Справа № 462/2687/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 липня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

непрацюючого, проживаючого:

АДРЕСА_1

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 07.05.2020 року о 10.20 год. у м. Львові, вул. Левандівська, 16А, керуючи транспортним засобом Lexus GX 460 д.н.з. НОМЕР_1 , був з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нечітка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

У судіОСОБА_1 визнав факт вчинення ним правопорушення та пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як розгубився і не розумів, які будуть наслідки його відмови.

24.06.2020 р. до суду надійшло клопотання керівника громадської організації «Час Змін» Широбокова Д.С. про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації «Час Змін». Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 є порядним громадянином та членом ГО «Час Змін». Активно допомагає у діяльності громадського об`єднання, є ініціативним та дисциплінованим, заслуговує повної довіри та поваги.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено судом ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується письмовими поясненнями двох свідків, відеоматеріалами, поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним в судовому засіданні.

Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оглянувши відеозаписи з нагрудних камер спостереження працівників поліції, дослідивши матеріали справи, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №428035 від 07.05.2020 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 07.05.2020 р. та ОСОБА_3 від 07.05.2020 р., рапорт від 07.05.2020 р., вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Згідно до роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесенимипостановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Отже, частиною 1 статті 21 КУпАП передбачена можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації. Це питання вирішується судом з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, доцільності застосування такого заходу та не є обов`язком, а лише правом суду.

Відповідно до ст.ст. 34, 35, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, які пом`якшують відповідальність, та обставин, які обтяжують відповідальність не встановлено, доказів необхідності в керуванні транспортним засобом в цілях забезпечення діяльності чи функції громадської організації не надано, а тому, відповідно до ст. 21 Кодексу України про адміністративні правопорушення підстав для передачі адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації «Час Змін» не встановлено.

Разом з тим, відповідно до ст. 6 Статуту ГО "Час змін-реабілітаційні центри" керівними органами організації є загальні збори, правління, голова, ревізійна комісія. Натомість, суду не надано протоколу загальних зборів, на яких вирішувалось питання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд даної громадської організації, а вказане клопотання підписане керівником ГО «Час Змін".

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку по відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП з передачею матеріалів на розгляд громадської організації, а тому в задоволенні клопотання керівника ГО «Час Змін» слід відмовити. Суд розцінює вказане клопотання як подане з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП на ОСОБА_1 суд враховує, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є грубим і досить поширеним правопорушенням, а накладення стягнення за адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення застосовується з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником ОСОБА_1 так і іншими особами та має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із ступенем суспільної небезпечності скоєного правопорушення, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

В задовленні клопотання керівника ГО «Час Змін» про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 грн. судового збору.

Постанову може бути оскаржено протягом 10-ти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова .

Суддя Постигач О.Б.