КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю захисника Кравченко К.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Кравченко К.М. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Згідно постанови, 20.03.2020 року ОСОБА_1 , під час дії карантину в Україні, здійснювала продаж квітів у МАФІ, який розташований у підземному переході станції метро «Либідська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, чим порушила вимоги Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Кравченко К.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.04.2020 року та закрити провадження в справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував всі обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні, що призвело до прийняття незаконного рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому апелянт зазначає, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові стосовно ОСОБА_1 не відповідають дійсності, оскільки остання не займалась підприємницькою діяльністю, а лише здійснювала пакування квітів на утилізацію і такі дії не можна віднести до роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування.

Крім цього вказує, що станом на 20.03.2020 року ОСОБА_1 не була суб`єктом господарювання і матеріали справи не містять жодного доказу на спростування цієї обставини, а отже остання не могла здійснювати підприємницьку (господарську) діяльність, у зв`язку з чим не може бути суб`єктом відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.04.2020 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки маючи намір оскаржити дану постанову, ОСОБА_1 16.04.2020 року зверталась до суду із заявою про видачу їй копії судового рішення, однак з незалежних від ОСОБА_1 причин, копія оскаржуваної постанови була їй вручена лише 21.04.2020 року.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити захиснику Кравченко К.М. пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин.

Будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце апеляційного розгляду (а.с. 32), ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, а тому, враховуючи присутність в судовому засіданні її захисника, апеляційний суд, відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення захисника Кравченко К.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При розгляді справи слід з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, всупереч вказаним вимогам закону, судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані та перевірені всі обставини справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути визнана законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Так, згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» (в редакції від 16.03.2020 року) на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.

Згідно підпункту 3 пункту 2 цієї Постанови - заборонено з 00 год. 01 хв. 17.03.2020 р. до 03.04.2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Тобто, вказаною постановою КМУ до суб`єктів зазначеної заборони віднесено не будь-яких осіб, а лише суб`єктів господарювання, якими згідно Господарського кодексу України є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Однак матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем або безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність, а тому не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Також слід зазначити, що стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Згідно вимог статті 256 КУпАП упротоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Однак уповноважена особа, інспектор відділу поліції УП в метрополітені Оса Є.Л. не дотримався вказаних вимог закону при складанні стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, належним чином не виклав суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що призвело до неконкретності змісту зазначеного протоколу.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2020 року серії АПР18 №147873 вбачається, що при викладенні суті вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення вказано, що остання під час дії карантину в Україні, здійснювала продаж квітів у МАФІ, який розташований у підземному переході станції метро «Либідська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, чим порушила вимоги Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», при цьому в протоколі не зазначено яку конкретну норму вказаної Постанови КМУ №211 порушила ОСОБА_1 , за що відповідальність передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, а тому складений стосовно ОСОБА_1 протокол серії АПР18 №147873 від 20.03.2020 року не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права, і під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення суддею не було дотримано вимог, передбачених ст.ст. 245, 280 КУпАП, а тому постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.04.2020 року стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Кравченко К.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Кравченко К.М. - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП - скасувати, а провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова