Справа № 442/3610/20
Провадження №3/442/1485/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 липня 2020 року суддя Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області Крамар О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

?ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

- за ст.. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

13.06.2020 року о 23 год. 00 хв. в м.Дрогобич по вул..Стрийська, 215, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 та будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_1 в суді пояснив, що він наздоганяв винуватця ДТП, який втікав з місця події, а тому залишив місце пригоди, винним себе не визнає.

Беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, прихожу до наступного висновку.

За змістом ст. ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним здійснене в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

В диспозиції ст. 122-4 Кодексу про адміністративні правопорушення України, йдеться про залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні. Суб`єктом правопорушення є фізично осудна особа, яка досягла шістнадцятирічного віку.

Виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Суд враховує те, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Таким чином аналізуючи все вище наведене вбачаю в діях ОСОБА_1 , склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП «Залишення місця дорожньо-транспортної пригоди».

При обранні адмінстягнення також враховую особу винного який залишила місце ДТП, його вік, характер вчиненого правопорушення та наслідки.

Тобто, із врахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу, що згідно ст.23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 40-1 КпАП України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір, який сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283 КпАП України, суддя -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору на користь держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.В. Крамар