Справа № 175/1802/20
Провадження № 3/175/845/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн - НОМЕР_1 , працюючої продавцем в ОСОБА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 115876 від 21.05.2020 року, складеного поліцейським Дніпровського РВП за ст.44-3 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , убачається, що 21.05.2020 року у магазині по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 знаходилась без маски та паспорту, без засобів індивідуального засобу, чим порушила умови всеукраїнського карантину Постанови Кабінету Міністрів України № 255 від 02.04.2020 року.

Матеріал справи, який надійшов до суду на розгляд містить лише протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 115876 від 21.05.2020 року та його копію.

ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але до суду не з`явився, тому на підставі ч.1 ст.268 КУпАП суд розглядає справу у його відсутність за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 3 статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

З матеріалів справи вбачається, що у протоколі про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП, яка передбачає настання відповідальності за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Однак, у матеріалах справи відсутні підтверджуючі (беззаперечні) докази того, що ОСОБА_1 порушила правила карантину

Зокрема, відсутні пояснення свідків та самої правопорушниці щодо обставин, викладених у протоколі або будь-які дані про таких свідків; відсутні рапорти працівників поліції, які начебто виявили такий факт. Зовсім не зрозуміло, чи ОСОБА_1 знаходилася в магазини як відвідувач, чи здійснювала продаж, тобто, який саме пункт Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 рокувона порушила.

Таким чином установлено, що належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, суду ненадані, що виключає кваліфікуючі ознаки ст.44-3 КУпАП.

Наявний лише протокол про адміністративне правопорушення, в даній ситуації, не є достатнім для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 .

Суддя не вправі самостійно відшукувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що суду не надано (належних та допустимих) беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, вважаю, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збіру провадженніпо справіпро адміністративнеправопорушення сплачуєтьсяособою уразі винесеннясудом (суддею)постанови пронакладення нацю особуадміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується. Керуючись ст.ст.44-3,247 п.1,283,284,294 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови для відома направити ОСОБА_1 і начальнику Дніпровського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим чи його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя: Л.М. Новік