Провадження № 33/824/1389/2020 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19червня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участі:

захисника -Шевченко К.М.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шевченко К.М., яка діє від імені ОСОБА_1 , на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП та, із застосуванням ст.36 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

провадження щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, працюючого водієм в ТОВ "Нова пошта", проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, ОСОБА_1 , 28 жовтня 2019 року, приблизно о 16 год. 40 хв., керував автомобілем «Toyota Land Cruiser 150», державний номер НОМЕР_1 , по проспекту Соборності, 17 в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку та від підпису в протоколі, водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Крім того, 29 жовтня 2019 року, приблизно о 16 год. 40 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser 150», державний номер НОМЕР_1 , по проспекту Соборності, 17 в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом DAF XF 105.410, державний номер НОМЕР_2 , причіп Krone державний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався поруч в попутному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів, заподіяння матеріальних збитків та порушення п. 13.1, 2.3Б Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1, 2.3Б ПДР України.

ОСОБА_2 , 29 жовтня 2019 року о 16 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «DAF XF 105.410, державний номер НОМЕР_2 , причіп Krone SDK 27, державний номер НОМЕР_3 , у місті Києві, по проспекту Соборності, 15-Б, не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Land Cruiser 150», державний номер НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів і порушення п. 13.1, 2.3Б Правил дорожнього руху України.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст.124 КУпАП, та, із застосуванням ст.36 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Провадження щодо ОСОБА_2 закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Шевченко К.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити, на підставі ст.38 КУпАП, в зв`язку із спливом терміну притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Зазначає, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , який у визначені час та дату з`явився до Дніпровського районного суду м. Києва та очікував виклику у судове засідання. Суддя на робочому місці була відсутня, т.я. перебувала, як йому повідомили працівники суду, у голови суду. Станом на 11 годину 50 хвилин суддя так і не з`явилась на робочому місці та йому не було додатково повідомлено про інші час та дату судового засідання. Про існування рішення у справі він дізнався з ЄДРСР та отримав його копію вже в суді 13.02.2020 року. У такий спосіб було порушено право на захист ОСОБА_1 .

Вказує, що постанова місцевого суду підлягає скасуванню через неналежне дослідження доказів судом, а саме: було проігноровано порушення патрульними поліцейськими вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема, акт огляду на стан сп`яніння на місці події у присутності свідків не складався; будь-яких направлень до медичних закладів на проведення огляду на стан сп`яніння працівники поліції ОСОБА_1 не надавали та не вручали; акт про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події працівниками поліції також складений не був.

Отже, на її думку, був порушений встановлений ст.266 КУпАП порядок огляду водія на визначення стану сп`яніння.

Зазначає, що з матеріалів справи можливо встановити, що на місці ДТП працівниками поліції не було запрошено двох свідків для проведення первинного огляду або відмови від такого, який би слугував підставою для проведення огляду в медичному закладі.

Вважає, що письмові пояснення начебто свідків події є неналежним доказом у справі, враховуючи, що такі пояснення зафіксовані в друкованому вигляді за стандартним шаблоном, з якого неможливо визначити від чого саме відмовився ОСОБА_1 . Тому і не можливо встановити конкретні обставини справи, оскільки свідки не перебували на місці ДТП і не могли знати відомостей, а тим паче, свідчити, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу "Драгер".

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги захисника Шевченко К.М., в ній не оспорюються обставини вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспорної пригоди, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосоване до нього адміністративне стягнення за вчинення вказаного порушення.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які суддя І-ї інстанції оцінив з точки зору їх належності та допустимості, зокрема:

- протоколом серії ДПР18 №250263 про адміністративне правопорушення від 29 жовтня 2019 року, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з яких вбачається, що вказані свідки події підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку;

- відеозаписом, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, та прийшов до обґрунтованого висновку про достатність цих доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Суддею також враховано фактичні обставини справи, які знайшли своє підтвердження у вищевказаних доказах, і які свідчать про те, що ОСОБА_1 , 28 жовтня 2019 року, приблизно о 16 год. 40 хв., керував автомобілем «Toyota Land Cruiser 150», державний номер НОМЕР_1 , по проспекту Соборності, 17 в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку та від підпису в протоколі, водій відмовився в присутності двох свідків.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я уповноважена особа в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп`яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.

Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням досліджених доказів в їх сукупності, суддя І-ї інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Натомість, під час апеляційного розгляду не надано жодного доказу, який би спростовував винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника на те, що право на захист ОСОБА_1 порушено внаслідок проведення розгляду справи місцевим судом без його участі не впливає на законність постанови, оскільки права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були забезпечені судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи. Однак, будучи належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, у судові засідання не з`явився. Факт його неявки у судові засідання, на думку апеляційного суду, вказує на намагання з його боку досягнути у справі настання обставин, передбачених ст.38 КУпАП, тим самим є тактикою захисту, спрямованою на досягнення результату сприятливого для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Твердження щодо проведення огляду ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння з порушенням ст.266 КУпАП, невручення йому направлення та не складання акту на місці зупинки автомобіля не може спростовувати порушення ним п.2.9 "а" ПДР України, за наявності у справі вищевказаних належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою, та повністю підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Всупереч доводам апеляційної скарги, суддя І-ї інстанції надав належну та об`єктивну оцінку всім доказам у справі, а також всебічно, повно та об`єктивно врахував обставини події, дійшовши вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України.

Інші доводи захисника Шевченко К.М., викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, спростовуються наявними у справі належними та допустимими доказами, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Шевченко К.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП та ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко