Справа № 404/3339/20
Номер провадження 3/404/1380/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Галаган Олексій Валерійович, розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Кіровського районного суду міста Кіровограда від Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшли матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП, які складено:

- ДОП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Недбайло В.В.: (серії АПР18 №381922 від 27.05.2020 року): 27.05.2020 року о 18-56 год., ОСОБА_1 , за місцем свого проживання, а саме будинок АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозами словесної фізичної розправи, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю;

- ДОП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Тарасенко Д.Ю.: (серії АПР18 №381778 від 31.05.2020 року): 31.05.2020 року о 16-00 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічнго характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме порушив вимоги термінового забороненого припису п. 2, п. 3 серії АА № 060193, також ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю.

Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02.07.2020 року, справи, які надійшли з вказаними протоколами про адміністративне правопорушення об`єднані в одне провадження, на підставі ст. 36 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що 27.05.2020 року дружина перебуваючи на підпитку не хотіла повертатись додому з вулиці. Тоді він вхопивши її за руку, намагався потягнути її додому, та двоє друзів дружини почали його бити, а третій знімав ці події на телефон. Саме по факту побиття були викликані працівники поліції.

По приїзду працівники поліції вмовляли дружину, що ОСОБА_1 вчинив щодо неї не лише психологічне насильство, а й фізичне. Проте, коли він запропонував переглянути запис з відео регістратора транспортного засобу, що стояв у дворі, тоді працівники поліції пояснення дружини змінили.

Так, під час всіх цих подій дружина перебувала у збуджено-піднесеному настрої, тобто вела себе не як особа, яка зазнала психологічного насильства. Однак працівники поліції виписали йому припис про обмеження спілкування з дружиною у будь-який спосіб протягом п`яти діб, у зв`язку з чим він переїхав жити до батьків.

31.05.2020 року ОСОБА_1 зателефонував сину, щоб той виніс йому деякі особисті речі, однак йому передзвонила дружина, влаштувала скандал, внаслідок якого фактично відбувалась сварка в телефонному режимі та сказала, що буде чекати його біля входу у приміщення відділу поліції за адресою: АДРЕСА_2 .

Він думаючи, що вона таким чином хоче передати йому речі та унеможливити новий скандал підійшов до неї за вказаною адресою, проте вона пішла у приміщення поліції, він пішов за нею. У приміщенні відділу поліції його схопили працівники поліції, завели в окреме приміщення та почали знущатися. Коли він попросив дружину записувати на телефон це знущання, то працівники поліції у дружини стерли запис, а у нього забрали карту. Відтак будь-яких порушень у відділі поліції у нього не було, та йому не зрозуміло яким чином відбувалось домашнє насильство, так як насильство було вчинене щодо нього.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, вважаю не доведеною його вину у вчиненні правопорушення, а його дії такими, що не підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою за одне з вище перелічених порушень.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Зміст наданих до суду протоколів про адміністративне правопорушення, зводиться до того, що (серії АПР18 №381922 від 27.05.2020 року): 27.05.2020 року о 18-56 год., ОСОБА_1 , за місцем свого проживання, а саме будинок АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозами словесної фізичної розправи, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю; (серії АПР18 №381778 від 31.05.2020 року): 31.05.2020 року о 16-00 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічнго характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме порушив вимоги термінового забороненого припису п. 2, п. 3 серії АА № 060193, також ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що психологічне насильство в частині висловлювання словесних образ, нецензурної лайки буде мати місце тоді, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З огляду на наведене, сам лише факт висловлювання, зокрема, нецензурною лайкою не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

На підтвердження фактів зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №381922 від 27.05.2020 року фактично надано:

- довідку про результати проведеної перевірки по заяві ОСОБА_2 , про те, що її співмешканець ОСОБА_1 , вчиняє домашнє насильство;

- рапорт про прийняття заяви по лінії «102», зміст якого, що 27.05.2020 року о 18-56 год. біля під`їзду 1 по АДРЕСА_3 двоє б`ють чоловіка ногами, третій знімає на телефон;

- письмові заява та пояснення ОСОБА_2 , які зводяться до того, що 27.05.2020 року приблизно о 18-56 год., вона викликала наряд поліції у зв`язку з тим, що в неї виник конфлікт з її чоловіком ОСОБА_1 , який в ході конфлікту почав її ображати нецензурною лайкою та образливими словами. Сімейні сварки відбуваються систематично;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , про те, що 27.05.2020 року приблизно о 19-00 год. у нього виник конфлікт з його дружиною, оскільки остання хотіла піти розпивати алкогольні напитки, а він був проти, в ході сварки він схопив її за руку і сказав іти додому.

На підтвердження фактів зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №381778 від 31.05.2020 року фактично надано:

- довідку про результати проведеної перевірки по зверненню про порушення термінового заборонного припису;

- рапорт про прийняття заяви по лінії «102»;

- письмові заява та пояснення ОСОБА_2 , які зводяться до того, що 31.05.2020 року о 16-00 год., її чоловік, ОСОБА_1 , всупереч вимогам термінового забороненого припису, а саме п. 2, п. 3 заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, порушив їх, переслідував її та ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, на її зауваження не реагував. Дані дії відбувались в м. Кропивницький, вул. Ю. Бутусова, АДРЕСА_2 ;

- терміновий заборонний припис стосовно кривдника, відповідно до якого встановлено заходи стосовно кривдника, а саме заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Крім того, ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» зазначив, що «з протоколом не згоден», проте пояснення самого ОСОБА_1 не відбирались; відео фіксації подій під час виїзду на виклики заявниці до суду не надано.

Відтак, з пояснень наданих до суду встановлено, що інформація не може достеменно свідчити про вплив на психічний чи фізичний стан здоров`я заявниці, протокол про адміністративне правопорушення містить лише припущення про можливість нанесеної шкоди, доказів того, що саме ОСОБА_1 своїми одноособовими діями впливав на психіку заявниці та, що від цих дій була завдана чи могла бути завдана шкода її фізичному чи психічному здоров`ю матеріали справи не містять.

Так, факти викладені в письмових поясненнях ОСОБА_2 та в протоколі про адміністративне правопорушення повністю спростовуються поясненнями ОСОБА_1 наданими ним, як в судовому засіданні, так і під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, яким у суду не має підстав не довіряти, в яких ОСОБА_1 , вказав, що будь-якого насилля дружина не зазнала, оскільки по події, яка відбувалась 27.05.2020 року зі змісту рапорту про прийняття заяви по лінії «102», зазначено, що 27.05.2020 року о 18-56 год. біля під`їзду 1 по АДРЕСА_3 двоє б`ють чоловіка ногами, третій знімає на телефон, а подія, яка сталася 31.05.2020 року взагалі відбувалась у відділі поліції за адресою: м. Кропивницький, вул. Ю. Бутусова, 22.

Інших належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до суду не надано, до матеріалів справи не долучено.

Так, у розумінні до вимог п. 14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» матеріали справи, не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров`ю.

Таким чином, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За викладених обставин, вважаю вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 36, 173-2, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КуПАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Галаган