Справа № 603/286/20
Провадження № 3/603/118/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" липня 2020 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Гудкової Ю.Г.,

секретар судового засідання Смолінчук М.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі захисника ОСОБА_1 адвоката Андрусенка І.Я.,

в с т а н о в и в:

Монастириським відділенням поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області направлено адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №051527 від 24.05.2020 року ОСОБА_1 24.05.2020 року о 08 год 20 хв керував транспортним засобом марки БМВ 740 В, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Шевченка в м. Монастириська Тернопільської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота). Від проходження медичного освідчення у встановленому законом порядку відмовився: на місці зупинки та у медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений.

Захисник Андрусенко І.Я. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнає з підстав, що наведені у письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи.

Захисник посилається на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що матеріали справи не містять достатніх допустимих і належних доказів його винуватості. Так, наявні письмові пояснення свідків є ідентичні, не містять дати і часу, а також відомостей про те, що працівниками поліції у їх присутності було запропоновано пройти огляд у медичному закладі. Вважає, що працівниками поліції допущено порушення встановленої чинним законодавством процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Окрім цього, ОСОБА_1 не був водієм у розумінні Правил дорожнього руху.

У матеріалах справи є письмові пояснення захисника, у яких він, серед іншого, посилається на відсутність доказів того, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу та керував ним 24.05.2020 року о 8:20 год. Так, долучений до справи відеозапис події, датований 6.01.2016 року.

Окрім вищенаведеного, захисник у судовому засіданні пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про технічний прилад, яким здійснено відеозапис події та який долучений як доказ до матеріалів справи. Просить закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП, мотивуючи тим, що матеріали справи не містять достатніх доказів вини ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, суд приходить висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України №1446-VIII від 07.07.2016 року), з таких міркувань.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

За клопотанням захисника Андрусенка І.Я. у судове засідання викликалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, а також був викликаний інспектор ОСОБА_4 , проте вони у судове засідання не з`явились та не повідомили суду про причини неявки.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №051527 від 24.05.2020 року, ОСОБА_1 24.05.2020 року о 08 год 20 хв керував транспортним засобом марки БМВ 740 В, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Шевченка в м. Монастириська Тернопільської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота). Від проходження медичного освідчення у встановленому законом порядку відмовився: на місці зупинки та у медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, з подальшими змінами, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду особи на стан алкогольного сп`яніння регламентується положеннями ст. 266 КУпАП.

Так, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні положення містить і Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 9.11.2015 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення є письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 24.05.2020 року про те, що у їхній присутності водію ОСОБА_1 працівники поліції запропонували пройти освідчення на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, від проходження огляду вищевказаний громадянин відмовився на місці зупинки.

Проте, вищевказані пояснення не можуть бути покладені судом в основу судового рішення про визнання особи винуватою, оскільки дані пояснення свідків не підтверджені останніми у судовому засіданні, не написані ними власноручно, не містять дати і часу відмови водія від огляду, а також відомостей про те, що водію запропоновано пройти освідчення не тільки на місці зупинки, а й у медичному закладі.

Із продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису, доданого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення на DVD диску, вбачається, що відеозапис датований 6.01.2016 року, на що звернув увагу захисник, а інспектор Болюх Н.І. в судове засідання не з`явився та не вказав причини розбіжностей дати і часу.

Окрім цього, суд погоджується з доводами захисника про те, що наданий поліцією відеозапис на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху не може вважатися належним доказом вини ще й з тієї причини, що у протоколі про адміністративне правопорушення, як і у матеріалах справи в цілому, не зазначено технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Наявний у матеріалах справи рапорт старшого інспектора Монастириського ВП Кубітовича А.В. від 24.05.2020 року, адресований начальникові Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, суд не бере до уваги, оскільки даний документ є внутрішнім документом правоохоронного органу і не може слугувати доказом винуватості особи, оскільки викладені у ньому обставини не підтверджується іншими доказами і повністю заперечуються стороною захисту.

Отже, оскільки в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено достатніх належних доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у протоколі, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону України №1446-VIII від 07.07.2016 року), не доведена.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положенням п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України №1446-VIII від 07.07.2016 року) слід закрити, за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 266, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України №1446-VIII від 07.07.2016 року) відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя Ю.Г.Гудкова

Гудкова Ю. Г.

Суддя: Ю. Г. Гудкова