Єдиний унікальний номер 235/2192/20
Номер провадження 33/804/292/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2020р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Залізняк Р.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області в режимі відеоконференції з Красноармійським міськрайонним судом Донецької області апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.05.2020р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Покровська Донецької області, який мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

в с т а н о в и л а :

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.05.2020р. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Постанову суду оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі:

- не згодний з оскаржуваною постановою, оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом порушено норми матеріального та процесуального права;

- вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, окільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви суду;

- зазначає, що в судове засідання він не з`явився, надавши суду заяву про відкладення розгляду протоколу у зв`язку з оголошенням карантином, тобто суд не мав можливості розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим позбавив його права надати свої пояснення по суті справи, заявити клопотання про виклик та допит у якості свідка лікаря-нарколога ОСОБА_2 , яка проводила медичний огляд, що є порушенням ст. 268 КУпАП;

- вказує, що в оскаржуваній постанові є суттєві протиріччя з висновком ВСП КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Краматорська» у м.Покровську № 37 від 24.02.2020р. в частині встановленого стану інтоксикації, а саме в постанові зазначено, що згідно висновку він перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання канабісу, в той час у висновку зазначено, що стан інтоксикації внаслідок вживання канабіноїдів неускладненої;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , його захисника Ільющенка Ю.А., які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що оскаржуваною постановою особу яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 24.02.2020 р. о 13.40год. в м.Покровську Донецької області по на м-ні «Южний» біля буд.7, керував транспортним засобом автомобілем «Опель Сігнум» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком ВСП КНП «Міський наркологічний диспансер м.Краматорська» в м.Покровську, який показав, що ОСОБА_1 перебуває в стані гострої інтоксикації внаслідок вживання канабісу, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення БД № 011864 від 19.03.2020 року (а.с.2), висновком ВСП КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Краматорська» у м.Покровську № 37 від 24.02.2020 року, згідно якого станом на 14.15год. 24.02.2020 р. ОСОБА_1 перебуває в стані інтоксикації внаслідок вживання канабіноїдів неускладеної (а.с.3).

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та вмотивованими висновки суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при обставинах, викладених у постанові суду, а доводи його апеляційної скарги щодо порушень судом норм матеріального та процесуального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.9«а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в установлений законом порядку отримав документ на право керування транспортним засобом, при керуванні транспортним засобом зобов`язаний дотримуватись усіх вимог, які містяться у нормативних актах, що стосується безпеки дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги, що в порушення ст. 268 КУпАП розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим позбавив його права надати свої пояснення по суті справи, заявити клопотання про виклик та допит у якості свідка лікаря-нарколога ОСОБА_2 , яка проводила медичний огляд є неспроможними, з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 проведено за його відсутності. Обґрунтовуючи своє рішення щодо можливості розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суд першої інстанції послався на те, що 30.04.2020р. ОСОБА_1 надав суду заяву про відкладення розгляду адміністративного матеріалу для залучення захисника і судом було надано йому термін для залучення адвоката, розгляд матеріалу було відкладено на 05.05.2020 р. До судового засідання, призначеного на 05.05.2020 р. ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, про що свідчить його розписка.

Така поведінка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дала підстави суду першої інстанції дійти висновку про умисне ухилення ОСОБА_1 від участі у судовому засіданні, свідоме затягування строків, передбачених ст. 38 КУпАП і уникнення покарання, та прийняти рішення про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за його відсутності.

Таке рішення суду узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії від 07.07.1989р., згідно якого у випадку коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права.

Із такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції, вважає їх обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги про те, що судом при прийнятті оскаржуваної постанови порушено вимоги ст. 268 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутності, чим порушено його право на захист, те, що він повідомляв суд про неможливість участі у судовому засіданні та не мав можливості приймати участь у розгляді справи вважає безпідставними.

Крім того, відповідно до відповіді «КНП Покровська клінічна ЛІЛ» м. Покровськ Донецької області від 22.06.2020р. вбачається, що ОСОБА_1 05.05.2020р. не звертався до вказаної вище медичної установи. Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що неприбуття ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 05.05.2020р., відбулося не з поважних причин, а суд першої інстанції дотримався вимог ст. 268 КУпАП.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що, суд не порушив вимог ст. 268 КУпАП, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 була належно повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилася, доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки суду не надав.

Доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви суду є безпідставними за таких обставин.

На думку суду апеляційної інстанції, суд правильно встановив фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення, надав правильну оцінку протоколу серії БД № 1011864 від 19.03.2020р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнавши його належним та допустимим доказом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, у передбачений законом строк, із дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а саме протокол містить дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є неналежним доказом не мають під собою підґрунтя та не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, що в оскаржуваній постанові є суттєві протиріччя з висновком ВСП КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Краматорська» у м.Покровську № 37 від 24.02.2020р. в частині встановленого стану інтоксикації, а саме в постанові зазначено, що згідно висновку він перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання канабісу, в той час у висновку зазначено, що стан інтоксикації внаслідок вживання канабіноїдів неускладненої, не мають під собою підгрунття, оскільки суд у оскаржуваній постанові як на доказ винуватості ОСОБА_1 послався на висновок ВСП КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Краматорськ» у Покровську № 37 від 24.02.2020р., згідно якого станом на 24.02.2020р. на 14-15год. ОСОБА_1 перебуває в стані інтоксикації внаслідок вживання канабіноїдів неускладненої. Крім того на запит суду КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорськ» в м.Покровськ надав Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість № 37 від 24.02.2020р. згідно якого за результатами лабораторних тестів методом ТШХ у ОСОБА_1 виявлено канабіоїди, та акт лабораторного дослідження № 487/1, згідно якого у сечі ОСОБА_1 методом ТШХ також виявлено канабіоїди. При цьому начальник СП ОСОБА_5 у листі повідомив, що в організмі людини ендогенних наркотичних речовин не повинно бути (у відміну від етанолу-алкоголю).

Що стосується накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, то воно накладено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, а саме в межах встановлених статтею ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає постанову суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим судовим рішенням, підстави для її скасування відсутні. ,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.05.2020р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без задоволення.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.05.2020р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя