Дата документу 19.06.2020
Справа № 937/3703/20
Провадження № 3/937/1160/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Іваненко О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешкає: АДРЕСА_1 ),

не працює, код НОМЕР_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 621604 від 19.05.2020 року, вбачається, що 19.05.2020 року о 16-20 годині ОСОБА_1 знаходився в громадському місці біля ЗОШ№11 по вул. Горького-Петра Дорошенко в м. Мелітополь без маски, чим порушив постанову КМ України №211 від 11.03.2020 року п.2 пп.2.

Дії правопорушника кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП, як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В судовому зсіданні ОСОБА_1 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не визнав та пояснив, що 19.05.2020 року біля ЗОШ№11 в м. Мелітополь у нього з працівниками поліції виник конфлікт, під час якого він виражався нецензурною лайкою. Працівники поліції доставили його Мелітопольського ВП де на нього було складено адміністративні протокол за порушення карантину, оскільки він нібито знаходився в громадському місці без маски, та за хуліганство. Крім того зазначив, що він підписував пустий протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, яка регламентує зміст протоколу про адміністративне правопорушення, в протоколі повинно бути викладено суть адміністративного правопорушення.

А відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами. Відповідно до п.п.2 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, (зі змінами від 14 травня 2020 року) заборонити до 22.05.2020 року пересування групою осіб у кількості більше ніж вісім осіб, крім випадків службової необхідності.

В судовому засіданні працівник Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області дільничний офіцер Пахущий Д.О. пояснив, що 19.05.2020 року до Мелітопольського ВП ГУНП працівниками поліції був доставлений ОСОБА_1 , свідки та були надані документи, на підставі яких ним відносно правопорушника ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративне правпорушення за ст.173 та 44-3 КУпАП. З обставинами правопорушень він знайомий тільки з матеріалів справи та пояснень правопорушника, працівників поліції та свідків.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 19.05.2020 року він знаходився по вул. Горького в м. Мелітополь де побачив як працівники поліції підійшли до двох хлопців, які стояли без масок. Потім один із хлопців почав гучно лаятися нецензурною лайкою в адресу працівників поліції. Після цього працівники поліції підійшли до нього, та попросили бути свідком, оскільки він був присутнім при конфлікті. Через деякий час він під`їхав до Мелітопольського ВП ГУНП, де дав пояснення, та чув відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП в судовому засіданні не доведена, оскільки судом не встановлено, із зібраних матеріалів до протоколу про адміністративне правопорушення та показами свідків, не додано жодного належного доказу стосовно того, що ОСОБА_1 порушив карантинні обмеження, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не розшифровано та не конкретизовано які саме карантинні обмеження було порушено відповідно до п.п.2 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, (зі змінами від 14 травня 2020 року), оскільки така причина як знаходження в громадському місці без маски у вищевказаній постанові у пп.2 п.2 відсутня.

Так у постанові ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 зазначено, що за нормами ст.251 КУпАП що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Суд критично ставиться до рапортів працівників поліції, які додані до протоколу, оскільки вони не можуть бути визнані доказом підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення. Рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом по справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем, складається у вільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації, у зв`язку із чим, не може бути доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 621604 від 19.05.2020 року не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки суд не має право самостійно збирати докази по справі, які по суті, підтверджують виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, а тому, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ст.44-3, 283, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Запорізькому апеляційному суді через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко