ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 Справа №607/5834/20

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України , жителя АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2020 року уповноваженою особою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 260773 за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі вказаного протоколу вбачається, що:

« ОСОБА_1 30 березня 2020 року, о 21 год. 42 хв., керував транспортним засобом Шкода Октавіа, номерний знак НОМЕР_1 , вулицею Галицькою , у м. Тернополі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810 ARBL- 0894 (повірка дійсна до 18 червня 2020 року) та в медичному закладі КНП »ТОНЦСРЗ» ТОР водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху , за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечив. Вказав, що зупинка його транспортного засобу працівниками поліції була безпідставною, матеріали справи не містять даних, які б свідчили про необхідність зупинки транспортного засобу із підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію « . Також вказав , що відсутність доказів, які підтверджують законність підстави зупинки транспортного засобу працівниками поліції , тягне за собою визнання недопустимими інших доказів , які були зібрані після зупинки транспортного засобу, тому просить провадження у адміністративній справі закрити .

Оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази суд вважає за необхідне зазначити наступне:

згідно із вимогами частини 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім протоколу серії ДПР18 № 260773 від 30 березня 2020 року , у матеріалах про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, із документів, котрі відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення містять будь-які фактичні дані щодо події та можуть вважатись доказами у справі, наявні: письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 30 березня 2020 року ; копія Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/2701, з якого вбачається , що повірка технічного приладу газоаналізатора Drager Alcоtest 6820 ARBL-0894 чинна до 18 червня 2020 року ; відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції ВО00085 та ВО00104; копія електронного рапорта ЄО № 10431 від 30 березня 2020 року ; рапорт ДПП лейтенанта поліції Юлії Підгрушної від 30 березня 2020 року .

Оцінюючи ці матеріали через призму доводів ОСОБА_1 про те, що поліцейські зупинили його транспортний засіб за відсутності підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію «, відсутність доказів, які підтверджують законність підстави зупинки транспортного засобу працівниками поліції , що є підставою для визнання недопустимими інших доказів , які були зібрані після зупинки транспортного засобу, суд вважає за необхідне зазначити таке:

адміністративним правопорушенням передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353ХІІ передбачено,що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху .

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 2.3 Правил дорожнього для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

На вимогу поліцейського відповідно до п. 2.4 цих Правил водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

При цьому вимогами статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» чітко визначені підстави за наявності яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби , а саме : 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту , та підстави за наявності яких поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби , а саме :1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

При цьому згідно із вимогами ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію « - поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Натоміть у адміністративних матеріалах відсутні будь-які докази наявності визначених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію « підстав для зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Так, із досліджених судом матеріалів відео реєстрації із нагрудних камер працівників поліції ВО00085 та ВО00104 , вбачається, що 30 березня 2020 року близько 21 год. 20 хв. по вул. Галицькій, в м. Тернополі автомобіль марки Шкода Октавіа, номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. Після цього працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що причиною зупинки є порушення ним Правил дорожнього руху.

При цьому поліцейський не проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної статті 35 Закону України «Про Національну поліцію «.

У цьому контексті слід зазначити, що на долучених відеозаписах з нагрудних відеокамер працівників поліції ВО00085 та ВО00104 видно як водій неодноразово просить поліцейського повідомити причини для зупинки транспортного його засобу та посилається на відсутність підстав для такої зупинки.

Отож працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено факту порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України, про що поліцейський стверджує згідно матеріалів відео фіксації, які могли б бути підставою для зупинки його транспортного засобу згідно з вимогами ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» , якою регламентовано перелік підстав, за наявності яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Відповідно до усталенної практики Європейського суду з прав людини, яка відображена у справах «Гефген проти Німеччини «, «Тексейра де Кастро проти Португалії» , «Шабельник проти України « , « Балицький проти України « будь-яке порушення конституційних прав громадян,що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили .

Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку зібрання доказів незалежно від характеру і ступеня ,а також зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими, оскільки визнаються недопустимими не лише докази безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших.

З огляду на викладене, і протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 260773 від 30 березня 2020 року складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за наслідками такої зупинки, як і всі інші докази, вказані у протоколі та долучені до нього є недопустимими .

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях , а всі сумніви щодо доведеності особи повинні тлумачитись на її користь.

За даних обставин суд приходить до переконання, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

З цих підстав провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись частиною 1 статті 30 , пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 221, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка