Справа №639/2440/20
Провадження №3/639/861/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Кісь Д.П., за участю: секретаря Крбеян К.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції в Харківській області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

12 квітня 2020 року, приблизно о 18 год. 45 хв., за адресою: м. Харків, майдан Національної Гвардії, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Nubira» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, млява мова, поведінка, що не відповідає обстановці та від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» на вул. Шевченка, 26 м. Харкова у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти накладення стягнення заперечував, при цьому надав пояснення, що дійсно 12 квітня 2020 року приблизно о 18:45 год. керував відповідним автомобілем, зупинився біля СТО щоб підкачати колеса. Після цього до нього під`їхав екіпаж патрульної поліції. Працівники поліції винесли стосовно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 121 КУпАП, яка ним на теперішній час оскаржена до Київського районного суду м. Харкова. Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП йому не вручався. При цьому ОСОБА_1 заперечував факт вживання ним алкогольних напоїв, а також відмову від проходження відповідного огляду, та зазначив, що в нього в автомобілі не працював склопідйомник, а двері автомобіля він не відкривав щоб убезпечити своє здоров`я у зв`язку з запровадженим в Україні карантином та пандемією коронавірусної інфекції COVID-19, а також у зв`язку з тим, що він телефонував своєму захиснику і чекав на його прибуття. Крім того ОСОБА_1 посилався на порушення працівниками поліції положень діючого законодавства, яким регламентуються порядок виявлення адміністративних правопорушень та оформлення адміністративних матеріалів, зокрема, не встановлення його особи працівниками поліції на підставі відповідних документів.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, встановив наступне.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Так, частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не дивлячись на висловлену ОСОБА_1 позицією, його вина у скоєнні відповідного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, а саме:

-змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 273296 від 12.04.2020 року, який складений компетентною особою та відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП;

-наданими в судовому засіданні поясненнями самого ОСОБА_1 , який визнав факт керування ним у день та час, зазначеними в протоколі, відповідним транспортним засобом;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.04.2020 року, згідно яких вони були присутніми 12.04.2020р. під час того як водій автомобіля «Daewoo Nubira» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

-відеозаписами з камер нагрудних реєстраторів працівників патрульної поліції від 12.04.2020 року, на яких зафіксовано фактичну відмову ОСОБА_4 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка виразилась в тому, що він зачинився в автомобілі, не відчинив водійської двері та вікна, на неодноразові пропозиції працівників патрульної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та у відповідному закладі охорони здоров`я належним чином не реагував та не висловив своєї згоди на проходження огляду. Також на відеозаписах зафіксовано залучення свідків відповідної відмови ОСОБА_4 від проходження огляду на стан сп`яніння. З відеозаписів не вбачається порушення працівниками поліції законодавства, яким регламентовано порядок виявлення, фіксації адміністративного правопорушення та складання відповідного адміністративного матеріалу;

-направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12.04.2020 року;

-рапортом інспектора патрульної поліції Беднарського В.Л. від 12.04.2020 року.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляд у вказаної справи, суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не було належним чином встановленого особу, стосовно якої складено протокол, то вони відхиляються, оскільки сам ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що саме він знаходився за кермом відповідного автомобіля, а отже, особа правопорушника працівниками патрульної поліції встановлена правильно.

При цьому з пояснень ОСОБА_1 та відеозаписів встановлено, що сам ОСОБА_1 фактично відмовився надати відповідні документи посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу тощо, зачинившись в автомобілі.

З цих же підстав не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 про невручення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому не заслуговують на увагу і твердження ОСОБА_1 про те, що в автомобілі не працював підйомник вікон, а двері автомобіля він не відкривав у зв`язку з нахабною поведінкою поліцейських та щоб убезпечити своє здоров`я у зв`язку з запровадженим в Україні карантином та пандемією коронавірусної інфекції COVID-19, оскільки вказані обставини не звільняють водія від обов`язку надати документи на вимогу поліцейського та пройти відповідний огляд.

Крім того, з відеозаписів камер нагрудних реєстраторів працівників патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд як на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД».

Даних про оскарження дій працівників патрульної поліції щодо оформлення даного матеріалу ОСОБА_1 в судовому та/або адміністративному порядку до суду не надано.

Отже, надавши оцінку вищезазначеним доказам на предмет належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку приходжу до висновку, що цими доказами доведено скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , передбачених ст. ст. 34, 35 КУпАП, під час судового розгляду не встановлено.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, у зв`язку з чим вважаю можливим призначити порушнику адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбаченою санкцією вказаної статті.

Окрім цього згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись вимогами ст. ст. 130, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять ) гривень 40 (сорок) копійок.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.П. Кісь