ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В.П., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Вівчар Р.Г. на постанову судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01.06.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01.06.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 я, громадина України, який проживає в АДРЕСА_1 , непрацюючого, - визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі семисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень, 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок в дохід держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 29 травня 2020 року о 22 годині 15 хвилин на відстані 150 метрів від лінії державного кордону, в районні прикордонного знаку №836, що на території Глибоцької об`єднаної громади Глибоцького району Чернівецької області був затриманий прикордонною службою під час спроби незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України групою осіб спільно з ОСОБА_2 , чим порушив ст. ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, тим саме вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.

На вказану постанову суду надійшла апеляційна скарга від адвоката Вівчара Р.Г. в інтересах ОСОБА_1 , в якій він просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.

При цьому апелянт посилається на те, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП. З письмових пояснень ОСОБА_1 також не вбачається, що він мав намір перетнути державний кордон, однак суд поклав цей доказ в підтвердження вини останнього. Вказує, що письмові пояснення відбиралися у ОСОБА_1 із застосуванням до нього фізичного та морального впливу. Під час особистого огляду у його підзахисного не було виявлено ніяких сигарет, що на думку апелянта свідчить про недостовірність письмових пояснень ОСОБА_1 . Вважає,

ЄУНСП: 715/1179/20 Головуючий у І інстанції: Цуренко В.А.

Номер провадження: 33/822/289/20 Суддя-доповідач: Давній В.П.

Категорія: ст.204-1 ч.2 КУпАП

що рапорт працівника поліції не може бути доказом по справі в розумінні ст.251 КУпАП. Також, звертає увагу на те, що ОСОБА_1 було затримано на відстані 150м. від кордону.

В судове засідання учасники даного провадження не з`явились, будучи належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи. А тому апеляційний суд вважає, що судовий розгляд можливо провести за їх відсутності.

Що стосується клопотання адвоката Вівчара Р.Г. про відкладення розгляду справи через його хворобу, то апеляційний суд його залишає без задоволення, оскільки апеляційний суд обмежений процесуальним строком розгляду даної апеляції. Апеляційним судом, 06.07.2020р. було задоволено клопотання захисника Гаука В.Г. та відкладено розгляд справи на 09.07.2020р., тобто надано можливість скористатися правовою допомогою іншого адвоката. А тому, за умови належного повідомлення учасників провадження, їх неявка не є перешкодою для проведення судового розгляду без їх участі.

Розглянувши справу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Апеляційним судом встановлено, що вказані вимоги закону при розгляді справи в районному суді були дотримані не в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, не визнав та надав суду пояснення такого ж змісту, які містяться в поданій апеляційній скарзі, при цьому, не заперечував того факту, що його дійсно було затримано прикордонним нарядом в напрямку прикордонного знаку №836, що на території Глибоцької об`єднаної громади Глибоцького району Чернівецької області, на відстані 150 метрів від лінії державного кордону.

Як встановлено із даних матеріалів справи та протоколу про адміністративні правопорушення Зх РУ №328208 від 29.05.2020 року, ОСОБА_1 29 травня 2020 року о 22 годині 15 хвилин на відстані 150 метрів від лінії державного кордону, в районні прикордонного знаку №836, що на території Глибоцької об`єднаної громади Глибоцького району Чернівецької області вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, групою осіб спільно з ОСОБА_2 (а.с.1).

Відповідно до протоколу адміністративного затримання та протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від громадянин ОСОБА_1 був затриманий, йому роз`яснені його права передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також зроблено відмітку про те, що під час огляду не було нічого виявлено та вилучено (а.с.2,3).

Із даних рапорту дільничного інспектору прикордонної служби ВІПС «Черепківці» Воробець ОСОБА_3 від 29.05.2020 року вбачається, що під час несення служби ним приблизно о 21 год. 53 хв. 29.05.2020 року на напрямку 836 прикордонного знаку побачив рух невідомого транспортного засобу. О 22год. 05хв. спостерігав 2-х невідомих осіб, які перетинали ДК з України в Румунію. О 22год. 15 хв. зупинив транспортний засіб Опель Віваро під керуванням ОСОБА_1 на відстані 150 метрів від лінії державного кордону, в районні прикордонного знаку №836, що на території Глибоцької об`єднаної громади Глибоцького району Чернівецької області було затримано ОСОБА_2 (а.с.4).

Із письмових пояснень ОСОБА_1 від 29.05.2020 року вбачається, що останній разом із ОСОБА_2 приїхали в с. Вовчинець до кордону, де через загороджувальний паркан перекинули 7 пачок цигарок. Після чого був затриманий прикордонниками. (а.с.5)

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції, аналізуючи докази у справі, дійшов до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, не завернув увагу на зміст складеного протоколу і наявності доказів відсутності його вини, а відтак прийшов до невірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ч.2 ст.204-1 КУпАП, настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

В апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_1 наміру перетинати державний кордон не мав. Про відсутність наміру перетнути державний кордон України, останній зазначав також у своїх письмових поясненнях від 29.05.2020 року.

Як убачається з письмових матеріалів справи та змісту постанови суду, висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП обґрунтовано рапортом працівника прикордонної служби, тобто фактично поясненнями зацікавленої особи, яка є працівником прикордонної служби. А тому на думку апеляційного суду, не може бути допустимим доказом вини ОСОБА_1 .

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення, протоколу про адміністративне затримання, протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, то апеляційний суд вважає, що дані письмові докази не можуть бути прийняті судом до уваги в якості переконливих доказів доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з намаганням незаконного перетинання або вчинення спроби незаконного, умисного перетинання державного кордону України, оскільки вони підтверджують лише місце затримання ОСОБА_1 , що не заперечується ним самим, однак їх зміст не свідчить про спробу перетинання ОСОБА_1 групою осіб спільно з ОСОБА_2 державного кордону України, а тому посилання судді у постанові на них як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення є безпідставним.

Крім того, для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП необхідно встановити наявність прямого умислу у особи, яка вчиняє вказане адміністративне правопорушення, однак такого умислу не було доведено.

Будь-яких інших переконливих доказів по даній справі, суду не надано та переконливо не спростовано пояснень ОСОБА_1 про те, що він не перетинав державного кордону та умислу на спробу перетинання державного кордону України не мав.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд не уповноважений перекладати цей обов`язок на себе.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає їх недостатніми для здійснення переконливих висновків, які поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не виконано вимоги ст.245 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.245, 247, 251, 252, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01.06.2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Давній