ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9343/20Головуючий у 1-й інстанції Грицай К.М.
Провадження № 33/817/259/20 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за поданою ним апеляційною скаргою на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.06.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови місцевого суду, ОСОБА_1 02.06.2020 року приблизно о 09.00 год перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП посилаючись на те, що висновок суду грунтується на неправдивих поясненнях матері, яких недостатньо для того щоб визнати його винуватим у скоєнні адмінправопорушення. На підтвердження своїх доводів посилається на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 08.11.2019 року, якою закрито провадження у аналогічній справі щодо нього.

Вважає складений відносно нього протокол про адміністартивне правопорушення незаконним, а заяву до поліції та письмові покази ОСОБА_2 -неправдивими.

Звертає увагу суду на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з численними неточностями та на підставі лише заяви ОСОБА_2 , оскільки працівник поліції не був свідком вчинення правопорушення. Крім того, зазаначає що до адмінматеріалів не долучено його письмових пояснень, відібраних під час складання адмінпротоколу, у яких він зазначав про неправомірну поведінку матері, яка ображала його гідність нецензурною лайкою за те, що він відсунув на кухні штору на 15 см., згадуючи йому те, що він тимчасово безробітний, на що він з долоні руки з метою заспокоєння облив її валер`янкою та водою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення апелянта, приходжу до наступного висновку.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєнні цього правопорушення повністю підтверджена даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 712609 від 02.06.2020 року, письмовою заявою ОСОБА_2 від 02.06.2020 року та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02.06.2020 року, згідно яких вона вказувала, що ОСОБА_1 ображав її нецензурним словами, погрожував її фізичною розправою, облив її валер`янкою та водою.

У судовому засіданні останнього факту не заперечив і сам апелянт, зазначивши що його спровокувала мати, яка неправомірно зробила йому зауваження про те що він відкрив штору на кухні квартири у якій вони разом проживають на 15 сантиментів та розмахувала виделкою у нього перед очима.

Виходячи з вищенавденого доводи апелянта про невчинення ним адмінправопорушення є безпідставними.

Наведені апелянтом допущені у протоколі про адміністративне правопорушення неточності стосовно номеру телефону та року народження є несуттєвими та не впливають на правильність висновків суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також, суд не може взяти до уваги долучену до матеріалів справи постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 листопад 2019 року у справі №607/20616/1, оскільки у ній викладені обставини, які не стосуються події, яка розглядається у даному провадженні.

Суд першої інстанції при призначенні покарання, врахувавши конкретні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, дійшов до правильного висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу .

Таким чином, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі , не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 05.06.2020 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя