Справа № 488/880/20
Провадження № 3/488/458/20
П О С Т А Н О В А

11.06.2020 року

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Головіна Т.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Миколаєва, громадянки України, фізичної особи-підприємця, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, відповідно до яких ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 21 березня 2020 року близько 18:30 годині вона, знаходячись на своєму робочому місці в магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , біля якого самовільно встановила столики у кількості 4 штук з лавками у кількості 8 штук, відпускала покупців, які розпивали спиртні напої на вказаних столиках, чим порушила п.п.3 п.2 постанови КМУ №215 від 16.03.2020 року та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином, шляхом смс-повідомлення за номером телефону зазначеним ОСОБА_1 при складанні протоколу, про причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 21.03.2020 року, вона знаходилася на своєму робочому місці і займалася реалізацією алкогольних напоїв, однак за столики біля закладу вона не відповідає;

відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 21.03.2020 року, у вищевказаному магазині продавець ОСОБА_5 продавали спиртні напої на розлив приблизно п`яти чоловікам, які розпивали їх в магазині, а після того, як побачили свідків продовжували розпивати спиртні напої - горілку на вулиці за столиками біля магазину;

відповідно до відеозапису з нагрудного реєстратора працівника поліції, 21.03.2020 року о 18:13 годині з магазину, біля якого знаходяться столики, кількість яких не видно, виходять два чоловіки і підходять до вказаних столиків. За столами хтось сидить, однак погано видно, оскільки на вулиці темніє. В даному магазині проводиться реалізація продуктів харчування. В магазині є стіл у вигляді барної стійки, на якому знаходилися одноразові тарілки з печивом і цукерками та стакани з якоюсь рідиною. Окрім продавця в магазині відвідувачів не було.

Дослаіивши надані суду докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого 44-3 КУпАП, з наступних підстав.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний встановити: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, (зі змінами від 16 березня 2020 року) забороняється з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

У вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено, що ОСОБА_1 21 березня 2020 року близько 18:30 годині, знаходячись на своєму робочому місці в магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , біля якого самовільно встановила столики у кількості 4 штук з лавками у кількості 8 штук, відпускала покупців, які розпивали спиртні напої на вказаних столиках, чим порушила п.п.3 п.2 постанови КМУ №215 від 16.03.2020 року та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Однак, до даного протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП інспектором не було надано жодних доказів, підтверджуючих порушення заборон, передбачених п.п. 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, (зі змінами від 16 березня 2020 року).

Вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення не зрозуміло викладена суть правопорушення у відповідності до ст. 44-3 КУпАП, оскільки протоколом зазначений факт самовільного встановлення столиків у кількості 4 штук з лавками у кількості 8 штук, та відпуску покупців, які розпивали спиртні напої на вказаних столиках.

Окрім того, в матеріалах провадження відсутня будь яка інформація про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, яке відношення вона має до провадження торгівлі алкогольними напоями, чи являється вона фізичною особою-підприємцем або продавцем, а також відсутні докази на підтвердження провадження якої саме господарської діяльності здійснює у даному магазині суб`єкт господарювання.

До даного протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, інспектором не було надано пояснення відвідувачів магазину, яким ОСОБА_1 розливала спиртні напої та здійснювала їх обслуговування за вищевказаними столиками.

Із відеозапису, долученого до матеріалів справи, не підтверджується факт того, що ОСОБА_1 відпускала покупців, які розпивали спиртні напої на вказаних столиках, що спростовується письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що вона знаходилася на своєму робочому місці і займалася реалізацією алкогольних напоїв, однак за столики біля закладу вона не відповідає.

Окрім того, вищевказана діяльність даного магазину - роздрібна торгівля продуктами харчування, не підпадає під заборону, встановлену п.п.3 п.2 постанови КМУ №215 від 16.03.2020 року.

Поміж іншого, за відсутності доказів підтверджуючий, що ОСОБА_1 - фізична особа-підприємець, що здійснює господарську діяльність у вказаному магазині, тобто є безпосереднім суб`єктом господарювання, в розумінні статті 44-3 КУпАП, ОСОБА_1 не є суб`єктом вказаного правопорушення.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відтак, у відповідності до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію внаціональному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

На підставі викладеного, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284, ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 44-3 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу відповідного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.М. Головіна