Справа № 359/1601/20 Головуючий у 1 інстанції Вознюк С.М.
Провадження № 33/824/2300/2020 Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 червня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови, 14.02.2020 року о 08 год. 20 хв. на 44 км. автодороги Київ-Харків водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння визначався алкотестером "Драгер" прилад № ARLM - 0368, тест № 17, відповідно до якого проба на алкоголь позитивна і становить 0,85 ‰, в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є не законною, не обґрунтованою та прийнятою з порушенням його прав та законодавства України, так як він був відсутній в судовому засіданні, а суд не звернув увагу на його заяву про відкладення та неможливість прибути в судове засідання, безпідставно розцінивши це як затягування розгляду справи. Також вважає, що судом не з`ясовано об`єктивних обставин справи та не надано оцінки невідповідності відомостей зазначених в протоколі обставинам справи. Так, вважає, що в протоколі зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, яких законом не передбачено, а наявні в справі пояснення свідків не можна вважати належним доказом, оскільки дані пояснення зазначені на заздалегідь надрукованих бланках, а свідка ОСОБА_2 , яких їхав разом з ним, допитано не було. Також зазначає, що дійсно 14.02.2020 року він керуючи автомобілем рухався з Києва в сторону Харкова, також, того дня зранку, він відчув значний біль у горлі і придбав в аптеці лікарський засіб - спрей «Фортеза», який містить у собі 96% етанолу та який він застосовував напередодні та одразу після того, як його зупинили працівники поліції та запропонували пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, хоча відповідних ознак, на його думку, він не мав. Після проходження двічі відповідного огляду, на третій раз було виявлено на технічному засобі наявність алкоголю, свідки бачили лише останній результат і на його прохання пройти ще раз, працівники поліції йому відмовити та зважаючи на свій хворобливий стан був розгублений, а працівники поліції не дали можливості скористатись послугами адвоката, а права йому роз`яснено не було. Окрім того, вважає, що протокол складено з порушенням закону, так як неправильно вказано назву технічного засобу, неправильно зазначено прізвище особи, на яку складено протокол, протокол складено та підписано особою, яка не проводила обстеження, а пояснення свідків не містять фактичних даних про огляд ОСОБА_1 . Зазначає, що він також не погоджувався з результатами огляду на приладі, який до того ж не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а останнє калібрування відбувалось із порушенням шестимісячного строку. А працівники поліції не доставили його до відповідного медичного закладу. У зв`язку з чим, вважає, що працівники поліції порушили правила огляду, а суд не дослідивши всіх обставин справи прийшов до помилкових висновків.

У своїй апеляційній скарзі апелянт також ставить питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування чого зазначає, що копію постанови не отримував, а про її наявність дізнався 25.05.2020 року з відкритих офіційних джерел.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Враховуючи доводи апелянта про причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання ОСОБА_1 - особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 13.05.2020 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час та місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута у відсутності ОСОБА_1 , при цьому, в судові засідання на розгляд справи будучи належним чином повідомленим, ОСОБА_1 та його захисник Лавков О.С. не з`являлися, при цьому, на кожне призначене судове засідання надсилав клопотання про відкладення розгляду. Суд першої інстанції, враховуючи скорочені строки, розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 .

Право ОСОБА_1 - особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду і скористалась правами, передбаченими ст.. 268 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Лавкова О.С., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується оціненими в сукупності місцевим судом доказами щодо всіх обставин справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 202395 від 14.02.2020 року; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння - 0,85 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів - результат огляду на стан сп`яніння 0,85 проміле, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, розпискою ОСОБА_5 .

При призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення місцевий суд, дотримуючись вимог статті 33 КУпАП, врахував характер вчиненого ним правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, та наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 130 КУпАП.

Вважаю, що накладене місцевим судом адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Отже, місцевий суд відповідно до ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають при розгляді даної справи щодо ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що судом не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, є надуманими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно доч. 3, ч. 4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, який визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Згідно п. 6 розділу I, п. 6 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Як вбачається з матеріалів справи огляд водія ОСОБА_1 проводився поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу 14.02.2020 року з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Драгер» в присутності двох свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , результат якого склав 0,85 проміле, заперечень щодо результату огляду від ОСОБА_1 не надходило, що вбачається з відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення, окрім того, у зазначеному протоколі ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкоголю, зазначивши у поясненнях, що 13.02.2020 року ввечері пив пиво. Даних про те, що ОСОБА_1 наполягав на направленні його для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я матеріали справи також не містять.

Отже посилання апелянта, зазначене в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, тому що поліцейський у встановленому порядку не направив його до зазначеного закладу, є безпідставним.

Посилання апелянта на ту обставину, що в протоколі зазначені такі ознаки алкогольного сп`яніння, які не існують, є необгрунтованими, так само як є необгрунтованими посилання апелянта, що пояснення свідків не містять даних щодо ознак сп`яніння, оскільки наявність ознак алкогольного сп`яніння обов`язково зазначається у випадку відмови особи від проходження огляду, однак, оскільки ОСОБА_1 пройшов такий огляд на місці зупинки, вказівка на такі ознаки може взагалі не зазначатись, а лише результат такого огляду.

Апеляційним судом з метою перевірки доводів апеляційної скарги викликалися свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, однак вказані свідки, які були повідомлені належним чином про місце та час апеляційного перегляду справи, в судове засідання не з`явилися, норми КУпАП не передбачають примусового приводу свідків.

Однак, та обставина, що свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які брали участь у фіксуванні обставин зазначеного адміністративного правопорушення, безпосередньо в суді не допитувались, а наявні лише письмові їх пояснення, не може свідчити про їх невідповідність фактичним обставинам справи та неповноту з`ясування всіх обставин справи, оскільки їх письмові пояснення, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП були досліджені суддею та обґрунтовано прийняті до уваги як такі, що узгоджуються з іншими доказами у справі та підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки письмові пояснення складені уповноваженою службовою особою та своїм підписом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , засвідчили достовірність написаного в них, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави вважати вказані докази недопустимим доказом.

Доводи апеляційної скарги про те, що в той день ОСОБА_1 приймав ліки від болю в горлі, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, ці обставини не підтверджені належним чином. Окрім того, згідно з п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється, як керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, так і керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Щодо невідповідності вимогам закону складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, то суд вважає, що він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить чітко викладену суть вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Посилання апелянта на те, що працівниками поліції не було роз`яснено йому його прав, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, підписаним ОСОБА_1 , в якому зазначено про роз`яснення його прав.

Окрім того, посилання апелянта на ту обставину, що в протоколі не вірно зазначено прізвище та ім`я, так як він « Микитась Євген », а не « Мікітась Євгеній » є слушними, однак суд розцінює вказане твердження як суто технічну описку, адже вказаний протокол підписаний особою і жодних заперечень щодо невідповідностей не висловлював.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі на те, що працівник поліції не надав сертифікат відповідності є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 не вимагав надати відповідний сертифікат тане висловлював незгоду з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, та відповідно до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» сертифікат та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки надається поліцейським на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння перед проведенням огляду на стан сп`яніння.

Окрім того, до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про повірку вказаного технічного засобу, яким проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , а тому суд не ставить під сумнів відповідність вказаного приладу нормам законодавства, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Також суд не приймає до уваги доводи апелянта, що він не погоджувався з висновком огляду і зазначив про це в протоколі, однак протокол містить чітке пояснення самого ОСОБА_1 , який вказав, що «13.02.2020 року «вечером выпил пиво, но не в больших количествах, не ожидал что это покажет», а тому трактувати вказані пояснення як заперечення з результатами огляду неможливо.

Із запису нагрудної камери інспектора поліції також вбачається, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог закону, жодних зауважень від ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан сп`яніння не надходило.

Окрім того, матеріали справи містять розписку громадянина ОСОБА_5 , який підтвердив факт залишення йому на зберігання автомобіля «Mercedes-BenzVito» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , що свідчить про застосування до нього такого заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченогост. 266 КУпАП, як відсторонення від керування транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, акт огляду на стан сп`яніння та результат тестування за допомогою пристрою «Драгер» не містять зауважень чи заперечень з боку ОСОБА_1 щодо їх змісту або складання.

Таким чином, доводи апелянта, зазначені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2020 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку з чим залишає постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.В.Семенцов