Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Шулюк І.Б., адвоката Конончук Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що участі в судовому розгляді не приймав, у зв`язку з відсутністю даних про своєчасне сповіщення судом про місце і час розгляду справи.

Таким чином, він був позбавлений права надати пояснення, викликати для надання пояснень свідків та надавати докази.

Про наявність такої справи та винесеної постанови він довідався 30.03.2020 року, коли прибув до Рівненського міського суду та отримав оскаржувану постанову.

Суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про його винуватість, оскільки від медичного огляду він не відмовлявся.

Не відмовлявся він і від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, прибув туди добровільно з працівниками поліції для його проходження.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення інспектор поліції не вказав, чи пропонувалося йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки в присутності двох свідків, а зазначено те, що від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, необхідним для встановлення істини в справі є дослідження нагрудного відео, яке суд, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, не дослідив як доказ по справі, що свідчить про неповне та необ`єктивне встановлення обставин справи.

Його дії, як правопорушника, за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП, кваліфіковані не вірно, оскільки він не відмовлявся від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння та не керував транспортним засобом із ознаками наркотичного сп`яніння.

В нього не змогли відібрати зразки сечі, однак це не позбавляло можливості взяти інші зразки біологічного середовища для встановлення істини.

Просив поновити строк апеляційного оскарження, скасувати оскаржувану постанову, а справу надіслати на новий розгляд до Рівненського міського суду Рівненської області.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та про відхилення апеляційної, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи, копію оскаржуваної постанови ним було отримано 30.03.2020 року, а тому клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 10 лютого 2020 року о 15 год. 36 хв., в м. Рівне по вул. Костромська, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot Expert», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою виявлення наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, щознижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначаєтьсяст. 266 КУпАП,Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 288171 від 10.02.2020 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.02.2020 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зобов`язанням про відсторонення від керування транспортним засобом, відеозаписом правопорушення.

Покликання апелянта на те, що судом першої інстанції зазначену справу про адміністративне правопорушення було розглянуто без його участі, у зв`язку з чим він не зміг надати пояснення, заявити клопотання про допит свідків не заслуговують на увагу, оскільки ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено категорії справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких присутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП до вищезазначеного переліку не відноситься.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення інспектором поліції не вказано, чи було йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків не заслуговують на увагу, оскільки п. 12 р. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Твердження апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння та не керував транспортним засобом із ознаками наркотичного сп`яніння спростовуються матеріалами справи, в тому числі і відеозаписом правопорушення.

При складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення він будь-яких зауважень щодо його змісту не висловлював.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о ста н о ви в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 13 липня 2020 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.С. Шимків