Справа № 487/2309/20
Провадження № 3/487/1049/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді - Сухаревич З.М., за участю секретаря - Колісниченко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2020 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №287382, в якому зазначено: 01.04.2020 року 08 год. 59 хв. Миколаївська область, Вітовський район, дорога М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 153 км водій ОСОБА_1 керував т/з Daf TE 95 д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричіпом KRONE SOPZU д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, підвищена жвавість, розширені зіниці, які не реагують на світло. Після проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі КНП «МОЦПЗ» МОР було встановлено, що водій ОСОБА_1 керував т/з у складі з напівпричпом в стані наркотичного сп`яніння згідно медичного результату №504 від 01.04.2020, тобто висновку, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, причину не повідомив.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Баженов Д.В. до судового засідання надіслав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи у зв`язку з перебуванням на лікуванні мінімум 21 день.

Натомість, суд таку заяву не приймає до уваги, оскільки згідно матеріалів справи у ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги ще і з адвокатом Тулейбич А.А., який до судового засідання також не з`явився.

За такого, враховуючи неодноразові неявки в судове засідання ОСОБА_1 і відсутність від нього клопотання про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та відсутності його захисників.

Допитаний в судовому засіданні як свідок інспектор УПП в Миколаївській області ОСОБА_2 , пояснив, що 01.04.2020 зупинив ОСОБА_1 , повідомив про причини зупинки перевірка страхового полісу, оскільки по базі МТСБУ був відсутній страховий поліс. Попросив надати страховий поліс, але ОСОБА_1 почав метушитись, не надав поліс. У нього виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, тому він перевірив ознаки і запропонував проїхати до медичного закладу. У медичному закладі ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, попередній висновок дав позитивний результат, а вже після проведення дослідження вони отримали висновок і склали протокол. Для складення протоколу викликали ОСОБА_1 , але він не з`явився.

Вислухавши пояснення інспектора УПП в Миколаївській області Велінець В.М., дослідивши матеріали справи, переглянувши відео, суд встановив наступне.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших норм або правил.

Так, відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, для кваліфікації дій особи за ч.1 ст. 130 КУпАП, вона повинна керувати транспортним засобом з ознаками алкогольного/наркотичного сп`яніння.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази, що свідчать про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Так, на оглянутому в судовому засіданні відеозапису відсутня фіксація факту керування автомобілем. А пояснення свідків в матеріалах справи відсутні.

Пояснення допитаного як свідка інспектора УПП в Миколаївській області Велінець В.М. суд оцінює критично, оскільки вони не узгоджуються з відеозаписом, тому не можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи.

ВС у постанові від 15.04.2020 у справі № 489/4827/16-а зазначив, що свідчення інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Проаналізувавши та оцінивши дослідженні в судовому засіданні фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що докази вини ОСОБА_1 в порушенні ним п.2.9а ПДР України, за обставин, викладених в протоколі, відсутні, а саме не доведено факт керування транспортним засобом. Сам протокол про адміністративне правопорушення не доводить його вини у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, у зв`язку з чим відсутній склад адміністративного правопорушення.

Приймаючи таке рішення, суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися саме на користь цієї особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.

Суддя: З.М. Сухаревич