Справа № 444/1523/20
Провадження № 3/444/872/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В. Є., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області Ненчина Романа Павловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області cправу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт та реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи звільнений із посади молодшого інспектора 2-ї категорії відділу режиму і охорони державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)», являючись відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції", в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного закону, несвоєчасно, без поважних причин, подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2018 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнав та просив мінімальний розмір штрафу.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 , прокурора, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Крім повного визнання вини ОСОБА_1 , факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у ньому підтверджується зібраними доказами, зокрема: 1) протоколом № 293 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 09.06.2020 року; 2) інформацією з сайту https://portal.nazk.gov.ua, з якої вбачається, що ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік 11.07.2019 року, 3) інформацією про послідовність дій користувача "Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", які вчинив ОСОБА_1 за період з 21 год. 24 хв. 20 секунд 11.07.2019 року по 21 год. 34 хв. 03 секунд 11.07.2019 року; 4) копією наказу № 23 о/с від 19.03.2018 року начальника державної установи «Львівська установа виконання покарань (19) В.А. Кутового, з якого вбачається, що ОСОБА_1 призначено молодшим інспектором 2-ї категорії відділу режиму і охорони державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19) з посадовим окладом згідно зі штатом з присвоєнням йому спеціального звання молодший сержанта внутрішньої служби з 19.03.2018 року; 5) копією наказу № 43 о/с від 31.03.2018 року начальника державної установи «Львівська установа виконання покарань (19) В.А. Кутового про звільнення ОСОБА_1 із служби в державній установі кримінально-виконавчої служби України; 6) поясненнями в протоколі та в судовому засіданні ОСОБА_1 .

Згідно із ч. 1 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи зазначені у п. 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункту 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства запобігання корупції декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається національним агентством.

Відповідно до підпункту 1 п.5 Розділу 11 порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №959/29089, щорічна декларація суб`єкта декларування подається в період з 00 год. 00 хв. 01 січня до 00 год. 00 хв. 01 квітня року наступного за звітнім роком. Така декларація охоплює звітній період з 01 січня до 31 грудня включно, що передує року в якому подається декларація та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 12 Закону України«Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції обов`язкові для виконання нормативно-правові акти; ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Таким чином ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік до 00:00 год. 01.04.2019 року.

Однак як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2018 рік лише 11.07.2019 року о 21:33 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік у ОСОБА_1 відсутні, що вбачається із матеріалів справи та підтверджено в судовому засіданні під час розгляду справи.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення є адреса, за якою проживає ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 .

Датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, 09 червня 2020 року, так як на момент складання протоколу були зібрані всі необхідні докази, що в сукупності свідчать про всі ознаки адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому ним правопорушенні полягає в тому, що він несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а тому його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обставинин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Стягнення може бути накладено на ОСОБА_1 , оскільки не минув тримісячний строк з дня виявлення правопорушення та двохрічний строк з дня його вчинення.

Враховую, що першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та пов`язаним із корупцією правопорушенням.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам.

А тому суд не вбачає жодних підстав для визнання вчиненого ОСОБА_1 корупційного правопорушення малозначним.

Санкцією ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено стягнення у виді накладення штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику, враховую відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу правопорушника, який не працює, вперше протягом року притягується до адміністративної відповідальності, а відтак приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою він притягується до відповідальності, у виді штрафу, що буде достатнім для його виправлення та запобіганню вчиненню ним в подальшому адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року (в останній діючій редакції) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн., а тому дана сума судового збору підлягає стягненню з правопорушника.

Керуючись статтями 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 283, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт та реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено) в дохід держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначений постановою; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат визначається КМ України.

Суддя Мікула В. Є.