ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2020 Справа №607/5669/20
провадження № 3/607/2232/2020
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., за участі адвоката Кметика В.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі КУпАП/,

встановила:

27 березня 2020 року уповноваженою особою УПП в Тернопільській області ДПП щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 268342, у якому зафіксовано, що він 27 березня 2020 року о 19 год. 00 хв., всупереч вимогам п. 2.5. Правил дорожнього руху /далі ПДР/, керуючи автомобілем «ВАЗ 21061», р.н. НОМЕР_1 далі Автомобіль/, вулицею 15 Квітня, 17, у м. Тернополі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alkotest 7510» ARMF-0286 /повірка дійсна до 05 серпня 2020 року/ та огляду в медичному закладі, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, того ж дня, тобто 27 березня 2020 року, іншою уповноваженою особою УПП в Тернопільській області ДПП, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 260584, згідно якого він, в порушення п.п. 2.3 /б/., 12.1. ПДР, рухаючись Автомобілем, вулицею 15 Квітня, 17, у м. Тернополі, не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб «Ford Focus», р.н. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що завдало матеріальних збитків, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; свою вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень заперечив. Пояснив, що він не керував за обставин, викладених у протоколах, Автомобілем, а був його пасажиром. Так, в цей день до нього звернувся чоловік на ім`я ОСОБА_2 , усіх даних про нього він не знає, вони ледь знайомі, та попросив позичити інструменти. ОСОБА_1 пояснив йому, що інструментів він вдома не має та за ними потрібно з`їздити, однак він цього зробити не може, бо вжив спиртне. На що ОСОБА_2 зголосився сісти за кермо, а він сів на переднє пасажирське сидіння. Повернувшись в двір будинку, де проживає ОСОБА_1 , з інструментами, ОСОБА_2 , виконуючи маневр, зачепив припаркований автомобіль. Після цього він відпустив ОСОБА_2 , тому що з власником пошкодженого автомобіля він проживає в одному будинку і тому згідний був йому беззаперечно відшкодувати завдану шкоду. Потім приїхали працівники поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. З причини того, що він не керував Автомобілем, він відмовився це зробити. Наполягає на тому, що Автомобілем не керував.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кметик В.С., просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 , інспектор УПП, в судовому засіданні пояснив, що під час патрулювання він в складі екіпажу прибув на виклик з приводу ДТП. На місці інший інспектор поліції ОСОБА_4 повідомив йому про те, що бачив як із Автомобіля виходив саме ОСОБА_1 , на підтвердження чого має відеозапис. Тому він, ОСОБА_3 , мав підстави пропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки той, зі слів ОСОБА_5 , керував транспортним засобом і в нього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. На цю пропозицію ОСОБА_1 відмовився. Він ознайомив ОСОБА_1 із його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, та документами на алкотест. Різницю у номерах алкотесту, зазначеному в протоколі /7510/ та озвученому на відеозаписі /6820/ пояснив тим, що можливо в іншого екіпажу поліції на місці був алкотест № 6820. Він складав протокол за ст. 130 КУпАП та інших доказів керування автомобілем ОСОБА_1 , ніж озвученого ОСОБА_6 факту керування останнім, немає. Підтвердив, що на місці події були очевидці, але він, тобто ОСОБА_3 , з ними не спілкувався.

Поліцейський ОСОБА_7 пояснив про те, що зі сплином часу не пам`ятає усіх обставин, з приводу чого його допитують як свідка. Пам`ятає лише, те що будучи в складі екіпажу разом із ОСОБА_3 , прибув на допомогу за викликом іншого екіпажу /тактико-оперативна група, в якій був поліцейський ОСОБА_8 , який вже був на місці. Свідок пояснив, що в дворі було кілька мешканців будинку, які сказали, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем. Назвати їх прізвища свідок не може. Двоє з присутніх виявили бажання дати пояснення, тому вони у них були відібрані. Свідок займався складенням схеми ДТП, тому обставин щодо ст. 130 КУпАП не може повідомити. Алкотест повинен був бути, але чи був на місці не пригадує.

Свідок ОСОБА_9 в суді пояснив про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_10 знає лише у зв`язку із тим, що проживають в одному будинку. Стосунків з ними не підтримує. У вказаний день він курив на своєму балконі, з якого проглядається місце, де паркують транспортні засобі, і побачив як автомобіль, який він сприйняв як транспортний засіб ОСОБА_1 , виконуючи маневр, зачепив припаркований автомобіль, належний ОСОБА_10 , від чого той зарухався, однак сигналізація не спрацювала. Водія він не міг бачити, тому що з його балкону цього не видно. Тому він пішов до ОСОБА_10 , який проживає навпроти, і розказав йому про це. Після цього залишався вдома до того моменту, поки його не покликали на вулицю. Там він був в якості свідка при пропонуванні ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Був присутній ще один свідок такого пропонування це хлопець доньки дружини потерпілого ОСОБА_10 . ОСОБА_1 сам просив викликати поліцію по факту ДТП. Пояснив, що інспектор поліції дав йому підписати бланк пояснень, де було зазначеного його, тобто свідка, анкетні дані, без самого тексту пояснень. Він звернув увагу на це інспектора, однак той сказав, що потім сам допише. Підтвердив, що самих пояснень він не писав, лише проставив свій підпис. На вулиці він чув як казали, що керував ОСОБА_1 . Однак він не може сказати хто саме бачив, що керував Автомобілем саме ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення, оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази, вважаю за необхідне зазначити наступне:

згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням /проступком/ визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами /ст. 251 КУпАП/.

Ст. 252 КУпАП встановлено, що орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. /ч. 2 ст. 251 КУпАП/

У абзацах 3 та 4 пункту 27 постанови пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП визначено, що адміністративними правопорушеннями є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктами обох цих порушень є фізична особа, яка у момент їх вчинення виконувала функції водія під час руху транспортного засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Правова позиція сторони захисту зосереджена у тому, що ОСОБА_1 не керував Автомобілем за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, а функції водія виконувала зовсім інша особа.

Така обставина, без сумніву, входить до предмета доказування, а тому її підтвердженню чи спростуванню слід приділити належну увагу.

ОСОБА_11 частка матеріалів, як то: схема місця ДТП; письмові пояснення ОСОБА_10 від 27 березня 2020 року; письмові пояснення ОСОБА_9 від 27 березня 2020 року; пояснення ОСОБА_9 , котрі він надав у судовому засіданні; письмові пояснення ОСОБА_12 від 27 березня 2020 року; пояснення поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , надані суду; розписка ОСОБА_13 від 27 березня 2020 року; рапорт інспектора УПП Леськіва Я.; електронний рапорт від 27 березня 2020 року; відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, не містять безпосередніх відомостей щодо факту керування ОСОБА_1 Автомобілем, а тому при доведенні цієї обставини є неналежними доказами.

Так, на відеозаписах зафіксовано лише фрагменти щодо пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП. ОСОБА_9 повідомив суду, що факту керування ОСОБА_1 Автомобілем за обставин, викладених у протоколах, не бачив; ОСОБА_14 у свої поясненнях зазначає, що про наїзд на його автомобіль Форд, н.з. НОМЕР_2 , та особу, котра керувала Автомобілем дізнався від сусіда; поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_3 пояснили, що не бачили факту керування ОСОБА_1 . Автомобілем. ОСОБА_3 про це повідомив ОСОБА_4 , а ОСОБА_7 , свідки події. Як вбачається із рапорту інспектора УПП ОСОБА_5 , він не був очевидцем ДТП, відповідно і того, хто саме керував Автомобілем, про подію він отримав повідомлення від чергового на свій службовий планшет.

Таким чином, на підтвердження вказаного факту керування Автомобілем ОСОБА_1 , суб`єктом складення адміністративних матеріалів, окрім самих протоколів про адміністративні правопорушення, відповідно до ч. 2 ст. 252 КУпАП, зібрано та надано суду лише пояснення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 від 27 березня 2020 року.

У цих поясненнях і ОСОБА_17 і ОСОБА_16 посилаються на те, що бачили як невідомий водій керував Автомобілем та вчинив ДТП. Пізніше виявилось, що ним був ОСОБА_1 . Такі пояснення можна сприйняти двозначно, адже без відповіді залишається питання, як та ким /самими свідками, чи іншими особами/ було з`ясовано особу водія Автомобіля.

Такі факти, зважаючи на заперечення ОСОБА_1 , які він послідовно декларує з моменту події /як вбачається із відеозаписів, ОСОБА_1 на місці наполегливо та неодноразово заперечує факт керування ним Автомобілем, аналогічна його позиція викладена і в протоколах про адміністративні правопорушення/ до даного часу, а також ті обставини, що ні поліцейські, ні потерпілий, ні свідок / ОСОБА_9 / не бачили моменту керування ОСОБА_1 Автомобілем, за обставин, викладених у протоколах, викликають у суду об`єктивний сумнів у їх відповідності фактичним обставинам справи.

Розвіяти такий сумнів могли б пояснення ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , надані безпосередньо суду, однак досягти цього не вдалось з незалежних від суду причин, а тому вони тлумачаться на користь ОСОБА_1 , відповідно до ст. 62 Конституції України.

Таким чином, залишаються лише протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 260584 від 27 березня 2020 року за ст. 124 КУпАП; протокол серії ДПР18 № 268342 від 27 березня 2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак вони самі по собі, без інших доказів, які б підтверджували обставини, зазначені в них, не можуть однозначно доводити факт керування ОСОБА_1 Автомобілем.

За даних обставин, вважаю, що факт керування ОСОБА_1 . Автомобілем за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, не доведений «поза розумним сумнівом».

Недоведеність факту виконання ОСОБА_1 функцій водія за вказаних у протоколах про адміністративне правопорушення обставин, свідчить про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених, як ч. 1 ст. 130, так і ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення /пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП/.

Отож провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 124, 130, 221, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП,

постановила:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяН. П. Воробель