Справа №: 343/772/20
Провадження №: 3/0343/256/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді- Андрусів І. М.,

секретаря судового засідання- Оленяк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Долинського ВП Калулького ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, до адміністративної відповідальності притягувався за ч. 2 ст. 126 КУпАП,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах:

29 березня о 23.58 год в с. Княжолука по вул. Центральна ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків. Проба позитивна 0,94 проміле.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав, зазначивши, що працівниками поліції не зафіксовано факт керування ним транспортним засобом він сидів на пасажирському сидінні, також огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у відсутності свідків. Крім того зазначив, що посвідчення водія він не отримував, хоча поліцейським він повідомляв, що забув його дома.Того дня випив пиво.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об"єктивне з"ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч.2, ч.3, ч.5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки пройшов огляд на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу "Драгер" 6820 у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

У п.65 рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (статус рішення- остаточне) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Докази, надані сторонами, мають бути належним чином досліджені із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в судовому засіданні доведена матеріалами адміністративної справи, відеофіксацією правопорушення, показаннями поліцеського та свідків, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №054428 від 30.03.2020, в якому викладена суть адміністративного правопорушення та містяться пояснення ОСОБА_1 про те, що він випив пів бокала пива;

- даними роздруківки тесту на вживання алкоголю ОСОБА_1 , проведеного за допомогою алкотестера газоаналізатора "Драгер"-6810 №8492, згідно з яким його результат о 22.09 год 29.03.2020 становив 0,94%, з яким згідний, про що свідчить його підпис;

- даними акта огляду на стан алокогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв"язку з виявленням у ОСОБА_1 різкого запаху з ротової порожнини, нечіткої вимови слів, почервоніння обличчя. З результатом 0,94 % ОСОБА_1 згідний;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп"яніння в Долинську ЦРЛ від 30.03.2020 у зв"язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак сп"яніння;

- даними письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 30.03.2020 відповідно до яких у їхній присутності водій ОСОБА_1 погодився пройти перевірку для визначення стану алкогольного сп"яніння, результат позитивний - 0,94 %;

- даними відеозапису, долученого до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 визнав факт вживання алкоголю- пива.

З показань інспектора СРПП№3 Долинського ВП Глушака Т.І., даних в судовому засіданні, встановлено, що в с. Княжолука Долинського району під час патролювання помітили автомобіль з несправностями: відсутній бампер та не було підсвітки, що стало причиною його зупинки. Коли водій ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, він був з явними ознаками алкогольного сп"яніння. Запропонувавши йому пройти тест за допомогою газоаналізатора Драгер, він погодився у присутності двох свідків. Його результат становив 0,94% , з даним результатом він погодився, про що свідчить його підпис на розрруківці тесту "Драгер".

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом та сидів на пасажирському сидінні нічим не підтверджені та є безпідставними, оскільки у присутності поліцейського даний факт не заперечував. Окрім цього на відео, долученого поліцейським, ОСОБА_1 вказав про те, що він їде з дому, інших пасажирів з ним не було. З початку спілкування з поліцейським, він надав інформацію про дату свого народження при встановленні особи, вказавши замість 2001 року народження-1999 рік. Його пояснення про відсутність свідків під час проходження огляду, спростовуються показами поліцейського, протоколом, в якому відсутні будь-які зауваження, які суд бере за основу, оскільки вони узгодженні між собою.

Факти присутності під час складання адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 та під час проходження перевірки для визначення стану сп"яніння на місці зупинки підтвердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у письмових поясненнях, обрунтованість яких ОСОБА_1 не спростовано, і з урахуванням інших матеріалів справи (наявним відеозаписом, протоколом про адміністративне правопорушення) у суду немає підстав для сумніву в їх об`єктивності.

Суд приходить до переконання, що обрана позиція ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, підписував протокол під тиском поліцейським, та доводи про відсутність свідків мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, зазначені порушення не є суттєвими та такими, що не доводять його невинуватість у скоєному. Будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130КУпАП, матеріали справи не містять та в судовому засіданні не встановлено.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд встановив, що ОСОБА_1 не видавалось посвідчення водія, що вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області ТСЦ №2642 від 14.04.2020 на запит Долинського районного суду Івано-Франківської області.

Відповідно до п. 1 п.п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм являється особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 не являвся водієм під час вчинення адміністративного правопорушення, а тому його не можна позбавити права керування транспортними засобами, та відповідно до ст. 130 КУпАП вважається іншою особою.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу, те, що раніше притягувався до адміністративної відповідальності , посвідчення водія не отримував, а також обставини, які пом"якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , суд не встановив.

До обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд відносить вчинення правопорушення у стані алкогольного сп"яніння.

З урахуванням вищевказаного, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 , яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особi, в межах санкцiї ч. 1 ст. 130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП України передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 130 ч.1 КУпАП, керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 0511.2001 року народження, визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп., без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) -420 грн 40 коп. судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд.

Суддя: