Справа №639/2143/20
Провадження №3/639/1104/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Кісь Д.П., за участю: секретаря Крбеян К.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Нагорного І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції в Харківській області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.122-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

30.03.2020р. о 10:56 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Polo» н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Харків, вул. Гостинна, 34, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п. 2.4., 8.9. «б» ПДУ України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Нагорний І.В. заперечували проти накладення адміністративного стягнення, просили провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції сторона захисту посилалась на те, що ОСОБА_1 виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє зазначення частини статті 122-2 КУпАП, за якою його складено, у зв`язку з чим постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.05.2020р. матеріали справи повертались до УПП в Харківській області для належного оформлення. При цьому Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, заборонено виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів, а складення рапорту інспектором патрульної поліції не можна вважати належним усуненням недоліків.

В свою чергу, ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення, що 30.03.2020р. на автомобілі «Volkswagen Polo» н.з. НОМЕР_1 прибув з товаришем за місцем проживання своєї дружини за адресою: АДРЕСА_3 , де остання зареєстрована та проживає. Він на той час проживав за іншою адресою, але в нього були ключи від квартири дружини. Він намагався зателефонувати дружині, але не вдалося та він залишився чекати на неї. Коли дружина приїхала додому, то почала кричати. У них відбулася побутова сварка. Дружина викликала працівників поліції. Коли ті прибули, то у дворі будинку він почав вести відеозйомку на мобільний телефон, намагаючись з`ясувати у працівників поліції в чому його підозрюють. Після цього працівники поліції почали тікати від нього і вибігли за двір. Він сів за кермо автомобіля, виїхав з двору, під`їхав до працівників поліції, які в той час перебувала за двором біля воріт поруч зі своїм службовим автомобілем, та знов намагався з`ясувати які в них до нього вимоги. Тоді працівники патрульної поліції дістали зброю та почали бігти в його сторону, а коли підбігли, то повідомили, що жодних претензій до нього не мають. Тоді він в спокійному темпі поїхав в напрямку вулиці Москалівська, маючи намір відвести свого приятеля ОСОБА_2 , який знаходився з ним в автомобілі, на «Олексіївку». Він бачив у дзеркало, що працівники патрульної поліції їдуть за ним, але вони ніяких вимог про зупинку не висували, проблискові маячки на автомобілі поліцейських були вимкненні. Коли він під`їжджав до поліклініки, працівники поліції увімкнули маячки та висловили вимогу про зупинку керованого ним автомобіля. Це було перед перехрестям, а тому щоб не створювати аварійну ситуацію на перехресті, він його перетнув та одразу після цього самостійно зупинився. До нього підійшли ті ж самі працівники поліції, щоб були біля будинку його дружини, та попросили документи. Він їх надав і працівники поліції почали складати протокол щодо невиконання ним вимоги про зупинку транспортного засобу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію захисника Нагорного І.В., дослідивши матеріали справи, приходжу до такого.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі за тестом - ПДР) передбачає, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою, зокрема, увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу (п. 2.9. «б» ПДР)

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.122-2 КУпАП.

Так, частина 1 статті 122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Не дивлячись на висловлену ОСОБА_1 та його захисником процесуальну позицію, його вина у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення знайшла своє повне підтвердження наявними в матеріалах справи та дослідженими доказами в їх сукупності, а саме:

-змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №280244 від 30.03.2020 року, який складений компетентною особою.

При цьому з вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від його підписання, надання пояснень та отримання копії протоколу, будь-яких заперечень до нього не вніс;

-частково поясненнями самого ОСОБА_1 , яким визнавався факт керування ним 30.03.2020р. автомобілем «Volkswagen Polo» н.з. НОМЕР_1 , а також, що працівниками патрульної поліції йому була висунута вимога зупинитися (яку він згідно його пояснень виконав одразу);

-доданими до протоколу відеозаписами з реєстратора, розташованого в салоні автомобіля працівників патрульної поліції, на яких зафіксовано як працівники патрульної поліції від`їжджають від будинку за місцем мешкання дружини ОСОБА_1 , яка стоїть поруч (було підтверджено в судовому засіданні ОСОБА_1 під час відтворення відеозапису), та в інтенсивному темпі починають наздоганяти автомобіль «Volkswagen Polo» н.з. НОМЕР_1 , який рухається на великій швидкості, маневруючи та різко змінюючи напрямки руху. В подальшому рух автомобіля «Volkswagen Polo» н.з. НОМЕР_1 блокується іншим екіпажем працівників патрульної поліції, який перекриває проїжджу частину вулиці, по якій він рухається та тільки після цього автомобіль зупиняється;

-рапортом інспектора УПП в Харківській області від 28.05.2020р. ОСОБА_3 , згідно якого під час патрулювання в складі екіпажу 3103 було помічено автомобіль «Volkswagen Polo» н.з. НОМЕР_1 по вул. Гостинна, 34, водій якого не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу. Згодом автомобіль було заблоковано по АДРЕСА_4 . Водієм вказаного автомобіля виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого було складено протокол про адміністративне правопорушення. При складанні протоколу в графі «за що відповідальність передбачена» помилково не зазначено частину статті 122-2 КУпАП, правильним необхідно вважати «ч. 1» ст. 122-2 КУпАП.

Наведені докази є належними, допустимими, узгоджуються один з одним та в їх сукупності є достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_1 та доведеності його вини у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення.

До суду не надано даних про оскарження ОСОБА_1 дій працівників патрульної поліції в судовому та/або адміністративному порядку.

Посилання ОСОБА_1 про те, що він рухався в спокійному темпі та одразу виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу повністю спростовуються вказаними доказами, а саме зафіксованим на відеозаписах характером руху автомобіля «Volkswagen Polo» н.з. НОМЕР_1 (його швидкість, різке маневрування тощо), а також, що після проїзду перехрестя він продовжив рух поки автомобіль не був заблокуваний іншим екіпажем патрульної поліції.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення зазначення частини статті 122-2 КУпАП, за якою його складено, то вони заслуговують на увагу, проте, не можуть бути підставою для висновків про відсутність складу або події відповідного адміністративного правопорушення.

При цьому необхідно відзначити, що Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, заборонено виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів, а згідно рапортуінспектора УПП в Харківській області від 28.05.2020р. ОСОБА_3 при складанні протоколу в графі «за що відповідальність передбачена» помилково не зазначено частину статті 122-2 КУпАП, правильним необхідно вважати «ч. 1» ст. 122-2 КУпАП. Про наявність вказаного рапорту стороні захисту було відомо, про що свідчить висловлена захисником в судовому засіданні з цього приводу думка, а тому правоОСОБА_1 на захист порушено не було.

Наведена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №280244 від 30.03.2020 року фабула повністю відповідає ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Під час судового розгляду стороною захисту не надано доказів, які б виключали в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч.1 ст.122-2 КУпАП, тобто невиконання водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , передбачених ст. ст. 34, 35 КУпАП, під час судового розгляду не встановлено.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, його конкретні обставини - фактичне намагання ОСОБА_1 втекти від працівників патрульної поліції доки його автомобіль не було заблоковано, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин.

При цьому вважаю, що досягнення цілей накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 є неможливе без позбавлення права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч.1 ст.122-2 КУпАП як один із альтернативних видів стягнень, проте, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , вказане стягнення має бути накладено у мінімальному розмірі передбаченому санкцією вказаної статті, що буде необхідним та достатнім.

Окрім цього, згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись вимогами ст. ст. 122-2, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять ) гривень 40 (сорок) копійок.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяця. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.П. Кісь