ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/677/20 Справа № 177/247/20 Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г. Г. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень. Стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 , 24.02.2020, о 13-40 год., у Криворізькому районі Дніпропетровської області, на а/ш Н-11, 135 км здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме надавав послуги з перевезення вантажу автомобілем марки DAF д/н НОМЕР_1 , н/причеп KOGEL д/н НОМЕР_2 , чим порушив вимоги ЗУ «Про автомобільний транспорт», відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 164 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 поза межами строку його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій, зокрема, просив суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк на оскарження постанови.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_1 посилається на те, що він фактично проживає в м. Подільськ, та копію постанови отримав від батька, який проживає за його місцем реєстрації, лише 17 травня 2020 року. Також, вказує на те, що з 12 березня 2020 року на усій території України установлено карантин, та рішенням у формі протоколу №13/2020 позачергового засідання комісії з питань ТЕБ НС виконавчого комітету Подільської міської ради від 21 квітня 2020 року, в`їзд - виїзд з м. Подільськ було обмежено, постановлено пропускні пости, на яких в`їзд- виїзд здійснювався виключно за спеціальними перепустками, а м. Подільськ заборонено не лише функціонування громадського транспорту, а й таксі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки судом порушено вимоги ст. 268 КУпАП, зокрема, про дату судового засідання не було вчасно повідомлено та розглянуто справу за його відсутності. Також, звертає увагу, що з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин, у зв`язку з чим в м. Подільськ та в районі були введені більш жорсткі карантинні заходи, аж до заборони роботи таксі, а тому він не мав можливості приїхати до суду та прийняття участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, з урахуванням того, що Котовський міськрайонний суд Одеської області не проводив відеоконференції. Окрім того, вказує, що протокол йому не було вручено, та надійшов він на його адресу поштою. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП, оскільки він не діяв самостійно, а є працівником ТОВ "ТРАНСКВЕСТ" та працює водієм транспортного засобу, який передав в оренду зазначеній фірмі, а тому висновок суду про те, що він діяв самостійно й порушив закон не відповідає дійсності.

Цю справу судом апеляційної інстанції розглянуто без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно заяви ОСОБА_1 . Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення й постанови, в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розглянуто судом першої інстанції за відсутністю ОСОБА_1 та матеріали справи не містять відомостей про вручення йому копії оскаржуваного рішення. За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови, як такий, що пропущений апелянтом з поважних причин.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджуються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини його вчинення, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, де 05 січня 2017 року внесено рішення фізичної особи - підприємця про припинення підприємницької діяльності за власним рішенням; фотокартками із зазначенням автомобіля марки "DAF", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та н/причіп НОМЕР_3 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; копією видаткового ордеру №146 504 від 19 лютого 2020 року, з якого вбачається отримання контейнерного вантажу у ТОВ "Тис-Контейнерний Термінал" водієм ОСОБА_1 , вантажоодержувача ТОВ "ТРОПИК" товару, який перевозить водій ОСОБА_1 .

Підстави ставити під сумнів зазначені докази відсутні, оскільки в суді апеляційної інстанції не спростовані наведені докази, що покладені в обгрунтування висновків суду.

Разом з цим, доводи ОСОБА_1 про те, що протокол щодо нього був складений з порушенням закону не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких зауважень ним надано не було та він взагалі відмовився від його підписання та надання письмових пояснень.

З наведених підстав не заслуговують на увагу й твердження апелянта про те, що працівниками поліції не було роз`яснено його прав та обов`язків при складанні протоколу.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не вказує яким чином ці порушення вплинули на законність судового рішення.

Посилання апелянта на наявність трудових відносин з ТОВ «ТРАНСКВЕСТ» не спростовує висновків суду, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про надання ТОВ «ТРАНСКВЕСТ» будь-яких послуг по товарно-транспортній накладній, долученій до матеріалів справи.

Твердження апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до наявних матеріалів справи доказів видно, що водієм ОСОБА_1 отримано вантаж - банани, свіжі або сушені, масою 25200 тонн, для перевезення до пункту розвантаження до ТОВ "ТРОПИК", за адресою: м. Львів, вул. Пекарська буд. 5 кв. 4, однак, у ОСОБА_1 були відсутні документи на підтвердження виконання договору про надання послуг з перевезення вантажу, який укладений між ТОВ «ТРАНСКВЕСТ» та ТОВ "ТРОПИК".

До того ж, з наданого апелянтом договору №001/20 оренди транспортного засобу від 01 січня 2020 року, укладеного між ним та ТОВ «ТРАНСКВЕСТ» не видно, який саме транспортний засіб передається в строкове платне користування, й акту прийому - передачі до нього не долучено, при цьому, долучена копія договору належним чином не завірена.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно із п. 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 14 жовтня 1997 року за № 363, перевізник - це фізична або юридична особа, - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

У разі надання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, документів щодо передачі в оренду транспортного засобу необхідним є врахування вимог ч. ч. 1, 2 ст. 799 ЦК України, відповідно до яких договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Беручи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не можна визнати обґрунтованими та суд розціцнює їх як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та наявності у його діях складу цього правопорушення за ознакою провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб"єкта господарювання.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

При цьому суд першої інстанції у достатній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, обставини справи, особу правопорушника, та обґрунтовано застосував до нього адміністративне стягнення.

Отже, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року - задовольнити.

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко