Справа №461/4486/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., з участю прокурора Верхоляка Р., особи що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Гординського М.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українця, уродженця м.Львова, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи звільненим із посади заступника начальника УВП із соціально-виховної та психологічної роботи начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19), являючись згідно пункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасне, без поважних причин, подав декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права

і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції»,

особи, які припини діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до пункту 5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Згідно ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції»,- нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Відповідно до пункту 3 пункту 5 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітнім роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітній рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація та містить інформацію станом на 3 грудня звітного року.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 16.08.2018 звільнений з посади заступника начальника УВП із соціально-виховної та психологічної роботи-начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» відповідно до наказу №65 о/с від 14.08.2018, у останнього виник обов`язок подати декларацію (після звільнення) особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування Національного агентства з питань запобігання корупції до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 року. Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 подав декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, лише 09.07.2019 о 17 год. 01 хв., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, у ОСОБА_3 , - відсутні.

Датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, 29 травня 2020 року, так як лише на момент складання протоколу були зібранні всі необхідні докази, що в сукупності свідчать про всі ознаки правопорушення.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного

з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є адреса державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19), а саме: м.Львів, вул. Городоцька,20, оскільки обов`язок подавати декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, у ОСОБА_1 , винник у зв`язку з звільненням з посади заступника начальника УВП із соціально-виховної та психологічної роботи начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19).

Прокурор в судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 заперечив факт несвоєчасної подачі декларації. Просив провадження у справі закрити.

Захисник Гординський М.В. під час розгляду справи надав пояснення аналогічні викладені в його клопотанні про закриття провадження та просив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Заслухавши пояснення прокурора, особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема:

-даними, що містяться в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення №271 від 29.05.2020 р., складеного оперуповноваженим УСР у Львівській області ДСР Національної поліції України Медвідь А.З.;

-послужним списком ОСОБА_1 №М-105989;

-наказом №78 о/с Управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Львівській області;

-посадовою інструкцією заступника-начальника з соціально-виховної та психологічної роботи начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)»

-наказом (витягом) №65 о/с від 14.08.2018 року про звільнення зі служби в державній кримінально-виконавчій службі України;

-розпискою ОСОБА_1 ;

-скріншотом реєстру НАЗК щодо подачі декларацій ОСОБА_1 ;

-послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 в період з 01.01.2019 по 09.07.2019;

-декларацією (після звільнення) ОСОБА_1 за 2018 рік;

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, тобто несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Стосовно твердження захисника щодо неналежного доказу у справі, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки такий складений з порушенням встановленої процедури без висновку НАЗК та за відсутності повноважень на самостійне здійснення перевірки дотримання антикорупційного законодавства суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні, адміністративні правопорушення. Згідно ст. 33 цього ж Кодексу, поліцейський може опитати особу, якщо існує достатньо підстав вважати, що вона володіє інформацією, необхідно для виконання поліцейських повноважень.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Відповідно до пп.1 п.1 ч.1 ст.255 КУпАП органи внутрішніх справ (Національної поліції) уповноважені на складання адміністративних протоколів за ст. 172-4 - 172-9 КУпАП. Також, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначені статтею 255 КУпАП.

Тому перевірка дотримання особою вимоги закону, зокрема щодо вчасного подачі відповідальною особою декларації, не передбачає повної перевірки такої декларації. В даному випадку органом поліції в межах наданих законом повноважень встановлюється лише факт порушення встановленої законом вимоги.

Захисник Гординський М.В. в судовому засіданні стверджує про те, що ОСОБА_1 , вчасно подана декларація (після звільнення), оскільки лист-повідомлення НАЗК №44-01/52449/19 від 21.06.2019 року, щодо виявлення факту несвоєчасної подачі ОСОБА_1 декларації та про необхідність подачі такої протягом 10 днів з часу одержання даного листа, який було адресовано ОСОБА_1 (відправлено 25.06.2019 року) отримано 02.07.2019 року та виконано ОСОБА_1 09.07.2019 року. Тобто до спливу 10-деноого строку, вказаного НАЗК.

Окрім цього, на думку захисника, факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації (після звільнення) був виявлений 21.06.2019 року НАЗК. Порушення ОСОБА_1 було усунуто у встановлений строк, а за вищевказаним фактом протоколу щодо ОСОБА_1 . НАЗК не складало та інформацію у інші органи для складання протоколу не скеровувало.

Суд вважає необгрунтованими твердження захисника про те, що ОСОБА_1 вчасно подана декларацію (після звільнення) за 2018 рік, оскільки відповідно до пункту 3 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітнім роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітній рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Тобто, враховуючи те, що ОСОБА_1 16.08.2018 звільнений з посади заступника начальника УВП із соціально-виховної та психологічної роботи - начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» відповідно до наказу №65 о/с від 14.08.2018, у останнього виник обов`язок подати декларацію (після звільнення) за 2018 рік до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 року.

Також, як вбачається з повідомлення НАЗК від 21.06.2019 р., вищевказаним органом встановлено, що ОСОБА_1 своєчасно не подано декларації після звільнення за 2018 рік та відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» Щербатий О.Р. повинен подати декларацію протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення.

Стосовно твердження захисника щодо закінчення строку розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та закриття провадження у справі, так як датою виявлення порушення є 21.06.2019 р., а адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язане з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, - суд зазначає наступне.

Згідно із роз`ясненнями Комітету Верховної Ради України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності, скерованим 11.09.2018 голові Національної поліції України, дане положення означає, що визначений статтею 254 КУпАП строк для складання протоколу починає свій відлік лише після того, як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу, а моментом виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення є момент, коли особа, уповноважена на складання протоколу, здобула можливість за участі особи, яка вчинила адміністративне правопорушення здійснити дії, визначені частинами 2-4 статті 256 КУпАП, в тому числі щодо надання пояснень.

Адміністративне провадження розпочинається складанням протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, в якому фіксується подія правопорушення (сукупність фактичних обставин, які вказують на наявність у діянні складу адміністративного правопорушення). Він також є процесуальною підставою для розгляду справи в суді. Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складення можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення. Але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення (встановлено об`єкт, об`єктивну сторона, суб`єкт, суб`єктивну сторона), зазначається тільки при складанні протоколу і саме з дати його складання слід рахувати строк накладання стягнення, який зазначається при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Верховний Суд у постанові по справі №815/5818/15 від 10.06.2019 зазначив, що рапорт та лист органів МВС не відносяться до документів, які фіксують об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення та не є матеріалами правоохоронних органів, які є підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій. Разом з тим, протокол є основною і обов`язковою формою фіксації факту адміністративного правопорушення, який повинен відповідати вимогам, що висуваються до його процесуальної форми і змісту і регламентовані статтями 254-256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Фактичним моментом виявлення вчиненого правопорушення за статтею 1726 КУпАП є дата з`ясування всіх необхідних даних, зібрання доказів щодо наявності (або відсутності) ознак складу правопорушення, що у свою чергу співпадає з датою складання протоколу, оскільки за вимогами частини 1 статті 254 КУпАП протокол уповноваженою особою складається про вчинення правопорушення. Натомість, пунктом 1 частини 1 статті 247 цього Кодексу визначено, що провадження не може бути розпочато за відсутності події і складу правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП розпочинається 29.05.2020 р., тобто з дня його виявлення і складення протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто, строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не пропущені.

При обранні міри адміністративного стягнення суд враховує обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Суд вважає, що до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід обрати стягнення у виді штрафу.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.172-6, 283-285, 287-289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко