ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 червня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 , 28.04.2020 року о 2-ій год. 09 хв. під час керування транспортним засобом марки «ВАЗ-2107», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. садовій,1 м. Чернівці, на вимогу працівника поліції відмовився від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що районний суд не повно і однобічно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив в повному обсязі і не надав належної оцінки його послідовним поясненням та наявним в матеріалах справи доказам, зробив висновок на припущеннях, за відсутністю письмових доказів.

ЄУНСС 722/620/20

Справа №33/822/287/20 Головуючий у І інстанції: Побережна О.Д.

Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Струбіцька О.М.

Стверджує, що дійсно відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки технічний засіб, яким пропонували мене оглянути, не був запакований, крім того дану відмову не було зафіксовано в присутності двох свідків, що суперечить вимогам закону.

Вказує, що після того як він був доставлений в заклад охорони здоров`я, йому також лікарем було запропоновано пройти освідчення за допомогою приладу «Драгер», якому він не довіряє, іншого методу огляду на стан сп`яніння йому запропоновано не було.

Просить скасувати рішення Сокирянського районного суду від 02 червня 2020 року, яким його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали адміністративного провадження, дослідивши наявний відеозапис з нагрудної відеокамери працівників поліції, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення не дотримався.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та розділу І п.6 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відмова водія від проходження відповідно до п. 2.5 ПДР України огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що і притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що був зупинений працівниками поліції з незрозумілих йому підстав, працівниками поліції було заявлено підозру про знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння і запропоновано пройти огляд на встановлення факту сп`яніння на місці, на що ОСОБА_1 погодився, проте згодом, побачивши, що працівник поліції дістає з патрульної машини не запакований прилад «Драгер» відмовляється від проходження огляду на місці, та погоджується проїхати до закладу охорони здоров`я, проте і в закладі охорони здоров`я лікарем було запропоновано пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився, проте не заперечував пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння іншим чином без використання приладу «Драгер», що йому не пропонували.

Обґрунтовуючи рішення, районний суд у постанові від 02 червня 2020 року вказав, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №290023 від 28.04.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 28.04.2020 року, висновком №535 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння від 28.04.2020 року, в якому лікарем комунальної медичної установи "Чернівецький обласний наркологічний диспансер" Гуцуляком ОСОБА_2 зазначено про відмову ОСОБА_1 від проведення медичного огляду та обстеження, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського № СЕ 00093, який було відтворено під час судового розгляду районним судом.

З переглянутого, в судовому засіданні апеляційного суду, відео з нагрудних відеокамер, якими користувалися інспектори батальйону УПП в Чернівецькій області ДПП під час складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , вбачається, що останній не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, та в медичному закладі, однак не бажав пройти такий огляд за допомогою приладу «Драгер», якому він не довіряє, також посилався на те, що у зв`язку з карантинним заходами та зі зростанням випадків захворювання на COVID-19 вважав небезпечним для свого здоров`я проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_1 не було запропоновано відібрання інших зразків біологічного середовища, тобто, як передбачено інструкцією: слини, змиву з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, або крові.

Відповідно до розділу ІІІ п.12, п.13 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 - предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Згідно вимог пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, свідків які б підтвердили факт відмови не видно на відеозаписі.

Проте з дослідженого відеозапису нагрудних камер працівників поліції вбачається, що під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не були присутні двоє свідків, дані свідки залучились працівниками поліції поза межами приміщення закладу охорони здоров`я, та надавали свої пояснення згідно слів працівника поліції, а отже працівниками поліції було допущено порушення пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»

Під час дослідження апеляційним судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення було виявлено те, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не був підписаний працівником поліції, який його складав, та не зазначено прізвище та ініціали даного працівника поліції.

Направлення на огляд водія транспортного засобу від 28.04.2020 року не містить підпису працівника поліції, який його склав.

Наведені вище обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки неправильне та неточне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення унеможливлює визнання судом належними та допустимими здобутих по справі доказів в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

Вищевказані порушення, суд першої інстанції залишив поза увагою, чим не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП за змістом яких орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, не перевірив чи виконано поліцейськими вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП, передчасно постановив рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 251, п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, законодавець покладає обов`язок щодо збирання доказів на посадових осіб Національної поліції, то апеляційний суд обмежений тільки тими доказами, що безпосередньо містяться в справі, яких на думку суду є недостатньо для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Районний, апеляційний суд не можуть перебирати на себе обов`язок поліції передбачений ст. 251 КУпАП щодо збирання доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що також узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Карелін проти Російської Федерації» від 20 вересня 2016 року, висновки якого є обов`язковими до застосування при розгляді справ судами.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не виконано вимоги ст.245 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №290023 від 28.04.2020 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Постанова Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 червня 2020 року винесена з порушенням вимоги п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП про обов`язок перевірки судом чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Допущенні поліцією процесуальні порушення призвели до неможливості притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , через недоведеність обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч.2 ст.62 Конституції України, ст.ст.245, 247, 251, 252, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 червня 2020 року задовольнити, а постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 02 червня 2020 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] О.М. Струбіцька

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

03.07.2020 року

(дата засвідчення копії)