П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.07.2020 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю. М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 29.05.2020 р., о 21:00 год. керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2109" д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; нестійка хода; почервоння обличчя. Від проходження на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України» вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується повідомленнями на офіційному сайті суду та рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки процесуальні права правопорушника на участь у судовому засіданні були забезпечені, суд розцінює його неявку, як небажання користуватися процесуальними правами та свідомим зволіканням установлених строків розгляду справи судом, а тому вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами відповідно до ст. 251 КУпАП та у його відсутності відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною другою статті 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документам.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З представлених на розгляд матеріалів вбачається, що в діях правопорушника наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Вина його доведена зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 29.05.2020 року, поясненнями свідків та відеоматеріалами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке свідчить про підвищену небезпеку подібних проступків та осіб, що їх вчиняють, особу правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема його виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді штрафу та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , визнати винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень) грн. 00 коп. в дохід держави із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду м. Львова через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Ванівський Ю. М.