ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2020 Справа №607/9909/20

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Любомира Михайлівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працює, за частиною 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Уповноваженою особою Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 11 червня 2020

$

року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №712910 за ч. 1 ст. 51 Кодексу України по адміністративні правопорушення.

Зі вказаного протоколу вбачається, що « 22 травня 2020 року близько 20 год. 25 хв. гр. ОСОБА_1 перебуваючи в магазині «Рукавичка» по вул. Острозького, 18 м. Тернополі , таємно викрала з полиці магазину масло столове «Селянське» 200 грам за ціною 49,96 грн, цукерки «Ліщина», 0,31 грам за ціною 54,27 грн, на загальну суму 103,23 грн , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП ».

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП; свою вину у вчинені зазначеного адміністративного правопорушення заперечила. Вказала що ніяких протиправних дій не вчиняла, ніяких крадіжок не вчиняла , доказів зворотнього не має .

Окрім протоколу серії АПР18 №712910 від 11 червня 2020 року в матеріалах справи наявні - заява від 01 червня 2020 року на ім`я начальника Тернопільського ВП Головного управління Національної ' поліції в Тернопільській області Бизель Марії Володимирівни про те,що вона просить притягнути до адмінвідповідальності гр. ОСОБА_2 , яка 22 травня 2020 року перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» по вул. Острозького, 18 у м. Тернополі, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку товарно-матеріальних цінностей на суму 103,23 грн; письмові пояснення ОСОБА_3 від 01 червня 2020 року про те, що вона працює у магазині «Рукавичка» по вул. Острозького у м. Тернополі, при перегляді камер відеоспостереження виявила крадіжку товарно-матеріальних

цінностей, що мало місце 22. 05.2020 р. Більше з даного приводу нічого добавити не може; Акт № 219 від 01 червня 2020 року про те, що комісія , складу якої не зазначено, зробила огляд товару, який підлягає до списання (уцінці) - масло верш. Селянське 200 грм, ціна 48,96 грн,, цук. Ліщина 1 кг 6 кг ціна 175,089 грн, сума 54,27 грн, загалом на суму 103,23 грн.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський. порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За частиною 1 статті 51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати .

Згідно із п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 у справі щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст.14-1 КУпАП зазначено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Обвинувачення повинно бути конкретним і не порушувати прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, оскільки захищатися від не конкретного звинувачення не можливо.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Маlofeyevav.Russia», рішення від

30.05.2013,заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно із вимогами ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також іншими документами.

З цього слідує, що протоколи про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актами обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Натомість , всупереч вимогам ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 712911 від 11 червня 2020 року , не викладена суть адміністративного правопорушення, обставини правопорушення викладені нечітко (неконкретизовані ), не вказано власника майна, хоча потерпілою у протоколі вказана ОСОБА_3 .

Так само жодним із досліджених судом доказів, які були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку,зміцнення законності,запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до вимог статті 280 КУпАП, суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком. Також, відповідно усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі

додержання законів, зміцнення законності.

Будь-які докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні

адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 ст. 51

КУпАП у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд приходить до переконання про те , що у діях

ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення

передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про

адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і

складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 відсутній склад

правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП , а тому провадження у

справі про адміністративне правопорушення щодо неї, відповідно до

положень ст. 247 КУпАП, необхідно закрити за відсутності складу

адміністративного правопорушення.

Керуючись частиною 1 статті 51, пунктом 1 частинні статті 247,

статтями 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні

правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 Кодексу

України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу

адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання

апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником,

потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення

постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду

через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка