Cправа № 127/7368/20
Провадження № 3/127/2520/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 червня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушеннь, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №370303 від 25.03.2020 вбачається, що водій ОСОБА_1 25.03.2020 о 01:30 год. в м. Вінниці на перехресті вулиць Батозька та Стрілецька, керуючи транспортним засобом ВМW 5201, д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бетонну опору, чим спричинив ДТП, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу та огорожі з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №370204 від 25.03.2020 вбачається, що 25.03.2020 о 01:30 год. в м. Вінниці на перехресті вулиць Батозька та Стрілецька, керував транспортним засобом ВМW 520, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2020 справу про адміністративне правопорушення №127/7368/20, провадження №3/127/2520/20, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП об`єднано в одне провадження зі справою №127/7412/20, провадження №3/127/2539/20, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, об`єднаній справі присвоєно номер №127/7368/20, провадження №3/127/2520/20.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Шевчук О.Ю. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУАП не визнали та пояснили суду, що ОСОБА_1 дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак він не перебував за кермом автомобіля та не вчиняв ДТП. Автомобілем керував його батько, який будучи неуважним наїхав на бетонну опору та пошкодив автомобіль. Після вчинення ДТП батько дуже погано себе почував, а тому поїхав в аптеку на автомобілі служби охорони, який в той час проїжджав повз них та побачивши, що сталося погодився допомогти батькові. ОСОБА_1 разом з товаришем ОСОБА_2 залишилися біля автомобіля в очікуванні поліції. По приїзду поліції ОСОБА_1 неодноразово пояснював працівникам поліції, що він не був за кермом автомобіля та не вчиняв даної ДТП. Однак, не зважаючи на його пояснення та заперечення інспектор поліції склав протоколи.

З огляду на наведене ОСОБА_1 та його представник адвокат Шевчук О.Ю. просили закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Допитані в судовому засіданні лейтенант поліції ОСОБА_3 та сержант поліції ОСОБА_4 , які складали відповідні протоколи, суду пояснили, що під час чергування надійшло повідомлення про вчинення ДТП на перехресті вулиць Батозька та Стрілецька. Прибувши на місце події було помічено автомобіль ВМW 520, д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого було порушено правила дорожнього руху, та вчинено дорожньо-транспортну пригоду - наїзд на бетонну опору, чим пошкоджено опору та автомобіль. Поліцейські зазначили, що спочатку вони затримали ОСОБА_2 , який рухався від автомобіля, рахуючи що саме він був водієм автомобіля. В подальшому помітивши ОСОБА_1 , обличчя якого було у крові вони зробили висновок, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу. Полійейські також пояснили, що ОСОБА_1 пояснював їм, що за кермом перебував його батько, а не він. Інспектор також зазначив, що біля автомобіля перебував ще автомобіль служби охорони «Легіонер». На запитання суду чи бачили вони як ОСОБА_1 керував автомобілем, зазначили, що вони безпосередньо його не бачили, оскільки автомобіль не зупиняли, а прибули на місце події після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в той час коли автомобіль стояв.

В судовому засіданні було оглянуто відеодоказ з нагрудної камери відеоспостереження. На даному відеозаписі зафіксовано як патрульний перебуваючи на місці вчинення ДПТ затримує ОСОБА_2 , який йшов від автомобіля який здійснив ДТП та пояснює, що він не був за кермом. Після чого, працівники поліції підходять до ОСОБА_1 , який перебуває біля автомобіля та побачивши, що він у крові роблять висновок, що він перебував за кермом транспортного засобу ВМW 520, д.н.з. НОМЕР_1 . На відео чути як ОСОБА_1 неодноразово пояснює працівникам поліції, що він не перебував за кермом автомобіля, а лише був його пасажиром та за кермом перебував його батько. При цьому телефонує батькові та просить приїхати на місце ДТП та в подальшому батько приїзджає. Незважаючи на пояснення останнього працівники поліції затримують його надівши кайданки. Після чого, працівник поліції пропонує ОСОБА_1 проїхати у медичний заклад для проходження огляду. На що останній знову зазначає, що не перебував за кермом автомобіля. Однак, не зважаючи на пояснення ОСОБА_5 поліцейські в присутності свідків складають протоколи про вчинення адміністративних правопорушень. Отже, на даному відеозаписі не зафіксовано самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВМW 520, д.н.з. НОМЕР_1 .

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_6 , який зазначив, що 25.03.2020 близько 22:30 год. до нього зателефонував син ОСОБА_1 який попросив забрати його від товариша із вул. Лялі Ратушної, де він перебував разом із ОСОБА_2 ОСОБА_6 трамваєм приїхав до вилиці ОСОБА_7 , сів за кермо автомобіля ВМW 520, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить їх сім`ї, на передньому пасажирському сидіннія сів його син - ОСОБА_1 та на задньому сидінні - ОСОБА_2 Рухаючись в біл вулиці Стрілецька, де він проживає разом з сином, близько 01:00 год. в м. Вінниці на перехресті вулиць Батозька та Стрілецька, він керуючи транспортним засобом ВМW 5201, д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на бетонну опору. При чини вчинення ДТП йому самому не зрозумілі, оскільки він водій з великим досвідом. Після ДТП йому стало зле, а саме: піднявся тиск та відчув біль у районні серця. Побачивши автомобіль служби охорони «Легіонер» вони зупинили його та попросили відвезти до найближчої аптеки щоб купити ліки. Після чого, він повернувся на місце події. За кермом автомобіля був він.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який зазначив, що 25.03.2020 ввечері він разом із ОСОБА_1 перебували у свого товариша, який проживає на АДРЕСА_2 . Оскільки ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, тому він зателефонував своєму батькові, щоб той відвіз його додому на вул. Стрілецьку, оскільки не хотів сідати за кермо. Їдучи додому вини потратили у ДТП. За кермом перебував ОСОБА_6 , на пасажирському сидінні сидів ОСОБА_1 , а він сидів ззаду. Зазначив, що він хотів заїхати до себе на роботу щоб забрати документи. ОСОБА_1 з батьком їхали додому. ОСОБА_2 повністю підтвердив покази свідка ОСОБА_6 та додаткового пояснив, що першочергово поліцейські затримали його, вважаючи що саме ОСОБА_2 був водієм, який скоїв ДТП, однак в подальшому його відпустили та склали протоколи на ОСОБА_1 , тоді як поліцейським неодноразо пояснювали, що за кермом автомобіля був ОСОБА_6 .

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника, лейтенанта поліції Джафарова О.В. та сержанта поліції Гнідунця Д.В., свідків, дослідивши матеріали справи та оглянувши відеодокази, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з диспозицією статті 124 КУпАП відповідальність за даною нормою передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг.

Разом з тим, згідно диспозиції частини першої статті 130 КУпАП відповідальності за даною нормою підлягають особи, які керують транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особи, які керували транспортним засобом та які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП, не підтверджуються зібраними по справі доказами, з огляду на таке.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №370303 від 25.03.2020 вбачається, що водій ОСОБА_1 25.03.2020 о 01:30 год. в м. Вінниці на перехресті вулиць Батозька та Стрілецька, керуючи транспортним засобом ВМW 5201, д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бетонну опору, чим спричинив ДТП, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу та огорожі з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №370204 від 25.03.2020 вбачається, що 25.03.2020 о 01:30 год. в м. Вінниці на перехресті вулиць Батозька та Стрілецька, керував транспортним засобом ВМW 520, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення за наведених вище обставин не визнав, зазначивши, що дорожньо-транспортної пригоди не вчиняв, правила дорожнього руху не порушував, за кермом автомобіля не перебував. Працівники поліції не встановили всіх обставин справи, не взяли до уваги хто саме перебував за кермом. Таким чином працівники поліції не вжили всіх заходів, направлених на встановлення факту ДТП, не довели, що в його діях були ознаки адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП суду необхідно встановити два критерії: керування особою транспортним засобом та знаходження його в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, або ж відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні не заперечували з приводу того, що того дня (25.03.2020 о 01 год. 30 хв.) ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак категорично заперечували, щодо того, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу ВМW 5201, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки, саме його батько ОСОБА_6 в той день перебував за кермом автомобіля та скоїв ДТП, а він лише був його пасажиром.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повністю підтвердив пояснення ОСОБА_1 , пояснивши, що саме він керував транспортним засобом ВМW 5201, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки його син ОСОБА_1 попросив його відвезти додому його з товаришем ОСОБА_2 , які перебували у гостях на вул. Л.Ратушної.

Дані обставини підтвердив в судовому засіданні й свідок ОСОБА_2 .

Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, за наявності пояснень ОСОБА_1 , пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , оглянутого у судовому засіданні відео, а також відсутності фіксації обставин керування транспортним засобом, суд приходить до висновку, що з матеріалів справи не вбачається та відповідно не доведено належними доказами керування ОСОБА_1 25.03.2020 о 01:30 год. транспортним засобом ВМW 5201, д.н.з. НОМЕР_1 .

В той же час, суд звертає увагу на те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, проте, як зазначив лейтенант поліції ОСОБА_3 та сержант поліції ОСОБА_4 вони з патрулем поліції прибули на виклик щодо вчинення ДТП, де біля автомобіля перебувало двоє чоловіків, однак вони безпосередньо не бачили, хто саме керував автомобілем.

З огляду на наявність таких протиріч суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом.

Як уже зазначалося, за правилами визначеними статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту".

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом першим статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №370303 від 25 березня 2020 року та протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №370204 від 25 березня 2020 року не є належними та допустимими доказами порушення ОСОБА_1 ПДР, а відтак у його діях відсутня подія та склад адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП.

Враховуючи викладене провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту першого статті 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: