняти одне із рішень, передбачених статтею 284 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Стаття 44 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма є бланкетною.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 ставиться за провину порушення вимог «пункту 3.7 постанови КМУ від 20.05.2020 № 392, якою внесено зміни до постанови КМУ № 211 від 11.03.2020».

Постановою КМУ від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» (далі Постанова № 392) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. на території, зокрема Сумської (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Підпунктом 7 пункту 3 Постанови № 392, який ставиться за провину ОСОБА_1 передбачено, що на період дії карантину забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом, зокрема пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

До протоколу про адміністративне правопорушення, який є предметом даного розгляду долучено лише диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Відтворивши відеозапис у судовому засіданні, з`ясовано, що на диску зафіксовано як інспектор патрульної поліції зупинивши маршрутне таксі увійшов до салону та почав перераховувати осіб, які на той час перебували в салоні. Під час перерахунку зафіксовано певну кількість пасажирів, які сидять, а деякі пасажири стоять. На відео не зафіксовано, чи зайняті всі місця для сидіння в автобусі по лівому ряду по напрямку руху автомобіля.

Після зупинки транспортного засобу у водія не відібрано пояснення, а після перерахунку пасажирів поліцейські зазначили водію слідувати на кінцеву зупинку маршруту, де продовжать спілкування, після чого відеозапис був вимкнений.

Отже, на скільки пасажирів було більше, ніж кількість місць для сидіння, з самого відеозапису встановити не можливо.

Доказів на підтвердження кількості місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу та визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб до протоколу не долучено.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Суд звертає увагу, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини провадження у справах про адміністративні правопорушення, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Лучанінова проти України» (заява № 16347/02 від 09.06.2011); «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (заява N 20347/03) від 12.03.2009). Так, у п. 146 рішення у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

За містом статей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за наслідками розгляду вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати.

Відповідно до вимог статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували факт перевезення ОСОБА_1 пасажирів у кількості що перевищує кількість місць для сидіння, передбаченого технічною характеристикою транспортного засобу не долучено, а відтак під час розгляду протоколу - не встановлено.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

З огляду на досліджені судом докази слід дійти висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП не може бути визнана доведеною, оскільки відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів у кількості, що перевищує кількість місць для сидіння, передбаченого технічною характеристикою транспортного засобу.

За наведених обставин на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за статтею 44-3 КУпАП.

Керуючись статтею 44 - 3, пунктом 1 частини 1 статті 247, пунктом 3 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя М.М. Косолап