Дата документу 19.06.2020
Справа № 334/1849/20
Провадження № 3/334/1052/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП України у відношенні:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

За статтею 130 ч.3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №405170 від 06.04.2020 року водій ОСОБА_1 06.04.2020 о 22 годині 40 хвилин, керував транспортним засобом «Renault Megane» номерний знак НОМЕР_2 по вул. Каширське шосе, в м. Запоріжжя з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей звужені та не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 вдруге не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку за адресою вказаною правопорушником у протоколі, причини неявки суду не повідомив, заперечень, заяв не надав у зв`язку з чим, суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення правопорушника про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання правопорушника, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №405170, встановлено, що 06.04.2020 року о 22 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Renault Megane» номерний знак НОМЕР_2 по вул. Каширське шосе, в м. Запоріжжя з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей звужені та не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

За змістом пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06.04.2020 року вони були запрошені співробітниками поліції, як свідки та в їхній присутності ОСОБА_1 , відмовився від проходження повного медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Зазначені особи вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, як свідки із зазначенням відомостей про їх місце проживання та особистими підписами, їх зацікавленості у справі не встановлено, їх пояснення складені безпосередньо після зупинення ОСОБА_1 уповноваженим працівником поліції, за змістом про фактичні обставини узгоджуються із протоколом тому приймаються суддею як доказ при винесені постанови.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 року, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2015 року за № 1413/27858, яка визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів та оформлення результатів такого огляду, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, знайшло своє підтвердження доказами.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого прядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

В ході судового розгляду, суду не надано жодного переконливого доказу, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП; Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.03.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, тому дії правопорушника суд кваліфікує за ч. 3 ст.130 КУпАП, як дії передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягуванню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно о встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення згідно санкції визначеної ч. 3 ст. 130 КпАП України, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу. Вказаний вид стягнення в даному випадку, вважаю доцільним і достатнім для його виправлення, а також попередження здійснення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.40-1, 130, 268, 283-285, 287, 289, 307-308 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» , -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 (сорока тисяч вісімсот) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Роз`яснити правопорушнику його обов`язок сплатити штраф не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена в Запорізькому апеляційному суді протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя: Козлова Н. Ю.