Справа № 548/664/20
П О С Т А Н О В А Провадження №3/548/193/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.06.2020 року м. Хорол
Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Коновод О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого, пенсіонера, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
за ст. 130 ч. 1 КУпАП, -
24.04.2020 року о 15:00 год. на в с. Садове Хорольського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - МОТО МТ - 10, днз НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп"яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння кінцівок пальців рук, почервоніння очей). Огляд на стан алкогольного сп"яніння у встановленому законом порядку проводився у присутності двох свідків за допомогою алкотестера "Драгер" , проба позитивна, 0,43 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП.
У судовому засідання ОСОБА_1 вини не визнав. Зазначив, що протокол складений безпідставно, адже алкоголь він не споживав. пі час складення протоколу свідки були відсутні.
Представник за довіреністю Ящук А.Ф. заявив клопотання про закриття провадження у даній справі з огляду на те, що працівниками патрульної поліції складено протокол, який порушує вимоги ст. 254 КУпАП та не було дотримано норм Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Також представником ОСОБА_2 було заявлено клопотання про виклик та допит поліцейських, які складали протокол та свідків, витребування доказів відносно технічного засобу, яким було зроблено тест на алкогольне сп`яніння, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, журнал видачі бланків протоколів.
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду неодноразово повідомлялися у встановленому законом порядку.
Судом вживалися заходи для виклику зазначених в протоколі свідків, проте в судове засідання вони на з`явилися, застосування примусового приводу до свідків чинним КУпАП не передбачено, з огляду на, що суд ухвалив розглядати справу у відсутність свідків.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.
Згідно з ч.2,3,4 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують її увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
У відповідності до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відтак, чинним законодавством передбачено обов`язкову вимогу щодо встановлення стану сп`яніння водія, який керує транспортним засобом, при проведенні його огляду на місці зупинки транспортного засобу, а це його проведення з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Відповідно до п.6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452), та п. 1 ч.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, якими не можуть бути залучені працівники національної поліції та особи щодо неупередженості яких є сумніви. Результати такого огляду зазначаються у відповідному акті, дані якого заносяться до протоколу і долучається до нього. Він складається у 2-х примірниках, один з яких вручається водію.
Згідно п.5 Порядку, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Аналогічні положення містяться у п.4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1395).
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).
Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст.62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На підставі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відеофіксація, яка здійснюється поліцейськими, може бути одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.
У відповідності до п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18 грудня 2018 року (далі - Інструкція), з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції передбачено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
У відповідності до п.5 розділу ІІ вказаної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Проте, відеозапис та відеозйомка до протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не долучена.
Відверто сумнівними у достовірності є також письмові пояснення свідків, що долучені до матеріалів справи, оскільки написані також очевидно власноручно поліцейськими.
Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що і свідків обвинувачення.
Зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення свідки неодноразово викликались до суду, однак не з`явились та допитані судом і стороною захисту не були, що в сукупності із вищевказаними обставинами, зокрема щодо знищення відеозаписів, які могли бути беззаперечним доказом у даній справі, підтверджує сумнівність їх письмових пояснень.
За таких умов в сукупності, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, тим більше складений з грубими порушеннями прав особи, яка притягається до відповідальності, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Будь-яких належних та об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення поліцейськими до протоколу долучено не було та в судових засіданнях не представлено.
Відтак, розглядом справи в суді встановлено, що обставини, які були викладені у протоколі про притягнення до відповідальності не знайшли свого підтвердження та не доводяться жодним належним та допустимим доказом.
За встановлених обставин, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП, вважаю, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.9,247,251,252,266,280,283-285,294 КУпАП, суд,
Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , закрити на підставі ст. 247 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч .1 КУпАП.
Суддя: Коновод О. В.