Справа № 161/6069/20
Провадження № 3/161/1951/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 червня 2020 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Івасюта Л.В., з участю ОСОБА_1 , його представника -адвоката Нагурного Є.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого пенсіонера,-

- за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

10.04.2020 року о 11 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 перебував в супермаркеті «Сільпо» за адресою: м.Луцьк, вул.Грушевського, 2, без засобів індивідуального захисту, зокрема, респіратора або захисної маски, чим порушив постанову Кабінету Міністрів України від 02.04.2020р. №255 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-COV-2, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП не визнав та пояснив, що дійсно 10.04.2020р. він перебував у супермармаркеті «Сільпо», без засобів індивідуального захисту, оскільки вважає, що такий захист для нього є недоречним. Працівники супермаркету застосовували щодо нього насильство, не випускаючи його з супермаркету.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, його вина підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні, в якості свідка, начальника охорони супермаркету «Сільпо» ОСОБА_2 , який пояснив, що ОСОБА_1 10.04.2020р. близько 11год.30 хв. намагався зайти в супермаркет «Сільпо», без засобів індивідуального захисту, на його неодноразові зауваження не реагував, поводив себе агресивно, після чого зайшов в супермаркет, і перебував там впродовж 25 хвилин без засобів індивідуального захисту, в зв`язку з чим було викликано поліцію та складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, також підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 158944 від 10 квітня 2020 року, відеозаписом з місця вчинення адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнавав факт перебування в супермаркеті без засобів індивідуального захисту.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико -санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»

№1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Законом України №530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19 )» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст.44-3,такого змісту : «стаття 44-3 . Порушення правил щодо карантину людей.

Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Із змісту положень ч. 1, 3, 4 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Постановою Кабінету Міністрів Українивід 11березня 2020року №211«Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (на час вчинення правопорушення) заборонено з 6 квітня 2020 р. перебування в громадських місцях без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно; перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус (пп. 1, 16 п. 1).

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

У зв`язку з вищевикладеним, суддя дійшов висновку , що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Враховуючи особу порушника, характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.44-3 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті у мінімальному розмірі, що становить 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Відомостей про наявність у правопорушника пільг по сплаті судового збору, які передбачені ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Отже, на підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір, в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 44-3, 283, 284, 285, 289 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Штраф слід сплатити за наступними реквізитами: рахунок отримувача: UA0003550, назва отримувача коштів: УК у м.Луцьку/м.Луцьк/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009628, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банка отримувача (МФО): 899998.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що становить 34000грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106. Призначення платежу: судовий збір за позовом (ПІБ або назва установи, організації позивача), Луцький міськрайонний суд Волинської області (назва суду, де розглядається справа), код за (код суду, де розглядається справа).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.В. Івасюта