Справа №481/469/20
Провадження № 33/812/200/20
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 липня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.

за участю

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Матвієнко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив Новобузький районний суд Миколаївської області під головуванням судді Уманської О.В. у приміщенні цього суду 29 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миргородка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , пенсіонер, ІПН НОМЕР_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі становить 340 гривень,

у с т а н о в и в :

Згідно протоколу серії ОБ №031388 від 31 березня 2020 р., 31 березня 2020 р. о 14.20 год. на а/д Н-11 Дніпро-Миколаїв км 283, водій ОСОБА_1 керував автомобілем NISSAN PATHFINDER д.н НОМЕР_2 на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю в кінці підйому на перехресті здійснював обгін автомобіля ЗАЗ Сенс д.н. НОМЕР_3 , при цьому був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, в результаті чого допустив зіткнення з т/з ЗАЗ Сенс під керуванням водія ОСОБА_2 , який в свою чергу повертав ліворуч, завчасно увімкнувши покажчик повороту, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3.Б, 14.6 А, 14.6 Г Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 29 травня 2020 р. визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі становить 340 грн., а також стягнуто 420 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, постановити нову, якою закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, судом не з`ясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи, не дослідив докази, однобічно розглянув всі матеріали та застосував незаконні докази.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при розгляді адміністративної справи суд першої інстанції посилався, зокрема, на протокол про адміністративне правопорушення, який складений з порушенням чинного законодавства. У ньому суть порушення не відповідала зазначеній нормі закону, так як і норма закону не відповідала зазначеному правопорушенню. В зв`язку з цим, протокол про адміністративне правопорушення судом було направлено на доопрацювання. Згідно із пунктом 7 частини II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 06 листопада 2015 р. № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Такий протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення на якому проставлено відповідні серію та номер.

Таким чином, якщо таке виправлення має місце, то протокол має вважатись недійсним, тобто недопустимим доказом, про що було вказано в судовому засіданні. Однак жодного обґрунтування мотивації притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі недійсного протоколу судом не наведено. Так, в протоколі серії ОБ №031388 містяться дописана поліцейським фраза в рядках щодо суті адміністративного правопорушення «внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження». Також в рядку «Свідки чи потерпілі» поверх прочерків внесено записи щодо анкетних даних чотирьох свідків. В екземплярі протоколу, що виданий ОСОБА_1 під час його складання вказаних дописок немає. Згідно з чинним законодавством, дописки та виправлення в протоколі не допускаються, це має наслідком його недійсності. Також ОСОБА_1 вказує, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху (пунктів 10.1, 1.4) іншим учасником пригоди працівником поліції водієм автомобілю ЗАЗ SENS, реєстраційний номер НОМЕР_3 , але незважаючи на його вимоги, працівники поліції не склали протокол про адміністративне правопорушення відносно другого учасника пригоди.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Матвієнко В.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Суд, ухвалюючи оскаржувану постанову, виходив з доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні вимог пунктів 2.3.Б, 14.6»А» та 14.6 «Г» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10 жовтня 2001 р. № 1306, і, як наслідок - у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна) та вважав, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №031388 від 31 березня 2020 року.

Апеляційний суд вважає, що такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону, обставинах справи про адміністративне правопорушення та наявних у ній доказах.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз положень ст. 124 КУпАП, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень статті 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Вимоги до протоколу про адміністративне порушення, порядок його складання викладені у статтях 254, 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 (далі Інструкція № 1376), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Так, статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Аналогічні вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені в Інструкції № 1376 та Інструкції № 1395.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, направлений до Новобузського районного суду Миколаївської області начальником Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за порушення ст. 124 КУпАП (а.с. 17) постановою судді Новобузського районного суду Миколаївської області від 16 квітня 2020 року повернутий Баштанському ВП ГУНП в Миколаївській області для доопрацювання (а.с. 38-40).

Причиною поверненню суддею у згаданій постанові зазначено, зокрема, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №031388 від 31 березня 2020 року відсутні відомості про спричинення пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, натомість суть правопорушення повинна повністю відповідати диспозиції статті, за якою особу притягують до відповідальності. Натомість до матеріалів справи долучено схему ДТП, в якій зазначено про перелік видимих пошкоджень транспортних засобів внаслідок ДТП. Крім того, в порушення ст. 256 КУпАП та п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, до протоколу не занесені відомості про свідків події, тоді як до матеріалів справи долучені письмові пояснення свідка ОСОБА_3 та чотири рапорти працівників поліції.

На виконання постанови суду після доопрацювання адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за порушення ст. 124 КУпАП знову був направлений до Новобузського районного суду Миколаївської області начальником Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області (а.с. 43).

Згідно тексту направленого після доопрацювання протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №031388 від 31 березня 2020 року (а.с. 2) 31 березня 2020 р. о 14.20 год. на а/д Н-11 Дніпро-Миколаїв км 283, ОСОБА_1 керував автомобілем NISSAN PATHFINDER д.н НОМЕР_2 на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю в кінці підйому, на перехресті здійснював обгін автомобіля ЗАЗ Сенс д.н. НОМЕР_3 , при цьому був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, в результаті чого допустив зіткнення з т/з ЗАЗ Сенс д.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який в свою чергу повертав ліворуч, завчасно увімкнувши покажчик повороту, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив вимоги п.п.2.3.Б, 14.6 А, 14.6 Г Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Крім того, у графі «Свідки чи потерпіли» записані прізвища « ОСОБА_3 », « ОСОБА_4 », « ОСОБА_5 », « ОСОБА_6 » та адреси проживання вказаних осіб.

Між тим, згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №031388 від 31 березня 2020 року, який було отримано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 безпосередньо після складання на місці дорожньо-транспортної пригоди, у тексті протоколу відсутні наступні записи: «внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження», а також відсутні будь-які записи у графі «Свідки чи потерпіли» (а.с. 96).

Таке є підставою для висновку, що при доопрацюванні адміністративних матеріалів у протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №031388 від 31 березня 2020 року були внесені дописки стосовно спричинення механічних ушкоджень транспортних засобів та переліку свідків дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з диспозицією ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто елементами об`єктивної сторони даного правопорушення, є діяння (дії або бездіяльність) учасників дорожнього руху (порушення Правил дорожнього руху), суспільно небезпечні наслідки у вигляді пошкодження вказаних вище об`єктів та причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідками.

Між тим, із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №031388 від 31 березня 2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 на місці дорожньо-транспортної події, вбачається, що в ньому не було зазначено про те, що порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху спричинило пошкодження транспортних засобів учасників дорожньо-транспортної пригоди чи одного з них.

Згідно із пунктами 7, 8, 12 частини II Інструкції № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Такий протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію та номер.

Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

З урахуванням викладеного здійснені при доопрацюванні адміністративних матеріалів дописки у протоколі про адміністративне правопорушення суперечать наведеним прямим законодавчим приписам.

Більш того, внесені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №031388 від 31 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 дописки здійснені у відсутність особи, яка притягається до відповідальності, без ознайомлення останнього з вказаними змінами у протоколі, без надання можливості надати пояснення (заперечення) щодо змісту дописок та без вручення йому відповідної копії. Такі пояснення дав у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , доказів іншого матеріали адміністративної справи не містять.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №031388 від 31 березня 2020 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, не відповідає вимогам статей 254, 256 КУпАП, Інструкції № 1376, оскільки не містить даних, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, а внесені дописки стосовно завдання механічних пошкоджень транспортних засобів внаслідок порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху суперечать прямим приписам закону та порушують права останнього як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Слід також зазначити, що порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що у даній справі протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №031388 від 31 березня 2020 року є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху (ст.254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, оцінюючи вказаний доказ відповідно ст. 252 КУпАП, слід дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №031388 від 31 березня 2020 року складений без дотримання вимог процесуального закону, що тягне за собою визнання цього доказу недопустимим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції зазначеним обставинам належної правової оцінки не дав та помилково визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 29 травня 2020 року, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі становить 340 грн., а також стягнуто 420 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М.Базовкіна