КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Віданової О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Віданової О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП закрито, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.11.2019 року ОСОБА_1 неправомірно відмовив у наданні інформації на запит адвоката Гончара Л.В. від 14.11.2019 року чим, порушив вимоги ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник Віданова О.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дарницького районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що адвокатський запит, поданий адвокатом Гончар Л.В., не відповідає вимогам ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; запитувана інформація є інформацією з обмеженим доступом, що відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону «Про інформацію» інформацією про фізичну особу, є персональними даними, тобто містять відомості про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікованою.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , його захисника Віданової О.В., вивчивши адміністративні матеріали, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що вважає рішення суду першої інстанції незаконним, просив апеляційну скаргу задовольнити, а постанову скасувати; пояснив, що не надав відповідь на запит адвоката Гончар Л.В., яка представляла інтереси батьків дитини, так як уважав цю інформацію з обмеженим доступом, а також зазначив, що з батьками дитини було спілкування, всю інформацію вони отримали, однак раптово їх поведінка здалася йому небезпечною та з метою убезпечення себе від подій з непередбачуваними наслідками, які він не міг спрогнозувати, він відмовився від надання інформації.

У судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Віданова О.В. наполягала, що запит адвоката Гончар Л.В. не відповідає вимогам щодо форми і змісту, а запитувана інформація є інформацією з обмеженим доступом, а тому відмова у її наданні у даному випадку є обґрунтовано.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії КС за № 00309 від 10 січня 2020 року,14.11.2019 року адвокат Гончар Л.В. звернулася з адвокатським запитом до директора приватного закладу освіти «УОЛД СКУЛ КАМПУС А» ОСОБА_1 . Листом від 25.11.2019 року №2511/19-1 за підписом директора приватного закладу освіти «УОЛД СКУЛ КАМПУС А» ОСОБА_1 в наданні інформації адвокату Гончар Л.В. було відмовлено.

Тобто директора приватного закладу освіти ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, а саме неправомірно відмовив у наданні інформації на адвокатський запит.

Відповідно до положень ч.1 ст. 21 ЗУ «Про інформацію» Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступом до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Згідно п. 4 ч. 4 ст. 21 ЗУ «Про інформацію» до інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені, серед іншого відомості про факти порушень прав і свобод людини.

Суд першої інстанції дослідив документи, вказаному адвокатському запиті, зокрема наказ про утворення комісії з розслідування нещасного випадку, який мав місце 11.10.2019 року; протокол №1 засідання комісії ПЗО «УОЛД СКУЛ КАМПУС А» із розслідування нещасного випадку щодо події з ОСОБА_3 ; акт розслідування нещасного випадку, та дійшов обґрунтованого висновку, що вказані документи є розпорядчими, включають у себе загальні відомості, не містять конфіденційної, таємної чи службової інформації і інформацію, що містять вказані документи, до інформації з обмеженим доступом, підстав немає, а тому їх копії ОСОБА_1 як посадова особа зобов`язаний був надати на адвокатський запит адвоката Гончар Л.В., яка представляла інтереси батьків малолітнього ОСОБА_3 , з чим і погоджується суд апеляційної інстанції.

На переконання суду апеляційної, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Отже доводи апелянта про те, що у його діях відсутній склад правопорушення, оскільки він був не вправі надати інформацію на запит адвоката Гончар Л.В. у зв`язку із тим, що запитувана інформація є інформацією з обмеженим доступом, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи та спростовуються дослідженими доказами.

Щодо доводів захисника Віданової О.В. стосовно недоліків оформлення адвокатського запиту, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що вони не є такими, що унеможливлюють надання відповіді на адвокатський запит.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 212-3 КУпАП неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації,надання інформації, що не відповідає дійсності у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від двадцяти п`яти до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено такихпорушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 16 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційногосуду О.М. Сітайло

Справа № 33/824/1580/2020 Категорія ч. 5 ст. 212-3 КУпАП Головуючий суддя у 1-й інстанції: Скуба А.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.