Справа № 382/670/20
Провадження № 3/382/281/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року суддя Яготинського районного суду Київської області Литвин Л.І. розглянувши матеріали, які надійшли від Яготинського ВП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 не працюючого, за ч.1 ст. 130 КУпАП, за участю адвоката Лещенка С.О.

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, в котрому зазначено, що 22 травня 2020 р. близько 23 год. 15 хв. у м. Яготин по вул. Поштова ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп"яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Огляд проводився у встановленому законом порядку у Яготинській ЦРЛ.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Лещенко С.О. пояснив, що до матеріалів доданих до протоколу про адмінправопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 доданий відеозапис, який повністю спростовує письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , з котрих вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп"яніння. Інших доказів, що свідчать, що ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля у стані алкогольного сп"яніння, до справи не додано. Просив закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 -Лещенко С.О., дослідивши докази, вважаю, що провадження у справі підлягає до закриття з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Так, пунктом 7 розділу І, пунктами 6, 8, 10 розділу ІІ, пунктами 3, 15, 16, 22 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, передбачено, що огляд на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу провадиться в присутності двох свідків... Результати огляду на стан сп"яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів, (додаток до інструкції № 2)... Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я , в якому надано на його проведення відповідно до ст. 266 КпАП України. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння наведена у додатку 1 до цієї Інструкції. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, (додаток № 3). Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду, (додаток № 4). Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважається недійсним. Відповідно до ст. 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністратвине правопорушення. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп"яніння вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп"яніння.

Разом з тим, до матеріалів справи додані письмові пояснення двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з котрих вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в Яготинській ЦРЛ та від проходження огляду за допомогою приладу "Драгер".

Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду, ОСОБА_3 є лікарем, який провадив огляд ОСОБА_1 та який у висновку зазначив, що останній перебуває у стані алкогольного сп"яніння.

Проте, лікар, що проводив огляд на стан сп"яніння, не може бути неупередженим очевидцем події.

Також, протокол у відношенні ОСОБА_1 складений про те, що останній перебував у стані алкогольного сп"яніння, а письмові пояснення очевидців свідчать про те, що він відмовився від проходження такого огляду.

З переглянутого під час розгляду справи відеозапису вбачається, що всупереч письмовим поясненням ОСОБА_2 , ОСОБА_1 виходив з автомобіля з пасажирського сидіння та після того як повернувся з магазину, він також зайняв місце пасажира, тобто за кермом автомобіля не перебував.

З зворотнього поштового повідомлення вбачається, що адресат ОСОБА_2 за вказаною адресою відсутній. З пояснень свідка ОСОБА_5 витікає, що він попросив у ОСОБА_1 автомобіль поїхати до дружини та ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні поряд з ним. По дорозі ОСОБА_1 зайшов до магазину, а коли повернувся, його затримали працівники поліції, звинувативши його, що він знаходився за кермом автомобіля.

Відповідно до п. 43 Рішення ЄСПЛ «Кобець проти України» при оцінці доказів суд повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом" . Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості. Згідно із ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Згідно з пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: …юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64). У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Таким чином, ураховуючи, що під час розгляду справи не здобуто будь-яких доказів в підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля та керував автомобілем у стані алкогольного сп"яніння, то для притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підстав немає, у зв"язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Литвин Л.І.