Справа №487/1715/20
Провадження № 33/812/190/20
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 липня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Коренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 Коренко Тетяни Володимирівни на постанову, яку ухвалив Заводський районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Темнікової А.О. у приміщенні цього суду 19 травня 2020 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, посвідка на постійне проживання в Україні № НОМЕР_1 від 12 жовтня 2018 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зі слів працює водієм таксі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (у редакції Закону 2016 року), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №287483 від 18 березня 2020 р., який надійшов до Заводського районного суду м. Миколаєва з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, вбачається, що 18 березня 2020 року о 00 годині 30 хвилин по вулиці 1 Слобідська, в районі будинку 39 у місті Миколаєві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110558-44», державний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: мляве реагування зіниць ока на світло, мляве мовлення, неприродна блідість шкіри обличчя, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в установленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що його автомобіль зупинили працівники поліції близько 21 години 22 хвилини 17 березня 2020 року, оскільки в нього не горіло ближнє світло. Після цього ОСОБА_3 запропонували пройти огляд, на що він погодися, але чекав, поки приїде людина, яка сяде за кермо транспортного засобу. На цю людину ОСОБА_1 очікував близько години, після чого працівники поліції оформили та видали на руки йому протокол. Протягом часу очікування патрульні декілька разів пропонували пройти огляд в медичному закладі, однак ОСОБА_1 не бажав залишати своє авто та п`яного друга на узбіччі дороги, але від проходження огляду не відмовлявся. Також ОСОБА_1 вказав, що події мали місце саме 17 березня 2020 року, а не 18 березня 2020 року як вказано у протоколі; транспортний засіб в нього не вилучався.

Постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік., а також стягнуто з нього в дохід держави 420 грн. судового збору.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_4 через свого захисника подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки порушено процедуру проведення огляду, внаслідок чого відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального права, судом не повно з`ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що подія, яка розглядається, мала місце 17 березня 2020 року, а не 18 березня 2020 року, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Це підтверджується Копією Тимчасово дозволу, виданого 17 березня 2020 року замість посвідчення водія лейтенантом поліції ОСОБА_5 , який і складав протокол про адміністративне правопорушення. Також покази свідків, які написані не власноручно, є ідентичними між собою, були написані та складені 17 березня 2020 року та в яких мова йде про події 17 березня 2020 року, а не 18 березня 2020 року, про що вказано в протоколі в справі про адміністративне правопорушення БД №287483 від 18 березня 2020 року не можуть бути доказами по справі. Крім того, при складанні такого протоколу ОСОБА_1 не було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу. А тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть. Усунення недоліків щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення не є компетенцією суду та унеможливлює розгляд судом таких протоколів. Таким чином, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня достовірна дата адміністративного правопорушення та при його складенні ОСОБА_1 не було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, останній не відмовлявся від огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі, то у такому вигляді через істотні недоліки протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не можуть бути предметом судового розгляду. В порушення пунктів 7, 8, 10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу. Свідки, від яких працівником поліції відбиралися письмові пояснення щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до суду за неодноразовими викликами не з`явилися. В протоколі БД №287483 ОСОБА_1 чітко вказав, що не відмовлявся пройти огляд у в медичному закладі. Під час зупинки ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, під час якого працівники поліції не виявили ознак алкогольного сп`яніння, однак оформили протокол про адміністративне правопорушення за відмову проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. В зв`язку з викладеним у справі відсутні достовірні докази на підтвердження обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Сам лише протокол про адміністративне правопорушення та наданий відеозапис з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, на якому відображено процес складання такого протоколу, не є належними доказами стану алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , його захисника адвоката Коренко Т.В., які підтримали доводи апеляційної скарги та заявили клопотання про закриття провадження в адміністративній справі у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга та клопотання не підлягають задоволенню із наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (у редакції закону 2016 року), оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи.

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил).

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (у редакції закону 2016 року).

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП (у редакції закону 2016 року) адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містить Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція)

Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі - Порядок) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №287483 18 березня 2020 року, о 00 годині 30 хвилин по вулиці 1 Слобідська, в районі будинку 39 у місті Миколаєві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110558-44», державний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: мляве реагування зіниць ока на світло, мляве мовлення, неприродна блідість шкіри обличчя, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в установленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт достовірності викладених у протоколі відомостей та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку 18 березня 2020 року о 00 годині 30 хвилин також підтверджено підписами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , наявними в протоколі про адміністративне правопорушення БД №287483 від 18 березня 2020 р. Протокол підписано свідками без застережень.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення, узгоджуються щодо фактичних обставин, також з наступними доказами.

У зв`язку із встановленням ознак наркотичного сп`яніння, працівником поліції УПП в Миколаївській області ОСОБА_5 18 березня 2020 року о 00 годині 30 хвилин було виписано направлення водію ОСОБА_3 на огляд до ОНД з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В направлені зафіксовано, що в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: мляве реагування зіниць ока на світло, мляве мовлення, неприродна блідість шкіри обличчя.

Згідно відеозаписів правопорушення з нагрудного реєстратора працівника поліції, які досліджувались у судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій, також підтверджено всі викладені в протоколі серії БД №287483 від 18 березня 2020 року обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі в присутності двох свідків.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року (далі - Пленум ВСУ №14 від 23.12.2005) передбачено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що правопорушник ОСОБА_9 в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, обґрунтовано вважав доведеним факт вчинення ОСОБА_9 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України (в редакції Закону 2016 року), оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, сукупністю проаналізованих доказів підтверджено, що ОСОБА_10 було порушено п. 2.5 Правил, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП(в редакції Закону 2016 року).

За такого доводи апеляційної скарги щодо помилкового встановлення судом обставин адміністративного правопорушення та про недотримання працівниками поліції під час складання протоколу вимог закону не заслуговують на увагу та відхиляються.

Щодо того, що подія, стосовно якої складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , сталася не 18, а 17 березня.

З тайм-коду на відеозаписі з відеорегістратора поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції о 00 годині 19 хвилин 18 березня 2020 року. Протокол БД №287483 від 18 березня 2020 року було складно о 01 годині 00 хвилин. Факт вчинення правопорушення саме 18 березня 2020 року о 00 годині 30 хвилин також підтверджено підписами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , наявними в протоколі про адміністративне правопорушення БД №287483 від 18 березня 2020 р. Протокол підписано свідками без застережень.

Також у підписаному ОСОБА_11 протоколі БД №287483 від 18 березня 2020 року наприкінці зазначено, що транспортний засіб залишено за місцем зупинки без порушення ПДР України.

Тобто посилання на те, що вказані події мали місце 17 березня 2020 року, а не 18 березня 2020 року спростовуються тим, що дата та час зупинки водія чітко зафіксовані у тайм-коді відеозапису, протоколі та направленні, у зв`язку з чим зазначення дати «17 березня 2020 року» в доданих до протоколах поясненнях ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також тимчасовому дозволі на право керування транспортним засобом не свідчать про відсутність події правопорушення за участю ОСОБА_1 у час, дату та за обставин, що зазначені у протоколі.

Щодо тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно відеозапису з відеорегістратора поліцейського, який був доданий до протоколу про адміністартивне правопорушення, після виявлення ознак наркотичного сп`яніння поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. На пропозицію поліцейських пройти огляд ОСОБА_1 формально погодився, в тому числі у присутності свідків, проте від дій щодо реального проходження медичного огляду ухилився, фактично відмовившись від такого огляду.

З відеозаписів відеорегістраторів поліцейських вбачається, що на всі подальші пропозиції працівників поліції щодо фактичного спрямування до медичного закладу для огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відповідав (мовою оригіналу): «поеду чуть позже; сейчас не хочу; решим без Володарского, по-человечески; поговорим без теста; я никуда не поеду, утром поеду; не хочу, не буду; жду звонка, мне позвонят я поеду; в данный момент я ни от чего не отказываюсь; я не понимаю, о чем вы говорите; я буду ехать, ещё 15 минут».

Зазначені дії ОСОБА_1 свідчать про фактичну його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судові засідання неодноразово викликались свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , однак до суду не з`явились, що з урахуванням наведених вище доказів, не впливає на повноту судового розгляду.

Доводи про відсутність у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу спростовуються наявністю такого направлення у даній справі (а.с. 2), а також про долучення направлення зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Надана ОСОБА_6 виписка №743 від 25 березня 2020 року із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, видана Комунальним некомерційним підприємством «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради, згідно якої під час обстеження 18 березня 2020 року о 14 годині 55 хвилин ОСОБА_1 був тверезий, зазначеного вище висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не спростовує. Враховуючи, що дане дослідження було проведено без дотримання встановленої законом процедури та після спливу 14 годин з моменту встановлення підстав для здійснення огляду водія, а також те, що в даному випадку склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворює саме відмова водія від проходження огляду ці документи не є належними та допустимими доказами у справі, в тому числі враховуючи те, що огляд, проведений з порушенням ст. 266 КУпАП вважається недійсним.

Щодо посилань захисника Коренко Т.В. на те, що ОСОБА_1 на місці зупинки пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, що не відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, то таке не впливає на наявність підстав для притягнення його до відповідальності за ч. 1 статті 130 КУпАП (у редакції Закону 2016 року), оскільки йому інкремінується відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_3 не роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, спростовуються протоколом БД №287483 від 18 березня 2020 року, підписаним ОСОБА_6 без застережень з цього приводу. Отже, працівники патрульної поліції зафіксували у встановленому законом порядку відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також роз`яснили його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та повідомили, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом суду за місцем проживання, про що буде повідомлено повісткою завчасно.

За такого доводи апеляційної скарги щодо помилкового встановлення судом обставин адміністративного правопорушення та про недотримання працівниками поліції під час складання протоколу вимог закону не заслуговують на увагу.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону 2016 року), підстав для скасування постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону 2016 року), є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Також відсутні підстави для задоволення заявленого в суді апеляційної інстанції захисником Коренко Т.В. клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, яке було підтримано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-УІІІ від 22 листопада 2018 року (далі - Закон), тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Після набрання чинності Законом, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, було виключено з частин 1 та 3 статті 130 КУпАП та закріплено у статті 286-1 КК України.

Доводи захисника Коренко Т.В. про наявність передбачених підстав для закриття провадження у справі через скасування адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння є хибними. Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена пунктом 6 частини першої статті 247 КУпАП, відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Натомість у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Таким чином, суди мають здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, які було вчинено до 1 липня 2020 року, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких діянь.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 Коренко Тетяни Володимирівни залишити без задоволення, а постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва 19 травня 2020 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М. Базовкіна