Справа № 462/2870/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 21.04.2020 року о 10 год. 20 хв. у м. Львові по вул. Мечнікова, 16, керуючи автомобілем марки Skoda Oktavia, державний номерний знак НОМЕР_1 не стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не реагував на її зміну, керував автомобілем у хворобливому стані у наслідок чого під час керування автомобілем здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки Hyundai Santa FE, державний номерний знак НОМЕР_2 . В наслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали технічні пошкодження.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1.5; 2.3.б, 2.9.в ПДР України та ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, однак подав заяву з якої вбачається, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, розкаявся та просить розглядати справу за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.4 Правил визначено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Крім цього, ч. 1 п. 1.5 Правил передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Як роз`яснено у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 522449 від 13.05.2020 року;

-протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 21.04.2020 року;

-схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.04.2020 року.

-фото таблицями;

-рапортом від 21.04.2020 року;

-письмовими поясненнями та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, з урахуванням позитивних даних про його особу, а також того факту, що водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження та з місця дорожньо-транспортної пригоди останнього було доставлено у медичний заклад із діагнозом: епілептичний напад, суд, дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрити.

Керуючись ст. ст. 22, 124, 283, 284 КУпАП, -

ухвалив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - звільнити від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП щодо нього - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя/підпис/ Н.М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: