Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/153/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Проценко О. М.
Категорія - 172-15 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2020 м. Кропивницький

Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Волошиної Н.С., прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Олефіренка В.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.03.2020, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, командир військової частини НОМЕР_1 , одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.03.2020 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він перебуваючи на військовій службі за контрактом, на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , будучи військовою службовою особою, в умовах особливого періоду, недбало ставлячись до військової служби, без належного дозволу, у період з 21.02.2020 по 23.02.2020, був відсутній у військовій частині НОМЕР_1 , при цьому не видав наказ по стройовій частині щодо свого вибуття за межі Кіровоградського гарнізону та не призначив одного із своїх заступників на посаду тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_3 , чим порушив вимоги ст.ст. 11, 16, 58, 59, 60 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 2.3.12, п.2.3.13 та додаток № 1 наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124 «Про затвердження інструкції з діловодства у Збройних Силах України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП. По даному факту 02 березня 2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП № 6, з яким ОСОБА_1 ознайомлений, його права йому роз`яснені.
У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції стосовно нього скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, яке йому поставлене у провину.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню, оскільки, протокол про адміністративне правопорушення складено за фактом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, водночас суд першої інстанції визнав апелянта винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення, фактично визнавши його винним у тому, що не ставилось йому у провину.

Водночас, на переконання апелянта, військовим прокурором під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано вимог ст. 254 КУпАП, а саме вказаний протокол складений не протягом 24-х годин з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення (місцезнаходження особи встановлене 25.02.2020), а значно пізніше 02.03.2020. Окрім цього, судом першої інстанції при розгляді справи не дотримано вимог ст. 277 КУпАП, оскільки справу розглянуто не протягом доби, як того вимагають вказані положення Кодексу.

Також, апелянт зазначає, що в його діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а тому провадження у справі повинно бути закритим на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, апелянт зазначає, що він виконав всі дії, які від нього вимагались, а саме: завчасно подав рапорт керівництву з проханням надати дозвіл на виїзд за межі Кіровоградської області, в телефонному режимі начальник повідомив, що дозвіл йому надано, в подальшому усним наказом, що не суперечить вимогам ст. 35 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, призначив виконуючим обов`язки командира частини майора ОСОБА_2 . У подальшому, коли до військової частини надійшов погоджений рапорт, його було опрацьовано та видано письмовий наказ.

Вислухавши ОСОБА_1 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , при цьому просив суд змінити постанову, визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно задовольнити, виходячи з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог частин 7, 8 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову та закрити провадження у справі.
За правилами пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до чинного КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також правової кваліфікації неправомірних дій особи та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення чи правову кваліфікацію таких дій.
Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, у провину ОСОБА_1 ставиться те, що він перебуваючи на військовій службі за контрактом, на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , будучи військовою службовою особою, в умовах особливого періоду, недбало ставлячись до військової служби, без належного дозволу, у період з 21.02.2020 по 23.02.2020, був відсутній у військовій частині НОМЕР_1 , при цьому не видав наказ по стройовій частині щодо свого вибуття за межі Кіровоградського гарнізону та не призначив одного із своїх заступників на посаду тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_3 , чим порушив вимоги ст.ст. 11, 16, 58, 59, 60 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 2.3.12, п.2.3.13 та додаток № 1 наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124 «Про затвердження інструкції з діловодства у Збройних Силах України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Згідно з диспозицією ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі недбалого ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.
Водночас, з постанови суду вбачається, що суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Стаття 172-20 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, вчинених військовослужбовцями.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення, поставивши останньому в провину порушення вимог вказаної статті КУпАП, у той час, як у протоколі про адміністративне правопорушення йому ставилось в провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 має бути безумовно скасованою, оскільки прийнята з порушенням вимог КУпАП, а провадження у справі необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Також, суд враховує, що суд першої інстанції визнаючи ОСОБА_1 винним саме у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а не за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за умови відсутності інших апеляційних скарг, окрім особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості надати оцінку наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та доведеності його винуватості (за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення), оскільки це призведе до погіршення становища останнього, що є неприпустимим.

Більш того, апеляційний суд уважає за необхідне зазначити, що доказами, які наявні в матеріалах справи та надані як прокурором так і ОСОБА_1 не вказують на наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки у ОСОБА_1 була відсутня суб`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення, а саме наявність умислу на недбале ставлення до військової служби.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 18.02.2020 направлено рапорт Командиру ВЧ НОМЕР_4 ОСОБА_3 (далі Командир) про надання дозволу на виїзд за межі Кіровоградського гарнізону з 21.02.2020 по 23.02.2020 (а.с. 91, 92). З резолюції т.в.о. Командира на вказаному рапорті, яка датована 19.02.2020, ОСОБА_1 надано відповідний дозвіл і вказаний рапорт з резолюцією надійшов на адресу ВЧ НОМЕР_1 (місце проходження служби ОСОБА_1 ) лише 25.02.2020. При цьому, ОСОБА_1 в телефонному режимі повідомлено про надання дозволу на виїзд за межі Кіровоградського гарнізону, що підтверджується письмовими поясненнями т.в.о. Командира, який вказав, що дійсно надійшов такий рапорт, він 19.02.2020 наклав резолюцію, якою надав дозвіл на виїзд ОСОБА_1 за межі Кіровоградського гарнізону та повідомив про це останнього в телефонному режимі. Окрім цього з Командиром також було погоджено питання щодо покладення виконання обов`язків командира частини, тимчасово у період з 21.02 по 23.02.2020, на начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 (а.с. 128). У своїх поясненнях ОСОБА_2 підтвердив факт виконання обов`язків командира військової частини з 21.02 по 23.02.2020 за усним наказом ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ст. 35 Статуту внутрішньої служби ЗСУ (а.с. 127). А оскільки рапорт ОСОБА_1 від 18.02.2020 з резолюцією т.в.о. Командира надійшов до ВЧ НОМЕР_5 лише 25.02.2020, а тому в цей же день був виданий письмовий наказ № 44 від 25.02.2020 про покладення на майора ОСОБА_2 обов`язків командира частини, тимчасово у період з 21.02 по 23.02.2020 (а.с. 124).

Таким чином, необхідно вважати, що ОСОБА_1 виконав усі дії, які від нього вимагались, для виїзду за межі Кіровоградського гарнізону в період з 21.02 по 23.02.2020, при цьому вчасно видати наказ про тимчасове виконання обов`язків командира частини не зміг, через обставини, які від нього не залежали (надходження рапорту з резолюцією Командира ВЧ НОМЕР_4 лише 25.02.2020).

За вказаних обставин, суд уважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.03.2020 стосовно ОСОБА_1 про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, скасувати, закривши провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.03.2020 стосовно ОСОБА_1 про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн скасувати, а провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду П.М. Ремез