П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенко І.І., розглянувши справу про порушення митних правил за матеріалами протоколу про порушення митних правил №0204/30500/20 від 08.02.2020, які надійшли від Закарпатської митниці Держмитслужби, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 01.03.2017, виданий органом 7313, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2020 року о 08 год. 11 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав пасажирський автомобіль марки «Mercedes-benz», моделі «Sprinter 319 CDI», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , де в якості пасажира переміщувався громадянин України ОСОБА_1 , що повертався з Італії, де перебував у приватних справах.

Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу червоний коридор.

Громадянину України ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані та наявність у нього багажу з особистими речами загальною кількістю 10 місць (дорожні сумки та картонні коробки).

При усному опитуванні гр. України ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.

В ході митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей громадянина України ОСОБА_1 , окрім задекларованих десяти місць з особистими речами вказаного громадянина, був виявлений не вказаний в митній декларації та не заявлений при усному опитуванні товар іноземного виробництва, а саме: взуття жіноче та чоловіче в асортименті, іноземного виробництва, торгової марки Baldinini, різних моделей та розмірів, загальною кількістю 5 пар, пасок шкіряний торгової марки Baldinini загальною кількістю 1 штука, сумка жіноча торгової марки Baldinini загальною кількістю 1 штука .

Вищезазначений товар був поміщений у одну картонну коробку, що знаходилася у вантажному відсіку автомобіля, на підлозі. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався.

Виявлені предмети гр. ОСОБА_1 не визнав своєю власністю. Зі слів громадянина ОСОБА_1 вищезазначені предмети його просила перевезти з ОСОБА_2 в Україну у м. Коломию, де дані предмети мав забрати її син. Вона повідомила що, в коробці знаходяться особисті речі.

Вартість вилученого товару згідно фактури №100008831, яка знаходилася разом з товарами складає 691,50 Євро, що станом на 08.02.2020 р. згідно курсу НБУ становить 18700,58 грн. (Вісімнадцять тисяч сімсот грн. 58 коп ).

Таким чином, гр.України ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) статтею 472 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся про розгляд справи належним чином. В матеріалах справи наявна письмова заява ОСОБА_1 від 24.06.2020, відповідно змісту якої останній просив відкласти розгляд справи з метою недопущення розповсюдження корона вірусу COVID -19.

Вважаю за необхідне вказати на те, що справа до розгляду призначалася неодноразово, однак ОСОБА_1 не з`явився жодного разу, натомість від останнього надходили клопотання про відкладення розгляду справи зокрема: 18.05.2020 та 24.06.2020.

З огляду на те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, неодноразово у судові засідання не з`являвся та не вживав заходів для явки до суду, не надав підтверджуючих документів поважності причини неявки у судове засідання, а також письмових заперечень проти протоколу, суд вважає, що поведінка правопорушника свідчить про свідоме затягування розгляду справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не може з`явитися до суду через спалах коронавірусу COVID-19 та введення карантинних заходів, суд не приймає до уваги, оскільки зазначене не позбавляє останнього можливості надати письмові заперечення та пояснення. Крім того, ОСОБА_1 не надав доказів того, що він відповідно до п.4, 5 постанови КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 зі змінами, затвердженими постановою КМУ від 02 квітня 2020 року №255 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» є особою, яка потребує обов`язкової самоізоляції або обов`язковій госпіталізації до обсерваторів або перебуває на амбулаторному лікуванні.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Водночас, 17 березня Рада суддів України затвердила встановлення особливого режиму роботи суддів всіх інстанцій. Введені заходи для убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, однак робота судів не зупинена.

З огляду на викладене вважаю за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 .

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенко І.І. в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України та застосувати відносно останнього адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті 472 МК України.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Відповідно ст. 472 МК України відповідальність настає за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З протоколу про порушення митних правил №0204/30500/20 від 08.02.2020 та доданих до нього матеріалів встановлено, що 08.02.2020 року о 08 год. 11 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав пасажирський автомобіль марки «Mercedes-benz», моделі «Sprinter 319 CDI», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , де в якості пасажира переміщувався громадянин України ОСОБА_1 , що повертався з Італії, де перебував у приватних справах.

Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу червоний коридор.

Громадянину України ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані та наявність у нього багажу з особистими речами загальною кількістю 10 місць (дорожні сумки та картонні коробки).

При усному опитуванні гр. України ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.

В ході митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей громадянина України ОСОБА_1 , окрім задекларованих десяти місць з особистими речами вказаного громадянина, був виявлений не вказаний в митній декларації та не заявлений при усному опитуванні товар іноземного виробництва, а саме: взуття жіноче та чоловіче в асортименті, іноземного виробництва, торгової марки Baldinini, різних моделей та розмірів, загальною кількістю 5 пар, пасок шкіряний торгової марки Baldinini загальною кількістю 1 штука, сумка жіноча торгової марки Baldinini загальною кількістю 1 штука .

Вищезазначений товар був поміщений у одну картонну коробку, що знаходилася у вантажному відсіку автомобіля, на підлозі. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався.

Виявлені предмети гр. ОСОБА_1 не визнав своєю власністю. Зі слів громадянина ОСОБА_1 вищезазначені предмети його просила перевезти з ОСОБА_3 громадянка ОСОБА_4 в Україну у м. Коломию, де дані предмети мав забрати її син. Вона повідомила що, в коробці знаходяться особисті речі.

Вартість вилученого товару згідно фактури №100008831, яка знаходилася разом з товарами складає 691,50 Євро, що станом на 08.02.2020 р. згідно курсу НБУ становить 18700,58 грн. (Вісімнадцять тисяч сімсот грн. 58 коп ).

Відповідно до ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно положень ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).

Так, за змістом ст.ст. 458, 487 МК України, ст.ст. 9-11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Статтею 472 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

За положеннями ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у їх вчиненні, які встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до них, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, висновком експерта та іншими документами.

Відповідно до положень ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, ст. 494 МК України, протокол про адміністративне правопорушення (протокол про порушення митних правил) - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП (МК України), є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення (про порушення митних правил). У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до відповідальності; місце, час вчинення і суть правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З наведенного вбачається, що протокол про порушення митних правил, разом з долученими до нього матеріалами, є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного правопорушення.

Основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

У протоколі про порушення митних правил №0204/30500/20 від 08.02.2020 об`єктивна сторона правопорушення зазначена, як незаявлення за встановленою формою в митній декларації точних відомостей про переміщувані через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню.

При цьому, обов`язок декларування товарів і транспортних засобів передбачає вимогу заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (ст. 81 МК України). В п. 5 ст. 1 МК України вказано, що особою, яка здійснює зазначені дії є декларант.

Відповідно до стандартних правил 3.6 та 3.8 Додатка II до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26 червня 1999 в м. Брюсселі, до якого Україна приєдналася згідно із Законом України від 5 жовтня 2006 № 227- V(далі - Протокол), національне законодавство визначає умови, за яких особа може виступати як декларант.

Декларантом може бути тільки особа, яка має чітко визначені повноваження щодо товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон та підлягають декларуванню, а також відповідно до зазначених повноважень реалізовує право на декларування.

Декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених ним у декларації (п. 3.8 Протоколу,ст. 88 МК України).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний зокрема здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Згідно частини 4 даної статті у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Частиною 2 ст. 266 МК України передбачає право декларанта перед подачею митної декларації з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Разом із тим, ОСОБА_1 , володіючи достовірними відомостями про точну кількість товару, що він мав намір перемістити через кордон, не задекларував вказані вище товари.

Вказані в сукупності зібрані матеріали свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. Дії ОСОБА_1 за ст. 472 МК України кваліфіковані правильно.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про ПМП №0204/30500/20 від 08.02.2020, митною декларацією гр. ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.02.2020, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, долученими фотоматеріалами та іншими долученими до матеріалів справи та дослідженими під час судового засідання доказами.

Статтею ст. 489 МК України визначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

За правилами ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи конкретні обставини справи в їх сукупності, вважаю, що відносно громадянина України ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті 472 МКУ, у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 18700,58 грн. з конфіскацію безпосередніх предметів порушення митних правил.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.472 МК України, ч. 5 ст. 4 Закон України «Про судовий збір» суд

П О С Т А Н О В И В :

Громадянина України ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 18700,58 грн. (вісімнадцять тисяч сімсот гривень 58 копійок) з конфіскацію безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме:

1)Взуття жіноче (чоботи) на підошві з гуми та з верхом з натуральної шкіри, що закриває щиколотку торговельної марки «BALDININI», розмір 38, чорного кольору, артикул DI0108P50NATU0000, 1 пара;

2)Взуття жіноче (чоботи) на підошві з гуми та з верхом з натуральної шкіри, що закриває щиколотку торговельної марки «BALDININI», розмір 39, чорного кольору, артикул DI0117T20VITE0000, 1 пара;

3)Взуття чоловіче (черевики зимові) на підошві з гуми з верхом з натуральної шкіри, чорного кольору, розмір 41, торговельної марки «BALDININI», артикул НОМЕР_3 , Країна виробництва Італія, упаковане в картонну коробку, 1 пара;

4)Взуття чоловіче (туфлі) на підошві зі шкіри та з верхом з натуральної шкіри , чорного кольору, розмір 41, торговельної марки «BALDININI» артикул НОМЕР_4 .Країна виробництва Італія, упаковане в картонну коробку, 1 пара;

5)Взуття чоловіче (черевики) на підошві з гуми з верхом з натуральної шкіри, чорного кольору, розмір 41, торговельної марки «BALDININI», артикул НОМЕР_5 , Країна виробництва Італія, упаковане в картонну коробку, 1 пара;

6)Сумка жіноча (рюкзак) із лицевою поверхнею з шкіри з ручкою,чорного кольору, торговельної марки «BALDININI», артикул НОМЕР_6 , країна виробництва Італія, упаковане в картонну коробку, 1 штука;

7)Ремінь з натуральної шкіри, чорного кольору, торгівельної марки «BALDININI», артикул НОМЕР_7 країна виробництва Італія, 1 штука.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош