П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., у присутності особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої продавцем в магазині «Кефір», за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №150208 від 04.05.2020 відносно ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що 21.04.2020 о 19 год. 00 хв. в АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_1 вчинила сварку з гр. ОСОБА_2 , а саме гучно розмовляла та висловлювалася нецензурною лайкою, чим ображала його честь та гідність. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП як дрібне хуліганство.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явилась та пояснила, що викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності, не ґрунтуються на доказах, просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, подала відповідні письмові пояснення.

Потерпілий ОСОБА_2 під час судового засідання пояснив, що сварка виникла через те, що ОСОБА_1 намагалася забрати у дитину та виникла сварка фактично внаслідок спільного непорозуміння, жодних претензій не має.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Згідно письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 від 21.04.2020, близько 19 год. 00 хв. до нього прийшла колишня дружина забрати їх спільну дитину, яка проживала з потерпілим 3 місяці. Прийшла вона з невідомою людиною, яка на думку потерпілого, повернулася із-за кордону і вони разом з ОСОБА_1 були у нетверезому стані. Дитину ОСОБА_2 віддавати не став, оскільки ОСОБА_1 не має постійного місця проживання.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , остання вказує, що 21.04.2020 року приблизно о 19 год. 10 хв. вона разом зі своєю подругою ОСОБА_3 приїхала в АДРЕСА_3 щоб забрати свого сина ОСОБА_4 , який за рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 18.04.2013 року проживає з ОСОБА_1 . Так на вимогу ОСОБА_1 до свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 повернути дитину, останній почав її принижувати, не надавши дитину, що змусило ОСОБА_1 викликати поліцію за номером «102» ЄО № 2723 від 21.04.2020 року. Орієнтовно, через 5 хв. (19 год. 14 хв. ~ час прибуття згідно ЄО№ 2723 від 21.04.2020 р.) на місце прибув наряд поліції, які провели бесіду з ОСОБА_2 та пояснили, щоб останній віддав дитину оскільки за рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 18.04.2013 року він проживає з ОСОБА_1 , однак ОСОБА_2 відмовилися виконувати вимоги поліцейських, дитину не повернув, а разом з батьком почали вводити поліцію в оману повідомляючи, що ОСОБА_1 не працює, власного житла не має, що не відповідає дійсності. ОСОБА_1 зазначає, що працює в магазині «Кефір» і має у власності квартиру за адресою АДРЕСА_4 . Також вказує, що в ході з`ясування обставин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в присутності поліцейських написали пояснення, де ОСОБА_2 без будь-яких підстав вказав, що ОСОБА_1 вчиняла якісь хуліганські дії відносно нього чи членів його сім`ї, що не відповідає дійсності та не підтверджено жодними доказами, а навпаки при даному конфлікті та при бесіді з поліцейським ОСОБА_2 та його батько вели себе агресивно, ображали поліцейських, що вбачається з відео, наданого ОСОБА_1 до суду з клопотанням від 01.06.2020 р. про допит свідків та долучення доказів до справи № 308/4371/20. О 19 год. 17 хв. поліцейські закінчивши з`ясування обставин справи, що на думку ОСОБА_1 здійснено було не повноцінно, оскільки питання щодо повернення дитини матері вирішено не було, покинули місце події, ОСОБА_1 з подругою ОСОБА_3 також покинула місце події поїхавши разом з поліцейськими в службовому автомобілі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За правовим висновком Верховного Суду України, сформульованим в рішенні від 04.10.2012 (справа N 5-17кс12), надано юридичну характеристику складу злочину - хуліганство та пояснена відмінність його від злочинів, учинених на ґрунті особистих неприязних стосунків. У контексті даної справи у цьому висновку зазначено, що об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння випливає з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, крім інших, є протоколи про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідків та інші документи.

В судовому засіданні як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 пояснили, що причиною конфлікту є тривалі особисті відносини щодо виховання спільної дитини, що підтверджується матеріалами справи, а саме: письмовими поясненнями, а також поясненнями, наданими в судовому засіданні.

Фактичні обставини справи свідчать, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник на грунті особистих стосунків та мав місце тривалий час. Дослідженими доказами по справі встановлено, що дії ОСОБА_1 викликані особистими неприязними відносинами з потерпілим, були спрямовані проти нього особисто, а не на порушення громадського порядку.

Такі встановлені у судовому засіданні обставини підтверджують відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення дрібного хуліганства, зокрема нецензурної лайки в громадському місці, образливого чіпляння до громадян, що б порушувало громадський порядок.

Згідно ч.1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на викладене, враховуючи наведену судову практику та правові висновки Верховного суду України, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173, 247, 283, 284, 287 КУпАП, суддя

ПОСТА НОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош