Справа № 372/1987/20
Провадження №3-596/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 липня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Проць Т.В.

за участю секретаря Бенчук О.О.

за участю прокурора Малишенка Д.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого провідним інженером Обухівського РВ УПО в Київській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, не своєчасно, тобто 29.12.2018 року подав декларацію особи, яка припиняє свою діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не заперечив та пояснив, що дійсно при звільненні з органів поліції 18.06.2018 року не подав декларацію. Відповідна декларація ним подана 29.12.2018 року.

Прокурор Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Малишенко Д.О. зазначив, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки несвоєчасно подав декларацію, особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, але враховуючи те, що після звільнення ОСОБА_1 минуло більше двох років вважав за доцільне визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі ч.3 ст.38, ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступних висновків.

За змістом абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Суб`єктами декларування є особи, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» (абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»).

Відповідно до п/п «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія зазначеного Закону, є в тому числі і поліцейські.

Згідно ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» на працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Як вбачається з витягу з наказу Управління поліції охорони в Київській області № 2 о/с від 07.11.2015 року ОСОБА_1 , який мав спеціальне звання лейтенант міліції з 07 листопада 2015 року призначено інженером-інспектором Обухівського районного відділу Управління поліції охорони в Київській області, присвоєно спеціальне звання лейтенанта поліції.

Згідно витягу з наказу Управління поліції охорони в Київській області № 80 о/с від 11.06.2018 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції, у запас Збройних Сил за пунктом 7 (за власним бажанням) чпстини 1 статті 77 з посади інженера технічної охорони Обухівського районного відділу з 18 червня 2018 року.

Відповідно до рапорта від 12.03.2018 року про звільнення з органів поліції за власним бажанням з 18.06.2018 року ОСОБА_1 зобов`язувався до дня звільнення з органів поліції надати до ВКЗ декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за період раніше не охоплений поданими деклараціями.

З витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі ІТС Реєстр), послідовності дій ОСОБА_1 , у період з 27.02.2018 року по 29.12.2018 рік ОСОБА_1 через персональний електронний кабінет здійснив дії направлені на заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, зокрема 28.02.2018 року о 16 год. 26 хв. декларацію подано успішно, далі намагався створити нову декларацію на основі поданої та подав її 29.12.2018 року.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування та суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, а саме після звільнення з посади інженера технічної охорони Обухівського районного відділу з 18 червня 2018 року, маючи реальну можливість подати декларацію у встановлений законом строк на подання декларації після звільнення, без поважних причин, несвоєчасно, 29 грудня 2018 року, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року, тобто поза межами встановленого законом строку на подання зазначеної декларації після звільнення, порушивши вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції». Ці обставини підтверджені протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №17/2020 від 10.06.2020 року; поясненнями ОСОБА_1 , а також письмовими доказами, що зібрані у справі та досліджені судом.

При розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно забезпечити оптимальний баланс між дотриманням прав і свобод особи, яка притягується до відповідальності, та загальним (публічним) інтересом, який передбачає ефективний захист особистості, суспільства і держави від адміністративних правопорушень.

Будь-яке адміністративне правопорушення та санкції за його скоєння повинні бути чітко визначені в законі таким чином, щоб виходячи з його тексту - у випадку необхідності за допомогою тлумачення, що надано судам, - кожен міг передбачити адміністративно - правові наслідки своїх дій або бездіяльності.

В протилежному випадку може мати місце суперечна правозастосовна практика, яка послаблює гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу.

Вимоги, які пред`являються до правового регулювання відповідальності за адміністративне правопорушення, в повній мірі розповсюджуються і на строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, що являють собою встановлені законодавством про адміністративні правопорушення періоди, за закінченням яких особи, які здійснили адміністративне правопорушення, не можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності через закінчення строків давності, що є однією із підстав, яка виключає провадження у справі або тягне за собою його закриття.

Згідно з ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що адміністративне правопорушення було вчинене 19 червня 2020 року, протокол надійшов на розгляд до суду 24.06.2020 року, тобто на день розгляду справи про адміністративне правопорушення судом спливли строки, протягом яких може бути накладено стягнення, суд вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 необхідно закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції», ст. ст. 7, 9, 38, 172-6, 221, 245, 247, 251, 252, 254, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяПроць Т. В.