Справа № 755/4389/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2020 року Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г. розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Маньківка, Черкаської області, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , після звільнення із посади поліцейського-водія сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідно до пп. «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст. 45 даного Закону, 23.12.2019 року несвоєчасно без поважних причин подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 підтвердив обставини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, щоправда вину не визнав. Важав, що уповноваженій особі, яка склала протокол, про обставини подання декларацій було відомо, ще у грудні 2019 року, проте протокол складений лише в лютому 2020 року. Зазначив, що двічі подавав декларацію перед звільненням та не знав що треба подати декларацію після звільнення, тому як дізнався одразу замовив ключ та подав декларацію.

Під час судового розгляду справи прокурор вважав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до такого висновку.

Згідно до п. «з» п. 1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції", поліцейський-водій сектору логістики та матеріально- технічного забезпечення Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві старший сержант поліції ОСОБА_1 є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією.

Наказом Головного управління Національної поліції у місті Києві від 31.07.2018 року №768 о/с, згідно з пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію», старшого сержанта поліції ОСОБА_1 Васильовича , 31 липня 2018 року звільнено з займаної посади та зі служби в органах Національної поліції України.

Згідно абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункту 5 частини першої статті 3 , зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність за минулий рік, що подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування - 23.12.2019 року, тобто несвоєчасно.

Доказів поважності причин неподання ОСОБА_1 у визначений законом строк тобто до 00:00:00 год. 01.04.2019 року у судовому засіданні здобуто не було. Об`єктивних причин які б перешкоджали ОСОБА_1 подати декларацію у встановлений строк - не встановлено.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування (за текстом - Реєстр), ОСОБА_1 23.12.2019 подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, тоді коли повинен був подати вказану декларацію не пізніше як, до 00:00:00 год. 01 квітня 2019 року.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності.

У зв`язку із зазначеним суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями, які виразилися у несвоєчасному без поважних причин поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2018 рік, вчинив адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 не поставився серйозно до виконання обов`язків, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», що призвело до несвоєчасного без поважних на те причин, подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 33 КУпАП передбачає, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення даного адміністративного правопорушення, суд вважає вчинення вперше проступку, за який передбачено адміністративну відповідальність. Також необхідно врахувати особу ОСОБА_1 , який на час розгляду справи має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Також враховує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було встановлено в діях ОСОБА_1 будь-яких мотивів на уникнення фінансового контролю, оскільки він вважав, що буде достатньо подати декларацію перед звільненням, що він і зробив 01.08.2018 року.

Такі обставини на переконання судді суттєво знижують суспільну шкоду дій ОСОБА_1 .

За змістом ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Частина 2 ст. 284 КУпАП передбачає, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування ,а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, а саме конкретні обставини вчиненого адміністративного правопорушення, з урахуванням даних що характеризують особу, відсутність суспільної шкідливості діяння, вважаю можливим застосування до ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст.9, 22, 33-35, ч.2 ст. 172-6, 251, 280, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суду м. Києва.

Суддя М. Сазонова