Справа № 361/996/20 Суддя в суді першої інст. - Білик Г.О.
Провадження № 33/824/2002/2020 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12червня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участі:

особи,

яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника - Харченюка І.С.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Харченюка І.С. на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської областівід 04 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, ОСОБА_1., 05 лютого 2020 року близько 09 год. 25 хв. в смт. Калинівка, Броварського району, Київської області, по вул. Чернігівська, 14, керував автомобілем «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, нечітка мова, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, за допомогою приладу «Драгер», або у медичному закладі, водій відмовився, у присутності свідків.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, адвокат Харченюк І.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що постанова місцевого суду винесена неправомірно, без повного та всебічного розгляду розгляду справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, порушенням процедури зібрання та дослідження доказів та порушенням проведення огляду на предмет алкогольного сп`яніння, оскільки він не перебував за кермом в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що як вбачається із відеозапису з нагрудних камер поліцейських, які знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, працівник поліції не виконав свій прямий обов`язок, він не отримав відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Більше того, працівник поліції свідомо видав «тимчасові права» та відпустив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, далі в дорогу, за кермо. Тобто замість того, щоб відсторонити від керування транспортним засобом, працівник поліції фактично дозволив ОСОБА_1 продовжити рух.

Також апелянт зазначає, що долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписи вмикаються лише тоді, коли зручно самим працівникам поліції, жодного попередження про відео фіксацію ними не здійснювалося. Однак на вказаному відеозаписі наявний шум вітру, який унеможливлює підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та унеможливлює підтвердження пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Стосовно протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 , на початку протоколу зазначено, що протокол складено 05.02.2020 року, однак, правопорушення відбулося 05.02.2019 року, цей факт свідчить про порушення вимог до складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім цього, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі повинно бути роз`яснено його права та обов`язки, однак ОСОБА_1 не надавалося жодних роз`яснень, про що свідчить відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Також апелянт вказує, що працівниками поліції не було ознайомлено ОСОБА_1 з направленням для проходження огляду на стан сп`яніння в Броварській ЦРЛ.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що пояснення свідків містяться на заздалегідь надрукованих, заготованих бланках, що є порушенням, оскільки свідки навіть не розуміли, за що вони ставили свій підпис.

Адвокат Харченюк І.С. в апеляційній скарзі також зазначає, що ОСОБА_1 є менеджером з продажів ТзОВ «Крамар ЛТД» і це є його єдиним джерелом доходу, також він годувальником своєї сім`ї, на утриманні у нього перебуває неповнолітня дитина.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Суддя першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, а саме:

- протокол серії ДПР18 №060391 від 05.02.2020р про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та у медичному закладі у присутності двох свідків;

- направлення громадянина ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до медичної установи від 05.02.2020 року;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" на місці зупинки автомобіля;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі;

- інформацією, яка міститься на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, який фіксує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність вказаних доказів, оцінивши їх з точки зору належності та допустимості, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Суддею також враховано фактичні обставини справи, які знайшли своє підтвердження у вищевказаних доказах, в їх сукупності, і які свідчать про те, що ОСОБА_1 , 05 лютого 2020 року близько 09 год. 25 хв. в смт. Калинівка, Броварського району, Київської області, по вул. Чернігівська, 14, керував автомобілем «Audi Q5», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, нечітка мова, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, за допомогою приладу «Драгер», або у медичному закладі, водій відмовився, у присутності свідків.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я). (п.7 розділу І Інструкції).

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я уповноважена особа в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп`яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.

На думку апеляційного суду, місцевий суд цілком обґрунтовано не взяв до уваги посилання захисника Харченюка І.С. на відмінність дат у складанні протоколу про адміністративне правопорушення та вчиненні цього порушення, та надав належну об`єктивну оцінку такому зауваженню захисника Харченюка І.С., розцінивши такий факт як описку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції порушено порядок виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, що безпосередньо впливає на доведеність для проходження медичного огляду та його проведення є безпідставним та не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Та обставина, що наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення неповний відеозапис з нагрудної камери поліцейського, а лише тих епізодів, які потрібні працівникам поліції, не може спростовувати винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України та впливати на законність постанови судді І-ї інстанції, за наявності у матеріалах справи інших належних на допустимих доказів, які узгоджуються між собою та досить об`єктивно відтворюють обставини вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Суд критично ставиться до твердження апелянта Харченюка І.С. стосовно того, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки це суперечить об`єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи, а також спростовується наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами, дослідженими під час судового розгляду як в суді І-ї інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги.

Всупереч доводам апеляційної скарги, суддя І-ї інстанції надав належну та об`єктивну оцінку всім доказам у справі, а також всебічно, повно та об`єктивно врахував обставини події, дійшовши вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах справи, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Харченюка Ігоря Сергійовича в інтересах особи, притягненої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко