ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2020 Справа №607/7280/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицак Р.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області та Управління муніципальної інспекції Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в.о. аудитора служби безпеки у ТОВ «Епіцентр К»,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 712505 від 27 квітня 2020 року складеного ДОП СДОП ВППП Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області Кульпа С.П., ОСОБА_1 27 квітня 2020 року о 20 год. 29 хв. будучи працівником ТОВ «Епіцентр К», що по вул. Поліська, 7 в м. Тернополі допустив реалізацію товару, зокрема фасадної шпаклівки «Pro Cristal» за ціною 71,90 грн. продаж якої є обмеженим, чим недотримався вимог карантину та порушив п.п. 8 п.2 постанови КМУ №211 зі змінами і доповненнями від 18 квітня 2020 року за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

Також згідно протоколу про адміністративне правопорушення №004239 від 04 травня 2020 року складеного інспектором відділу контролю за правопорушеннями Управління муніципальної інспекції Виконавчого комітету Тернопільської міської ради Сурковим В.О., ОСОБА_1 29 квітня 2020 року о 19 год. 07 хв. будучи відповідальною особою аудитора служби безпеки ТОВ «Епіцентр К» не вжив заходів щодо виконання встановлених правил щодо карантину людей, а саме допустив продаж заборонених товарів промислової групи через касу гіпермаркету. Вказаними діями ОСОБА_1 порушено абзац 1 підпункту 8 пункту 2 Постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року; Рішення сесії Тернопільської міської ради №7/п48/2 від 17 березня 2020 року; рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №287 від 06 квітня 2020 року; рішення оперативного штабу для координації дій щодо недопущення занесення і поширення на території Тернопільської міської територіальної громади випадків захворювань, спричинених новим коронавірусом, виявленим в м. Ухань від 16 березня 2020 року №7 за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Приймаючи до уваги той факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ст.44-3 КУпАП, вважаю, що відповідно до ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи 607/7280/20 (провадження 3/607/2829/2020).

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав.

Тому на підставі ст.268 КУпАП, справа розглянута у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд дослідивши та оцінивши всі докази в сукупності, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідність до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення включає: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Диспозиція ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Слід зазначити, що норма ст.44-3 КУпАП, є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретну норму нормативно-правового акту, яким встановлюється відповідні правила та якої не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи. Обов`язково повинно бути зазначено діяла особа як посадова особа чи як фізична, оскільки за даним критерієм визначається розмір адміністративного стягнення.

Так, ст. 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ч. 1 та ч. 4 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11 березня 2020 року в редакції, яка діяла на момент складання протоколу, встановлено карантин на усій території України на період з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року.

Абзацом 1 підпункту 8 пункту 2 вказаної Постанови передбачено заборону роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення.

Таким чином, з Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року, чітко вбачається, що відповідні заборони адресовані саме суб`єктам господарювання.

В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Продаж товарів здійснює суб`єкт господарювання, за діяльність якого відповідає керівник визначений статутними документами чи довіреністю.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, місце роботи ОСОБА_1 є ТОВ «Епіцентр К», який у свою чергу є одним з багатьох невідокремлених структурних підрозділів компанії TOB «Епіцентр К», і не є окремою юридичною особою, тобто не є окремим суб`єктом господарювання та суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП у зв`язку з порушенням правил карантину, які були встановлені урядом згідно з постановою № 211 від 11.03.2020 року (в редакції на дату складення протоколу).

Разом з цим, матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів про те, що саме ОСОБА_1 є посадовою чи службовою особою ТЦ «Епіцентр К» м. Тернопіль, відповідальною за дотримання у гіпермаркеті правил щодо карантину людей, в тому числі положень постанови КМУ №211 від 11.03.20 року та рішень органу місцевого самоврядування.

До матеріалів справи долучено запит Управління муніципальної інспекції від 30 квітня 2020 року №2039/19.1 адресований ТОВ «Епіцентр К», гіпермаркету «Епіцентр К» з проханням надати інформацію про посадову особу на яку станом на 29 квітня 200 року покладено обов`язки щодо контролю за веденням господарської діяльності гіпермаркету «Епіцентр» по вул. Поліська, 7 в м. Тернополі та дотримання всіх нормативно-правових документів та законів, зокрема і дотримання правил щодо карантину людей.

04 травня 2020 року юрисконсультом ТЦ «Епіцентр К» м. Тернопіль ТОВ «Епіцентр ОСОБА_2 » надано відповідь у якій зазначено, що у зв`язку із значним зменшенням об`єму торгів, частина співробітників гіпермаркету, в тому числі керівного складу, за погодженням із ними була відправлена у відпустки на різні терміни. В цих умовах оперативне керівництво гіпермакету здійснюється відповідальними співробітниками із числа керівної ланки згідно затвердженого графіку та станом на 29 квітня 2020 року відповідальним по гіпермакету був в.о. аудитора служби безпеки Володко Р.В.

Ознак зазначене достовірно не вказує на те, що ОСОБА_1 являється фізичною особою підприємцем чи посадовою особою гіпермаркету «Епіцентр К» та на те, що до його службових обов`язків входить питання приймання відвідувачів та здійснення роздрібної торгівлі від імені Товариства.

Також із вказаної інформації не вбачається, що ОСОБА_1 наділений будь-якими адміністративно-розпорядчими функціями й повноваженнями в межах Торгового центра та є відповідальним за дотримання у гіпермаркеті правил щодо карантину людей, в тому числі положень постанови КМУ №211 від 11.03.20 року та рішень органу місцевого самоврядування.

Також, як вбачається із протоколів про адміністративне правопорушення в графі, яка передбачає зазначення відомостей про свідків, останні відсутні.

Однак, в матеріалах справи містяться письмові пояснення громадянина ОСОБА_3 відомості про якого в протоколі відсутні, а відтак не зазначення останнього у протоколі позбавляє його статусу свідка, а суд можливості оцінки його письмових пояснень як доказ у справі в розумінні ст.251 КУпАП.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 є лише найманим працівником та працює на посаді в.о. аудитора служби безпеки ТЦ «Епіцентр К», який не має статусу окремої юридичної особи, або ж філії чи представництва, а має статус невідокремленого структурного підрозділу в мережі ТОВ «Епіцентр К», тому в розумінні ст. 44-3 КУпАП він не є суб`єктом вказаного правопорушення, а відтак одна із обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення відсутня.

У відповідність до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення №004239 від 04 травня 2020 року та протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №712505 від 27 квітня 2020 року складені відносно ОСОБА_1 , не відображають дійсних обставин, оскільки фабула адміністративного правопорушення, викладена в самих протоколах, не знайшла свого підтвердження під час слухання справи в суді, а інших доказів, які б підтверджували вину правопорушника немає.

Відповідно до вимог ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому адміністративну справу слід провадженням закрити.

Керуючись ст.36, п. 1 ст. 247, ст.ст.283, 284, 285 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 №607/7280/20 (провадження 3/607/2829/2020) за ст.44-3 КУпАП та №607/7281/20 (провадження 3/607/2830/2020) за ст.44-3 КУпАП в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам єдиний унікальний номер судової справи №607/7280/20 (провадження 3/607/2829/2020).

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП - закрити, у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за виняткомпостанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяР. М. Грицак