КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Мендрин А.В., ОСОБА_2., ОСОБА_3., його захисника Жукова В.В. розглянувши, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп., стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 27 лютого 2020 року о 17 год. 00хв., керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Глушкова у м. Києві, не був уважний, вчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного покового інтервалу і безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_2 , після чого вчинив зіткнення з транспортним засобом «Рено», д.н.з. НОМЕР_3 , який від отриманого удару по інерції здійснив зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався праворуч та який від отриманого удару по інерції здійснив самовільний рух і вчинив зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_5 , що був припаркований праворуч біля краю проїзної частини, своїми діями водій порушив п.п. 2.3Б, 12.1, 13.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати зазначену постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування наведеного апелянт посилається на те, що вказана постанова суду є необґрунтованою, суд не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не надав належної оцінки усім наявним в матеріалах справи доказам, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на сумнівних та недопустимих доказах, унаслідок чого необґрунтовано притягнув його до адміністративної відповідальності.

Крім того, апелянт звертає увагу на порушення судом першої інстанції його процесуальних прав. Наполягав на тому, що він діяв в умовах аварійної ситуації, створеної йому водієм автомобіля «Рено».

Заслухавши пояснення у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , його захисника Мендрин А.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , його захисника Жукова В.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України вбачається, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 528241 27 лютого 2020 року ОСОБА_1 27 лютого 2020 року о 17год. 00хв., керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Глушкова у м. Києві, не був уважний, вчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного покового інтервалу і безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_2 , після чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Рено», д.н.з. НОМЕР_3 , який від отриманого удару по інерції здійснив зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався праворуч та який від отриманого удару по інерції здійснив самовільний рух і скоїв зіткнення з транспортним засобом «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_5 , що був припаркований праворуч біля краю проїзної частини, своїми діями водій порушив п.п. 2.3Б, 12.1, 13.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він рухався по пр-т. Глушкова у м. Києві у напрямку м. Одеса у крайній лівій смузі руху зі швидкістю не більше 60 км/год. Раптово перед ним виїхав автомобіль «Рено» та створив йому аварійну ситуацію, реагуючи на зміну дорожньої обстановки, він почав екстрене гальмування, однак враховуючи мокрий асфальт, його автомобіль «понесло».

У судовому засіданні апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Мендрин А.В. підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, просив її задовольнити, постанову Голосіївського районного суду від 27 квітня 2020 року скасувати, а провадження щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки його підзахисний діяв в умовах аварійної ситуації, створеної діями водія автомобіля «Рено».

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 - водій автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_4 , пояснив, що він, виїжджаючи з зупинки громадського транспорту, рухався в крайній правій смузі руху, включив покажчик повороту ліворуч і чекав поки інші учасники дорожнього руху нададуть йому перевагу та пропустять в потік машин, у середню смугу руху, оскільки перед ним був припаркований інший автомобіль, як тільки автомобіль «Даф», який рухався позаду нього в середній смузі руху, надав йому перевагу у русі, з його автомобілем здійснив зіткнення автомобіль «Рено» після чого він по інерції здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген».

У судовому засіданні апеляційної інстанції водій транспортного засобу «Рено» ОСОБА_3 пояснив, що, виїхавши з окружної дороги на проспект, перестроївся у ліву крайню смугу руху, оскільки праворуч по ходу його руху була аварія. Проїхавши невелику відстань, зі швидкістю не більше 50 км/год., побачив, що автомобіль «Мерседес», яким керував ОСОБА_1 почав подавати «сигнал» фарами, щоб його пропустили, намагався здійснити його обгін з правого боку, він відчув зіткнення у задню бокову праву частину свого автомобіля, після чого його автомобіль розвернуло та відкинуло праворуч, де він в`їхав у автобус жовтого кольору, після чого відбувся удар ще з однією машиною. Заперечує, що своїм різким перестроюванням створив аварійну ситуацію щодо водія «Мерседеса» ОСОБА_1 , оскільки зіткнення між його автомобілем «Рено» і автомобілем «Мерседес» відбулося після того, як він, у лівій смузі руху проїхав близько 300 метрів, після його перестроювання у крайню ліву смугу, вони проїхали відстань, та ніякого зіткнення не було, посилався при цьому на данні відеозапису.

У судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Жуков В.В. заперечував щодо доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без зміні, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Мендрин А.В., ОСОБА_2., ОСОБА_3., його захисника Жукова В.В., матеріали справи, дослідивши відеозапис з місця пригоди, дані схеми ДТП, місце зіткнення, зафіксовані пошкодження автомобілів у результаті зіткнення: «Даф» (швелер борта ззаді зліва там же його бортом ящик для інструментів), «Рено» (вся передня частина, правий поріг кузова, задня права арка, задні праві двері), «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_4 (ліва сторона кузова, праве переднє крило), «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_5 (пошкодження водійської двері, передня ліва колісна арка), «Мерседес» (праве дзеркало заднього виду, стійка біля правого дзеркала заднього виду, праві передні двері, праве переднє крило), оцінивши докази як кожен окремо так і у їх сукупності, вважаю, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, встановлених судом, законний і належним чином вмотивований.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він діяв в умовах аварійної ситуації створеної, йому діями водія автомобіля «Рено», є неспроможними, оскільки перевірялися і свого підтвердження дослідженими у суді апеляційної інстанції не знайшли.

Переконливих доводів, які спростовували би висновки суду першої інстанції і були підставами для зміни чи скасування постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року, апелянтом не наведено та при розгляді справи в апеляційній інстанції не встановлено.

Доведеність винності ОСОБА_1 у порушенні п.п. 2.3Б, 12.1, 13.1 ПДР України ПДР України знайшла своє підтвердження дослідженими у суді доказами, тобто вирішення зазначеного питання лежить у правовій площині та не потребує спеціальних знать у певній галузі, а відтак клопотання ОСОБА_1 про призначення автотехнічно-трасологічної експертизи з наведених у ньому підстав задоволенню не підлягає.

Висновок експерта є доказом, якому суд дає оцінку як окремо, так і у сукупності з іншими доказами, і наперед усталеної сили немає.

Як убачається із наданого висновку експерта за результатами дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди №63 від 06 червня 2020 року, експерт про кримінальну відповідальність не попереджався; вихідні дані, на підставі яких експерт робив висновки, надавалися в односторонньому порядку; питання, поставлені на вирішення експерту, учасниками не обговорювалися; висновки експерта не узгоджуються із доказами, дослідженими судом, що ставить під сумнів його об`єктивність, а тому суд не може визнати його допустимим доказом.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу захисника Холода В.В. слід залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року як законну та обґрунтовану - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло

Справа № 33/824/2351/2020 Категорія ст. 124 КУпАП Головуючий суддя у 1-й інстанції: Єсауленко М.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.