Справа № 759/2696/20 Гол. в суді першої інст. - Скрипник О.Г.
Провадження № 33/824/1684/2020 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія: ст.172-6 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участю:

особи,

яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника - Гузєєва О.О.

прокурора - Денисенко О.П.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Гузєєва О.О. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого начальником караулу 29-ДПРЧ ГУ ДСНС України в м. Києві визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника караулу 29-ДПРЧ ГУ ДСНС України в м. Києві, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, несвоєчасно без поважних причин, 18.10.2018 року подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Не погоджуючись з рішенням судді І-ї інстанції, адвокат Гузєєв О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Крім того, адвокат Гузєєв О.О. подав заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови. Подану заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 в силу своїх посадових обов`язків та посиленням режиму несення служби в умовах запровадженого карантину, викликаного коронавірусною хворобою COVID-19, не мав можливості вчасно подати до суду апеляційну скаргу. Тому просить визнати цю причину пропуску такого процесуального строку поважною та поновити його довірителю строк на апеляційне оскарження.

Апелянт вважає, що під час розгляду справи суддя залишив поза увагою ту обставину, що на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, оскільки датою виявлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації за 2017 рік особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є дата подання декларації 08.10.2018 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає, що постанова є законною та не підлягає скасуванню, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного висновку.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя; права на апеляційне оскарження; реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на викладені в апеляційній скарзі обставини, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані, які б спростовували би наведені апелянтом підстави.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

За змістом ч.3 ст.38 цього ж Кодексу в редакції, яка діяла на момент вчинення корупційного правопорушення, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, могло бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Так, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, оскільки цей висновок ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин даної справи, що стосуються часу, суті адміністративного правопорушення та вини вказаної особи у його вчиненні.

Як встановив суддя в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника караулу 29-ДПРЧ ГУ ДСНС України в м. Києві, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, несвоєчасно без поважних причин, 18.10.2018 року подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення..

Тобто, за встановлених судом обставин, часом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є 18 жовтня 2018 року.

Разом з тим, підставою для порушення провадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення є наявність достатніх та достовірних даних, що вказують на вчинення особою адміністративного правопорушення. Зокрема, такі відомості встановлюються під час проведення об`єктивної перевірки компетентними органами.

Як вбачається з матеріалів справи, всупереч доводам апеляційної скарги, фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, яке вчинив ОСОБА_1 , є 11.02.2020 року -дата складання і підписання уповноваженою особою протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, що був складений після отримання спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції достовірної інформації про факт вчинення корупційного правопорушення.

Отже, переглядаючи рішення суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з висновками суду І-ї інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення, оскільки станом на день постановлення оскаржуваного судового рішення строк накладення адміністративного стягнення, визначений ч.3 ст.38 КУпАП України, ще не минув.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Гузєєва О.О. залишити без задоволення, а постанову судді Святошинськогорайонного суду м. Києва від 25 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточноюта оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко