Провадження № 3/742/394/20
Єдиний унікальний № 742/1367/20
Постанова
25 червня 2020 року м. Прилуки
Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, робітника «Прилукитепловодопостачання», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст.124 КУпАП, -
В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у скоєнному не визнав, при цьому пояснив, що автомобіль Шевроле на відстані не більше чотирьох метрів від його автомобіля, від лівого бордюру різко почав рух ліворуч і він не мав можливості уникнути зіткнення, внаслідок чого відбулося зіткнення.
В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він виїхав на автомобілі «Шевроле» зі стоянки магазину «Епіцентр», зупинився і хотів повернути ліворуч, а водій автомобіля ВАЗ в нього вдарив.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП надано наступні докази:
д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_2 отримали механічні пошкодження. Автомобіль «Шевроле Авео» знаходиться під кутом близько 45 градусів до краю проїжджої частини по ходу руху(а.с.3).
Згідно з наданого диску з відеозаписом події ДТП, водій автомобіля «Шевроле» зупинився біля правого бордюру, після чого заднім ходом від`їхав назад та почав рух ліворуч виїжджаючи з заїзного карману. В цей час автомобіль ВАЗ рухався по своїй полосі руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Шевроле».
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням ( проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак. Це, насамперед, діяння, поведінка, вчинок людини, дія чи бездіяльність, а також акт зовнішнього вияву ставлення особи до реальної діяльності інших людей, суспільства, держави. Закону непідвладні переконання, думки людей, якщо вони не знайшли зовнішнього вияву.
Діяння визнають адміністративним правопорушенням за наявності чотирьох ознак: суспільної шкідливості, протиправності, вини й адміністративної караності.
Суспільна шкідливість дії чи бездіяльності означає, що вона заподіює або створює загрозу заподіяння шкоди об`єктам адміністративно-правової охорони, які передбачено в ст. 9 КУпАП.
Протиправність означає, що дію чи бездіяльність прямо заборонено адміністративно-правовими нормами. Ознака протиправності вказує також на неприпустимість аналогії закону, що сприяє зміцненню законності, виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності за діяння, не передбачені законодавством про адміністративні правопорушення.
Адміністративним правопорушенням (проступком) може бути тільки винне діяння.
Вина полягає в психічному ставленні особи до діяння та його шкідливих наслідків і може бути умисною або необережною.
Адміністративні правопорушення (проступки) розрізняють за специфічними ознаками, властивими їх об`єктивній і суб`єктивній сторонам.
Склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.
Основною й обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Всі інші ознаки мають факультативний характер.
Місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку можуть бути обов`язковими ознаками, якщо їх включено до конкретного складу проступку (наприклад, окремі діяння визнають адміністративними правопорушеннями лише в разі вчинення їх у громадському місці, часто в диспозиціях вказують на спосіб вчинення проступку грубе, злісне порушення, прихована передача тощо). В інших випадках їх можуть визнавати обставинами, що пом`якшують або обтяжують відповідальність (наприклад, вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин обтяжує адміністративну відповідальність).
Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний, стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.
Вина основна й обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння та його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності.
Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання. Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків вольову ознаку.
Адміністративне правопорушення визнають вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла передбачити (недбалість). Якщо поняття умислу пов`язано з психічним ставленням особи до свого діяння та його наслідків, то під час визначення необережності до уваги беруть лише ставлення до шкідливих наслідків.
Виходячи з аналізу вище зазначеної норми, складовою частиною адміністративного правопорушення є вина (умисел або необережність) дія чи бездіяльність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.124 КУпАП, особу учасника дорожнього руху може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення нею правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Згідно з п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху.
Пунктом 10.2 ПДР визначено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправочних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзджою частною чи тротуаром дати доогу пішоходам і транспотнм засобам, що рухаються по ній, а з`їзджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
Перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі виїзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїжджої частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам.( п.10.4 ПДР).
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення останнім п.12.1 ПДР( не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку), що спричинило пошкодження транспортних засобів, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Натомість автомобіль «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_2 зупинився біля правого бордюру, здійснив рух заднім ходом назад, а потім почав рух ліворуч намагаючись перетнути проїжджу частину і в порушення вимог п.10.4 ПДР , рухаючись від лівого краю проїжджої частини вулиці , не надав дорогу автомобілю ВАЗ , який рухався в попутному напрямку і в цей час трапилося зіткнення.
Таким чином на переконання суду, дії водія автомобіля «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_2 не відповідають вимогам п. 10.1,10.2, 10.4 ПДР.
Письмові пояснення та показання свідка - водія автомобіля «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_2 надані в судовому засіданні та зводяться до винуватості водія автомобіля ВАЗ, оскільки він не пропустив його, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовані в судовому засіданні , як показаннями ОСОБА_1 , які суд визнає достовірними, фотознімкам та відеофайлами з камер відеоспостереження.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 382932 від 26.05.2020 року, суд також не приймає як доказ винуватості ОСОБА_1 , оскільки відомості відображені в ньому спростовуються, дослідженими в судовому засіданні доказами та поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Інші належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення п. 12.1 ПДР, що потягло за собою виникнення ДТП, та відповідальність передбачену за ст. 124 КУпАП відсутні, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність в діях ОСОБА_1 зазначеного складу правопорушення.
Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі, вищевикладеного, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя -
Провадженя в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП закрити з зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.
Суддя : А.В.Коваленко