Провадження № 3/537/892/2020
Справа № 537/1905/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2020 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Дядечко Іван Іванович, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючої вихователем в ДНЗ №4, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 2 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №543761 від 23.05.2020, 23 травня 2020 року о 20 год. 30 хв. в м. Кременчуці по наб. Лейтенанта Дніпрова, 74, ОСОБА_1 супроводжувала домашню тварину - собаку породи вівчарка без намордника та повідка, в наслідок чого домашня тварина завдала ушкодження гр. ОСОБА_2 , чим порушила ст. 9 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження», за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 154 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість своєчасно дізнатись про день та час судового засідання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 154 КУпАП, законом не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно суду не надано права у разі ухилення від явки на виклик судді цю особу піддати приводу органом внутрішніх справ (Національною поліцією).

За даних обставин суддя вважає, що неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що вона була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 9 КпАП України встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 154 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях.

Відповідно частиною 2 статті 154 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП, в обов`язковому порядку має бути зазначена одна з двох ознак, яка дає підставу кваліфікувати дії особи саме за цією частиною, а саме: вчинення дій особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення, або спричинення заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Пунктом 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №543761 від 23.05.2020, 23 травня 2020 року о 20 год. 30 хв. в м. Кременчуці по наб. Лейтенанта Дніпрова,74, ОСОБА_1 супроводжувала домашню тварину - собаку породи вівчарка без намордника та повідка, в наслідок чого домашня тварина завдала ушкодження гр. ОСОБА_2 ..

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №543761 від 23.05.2020 та доданих до нього матеріалах відсутні докази заподіяння шкоди здоров`ю або майну ОСОБА_2 , а саме: судово-медичне обстеження, зафіксоване звернення до лікаря та його висновок, відеофіксація, тощо.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 від 23.05.2020, 23.05.2020 о 20 год. 40 хв. між нею та ОСОБА_2 виникла сварка, в ході якої її собака гавкала на ОСОБА_2 , але не кусала.

З рапорту інспектора БПП в м. Кременчук УП №1 в Полтавській області ДПП Комарова В. від 23.05.2020 вбачається, що 23.05.2020 о 20 год. 59 хв. отримали виклик «покусала собака» в м. Кременчук по набережній Лейтенанта Дніпрова поблизу ресторану «Місто». Прибувши за адресою виклику виявили заявницю ОСОБА_2 , яка повідомила, що близько 20 год. 30 хв. під час зайняття спортом до неї підбігла собака породи вівчарка та почала на неї гавкати та вкусила її за ногу. Видимих тілесних ушкоджень у заявниці не виявлено, від допомоги ШМД відмовилась.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 23.05.2020, 23.05.2020 в м. Кременчуці біля ресторану «Місто» чоловік та двоє жінок вигулювали собак, одна з яких була породи вівчарка. Під час зайняття спортом до неї підбігла собака сірого кольору та почала на неї гавкати, в наслідок чого вона злякалась, та в неї погіршилось самопочуття. Вона зателефонувала чоловікові та з його телефону було здійснено виклик на лінію 102, оскільки собак вигулювали без намордників та повідків. Вона підійшла до власниці собаки та повідомила, щоб вона нікуди не йшла, проте під час даної розмови сіра вівчарка вкусила її за ліву та праву ногу.

ОСОБА_2 неодноразово викликалися до суду для допиту з приводу з`ясування обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №543761 від 23.05.2020, однак остання до суду не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Згідно о ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вказана практика Європейського суду з прав людини в повній мірі відповідає Конституції України, статтею 62 якої визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року.

Як передбачено ч.2, п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку; кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували заподіяння шкоди здоров`ю або майну потерпілої, то, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, а тому провадження по справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 154 ч.2, 247, 276, 279, 284 КУпАП , суддя,-

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: І.І.Дядечко