Справа №-613/539/20 Провадження №-3/613/288/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Шалімова Д.В., за участю секретаря Кривошеї А.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 444152 від 28 квітня 2020 року, ОСОБА_2 28 квітня 2020 року об 11.30 год на вул. Центральній, 7 с. Павлівка Богодухівського району Харківської області керував автомобілем марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не виразна мова, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та медичного огляду в Богодухівській ЦРЛ ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечував проти обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснив, що 28 квітня 2020 року близько 11.30 год. на вул. Центральній, 7 с. Павлівка він керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 та під час руху в салоні автомобіля виникла пожежа. Перебуваючи в стані шоку, він вискочив з салону автомобіля, не встигши навіть забрати особисті документи та речі. В результаті пожежі автомобіль згорів. Після даної події та сильного душевного хвилювання він пішов додому, де випив горілки. Через декілька годин до нього додому за адресою: с. Кручик, вул. Соснова, 29 приїхали працівники поліції та запропонували проїхати до відділу поліції, на що він погодився. Перебуваючи у відділу поліції інспектор повідомив, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та склав протоко за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Факт вживання алкогольних напоїв він не заперечував, проте наголосив, що автомобілем в стані алкогольного сп`яніння він не керував та випив горілку вдома вже після події, бажаючи зняти стрес.

Дії ОСОБА_2 інспектором кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 9 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно ч. 6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Зі змісту протоколів вбачається, що ОСОБА_2 28 квітня 2020 року об 11.30 год на вул. Центральній, 7 с. Павлівка Богодухівського району Харківської області керував автомобілем марки ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не виразна мова, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та медичного огляду в Богодухівській ЦРЛ ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Однак, матеріали справи не містять жодного належного доказу, який підтверджує первинну відмову водія від огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а саме на вул АДРЕСА_2 , як того вимагає положення вищезазначеної Інструкції. Крім того, матеріали справи не містять відповідного направлення інспектора на огляд ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. При цьому, як повідомив в судовому засіданні ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП було складено працівниками поліції в приміщенні Богодухівського ВП, а ніяк не на місці зупинки транспортного засобу. Також зазначив, що події відбувались об 11.30 год. 28 квітня 2020 року, однак протокол інспектором складався 28 квітня 2020 року близько 13.30 год., що є порушенням вимог Інструкції.

З вищезазначеного можна зробити висновок, що працівники поліції не зафіксували перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортного засобу, та як наслідок, відмову від проходження медичного освідоцтва на місці зупинки транспортного засобу та в приміщення медичної установи. Інспектор протоколом та додатними до нього матеріалами лише підтверджує той факт, що 28 квітня 2020 року згорів автомобіль ОСОБА_2 марки ВАЗ 2101 д.г.з. НОМЕР_1 .

Суд звертає увагу на те, що долучений до матеріалів справи відео-диск не є належним доказом по справі, оскільки на ньому відсутній запис для перегляду, при цьому, постанова суду від 06 червня 2020 року працівниками не виконана, диск з належною інформацією до суду не надано.

Виходячи із сталої практики Європейського суду з прав людини ( рішення у справі « Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 року) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно якої « за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Суд визнає слушними доводи ОСОБА_2 про відсутність доказів, якими засвідчується факт його керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Крім того, будь-яких інших належних доказів, що підтверджують винуватість ОСОБА_2 до суду не надано.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 порушення вимог п. 2.5 ПДР України, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, крім того вина не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про те, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити в накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 9, 36, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В накладенні у відношенні ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя