Справа № 752/4734/20 Суддя в суді першої інст. - Валігура Д.М.
Провадження № 33/824/2160/2020 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19червня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участі:

особи,

яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника - Осадчої К.О.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Осадчої К.О. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.05.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, ОСОБА_1 23.02.2020 року о 03 год. 51 хв. в м. Києві по Столичному шосе, 2, керуючи автомобілем «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної швидкості та здійснив наїзд на перешкоду (відбійник), що призвело до пошкодження транспортного засобу. Тобто, ОСОБА_1 своїми діями порушив п.п. 2.3 б), 12.1 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 травня2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, адвокат Осадча К.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову першої інстанції скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова судді І-ї інстанції прийнята в порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що ОСОБА_1 , рухаючись у напрямку дому по Столичному шосе зі швидкістю 50-60 км/год приблизно о 3 годині 30 хвилин, внаслідок об'їзду тварини, яка вибігла на дорогу, допустив зіткнення з відбійником та пошкодив свій автомобіль. Натомість, в матеріалах справи відсуні докази, що відбійник також був пошкоджено, тобто ОСОБА_1 не було нанесено шкоди іншим транспортним засобам та майну.

Вважає, що заподіяння механічних ушкоджень власному технічному засобу не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зазначає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, вказує, що ПДР України не містять визначення поняття "безпека дорожнього руху".

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді, і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

За змістом вимог п.2.3 "б" ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

При прийняті рішення щодо ОСОБА_1 суддею першої інстанції було дотримано вказані вимоги закону.

Висновок суду І-ї інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 080793 від 23 лютого 2020 року, складеним щодо ОСОБА_1 та з якого вбачається, що водій погодився з обставинами, викладеними у протоколі та визнав вину у порушенні вимог ПДР України; схемою ДТП від 23.02.2020 року, яка складена в установленому законом порядку та підписана Григор`євим Р.С. без жодних зауважень до неї, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які повністю відтворюють обставини дорожньо-транспортної пригоди, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані докази, на думку апеляційного суду, є достатніми, належними, допустимими та беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.3 "б" та п.12.1 ПДР України.

Аналізуючи вищевикладене та враховуючи механізм та характер пошкодження транспортного засобу, а також наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, належить дійти висновку, що дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам ПДР України та знаходились в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Суд критично оцінює твердження захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки це суперечить об`єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи, а також спростовуються наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами, дослідженими під час судового розгляду як в суді І-ї інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги.

Крім того, посилання апелянта на те, що заподіяння механічних ушкоджень власному технічному засобу не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не грунтується на вимогах закону. Всупереч доводам захисника, на думку апеляційного суду, в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке виразилося у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження його транспортного засобу.

Водночас, при вирішенні питання про вид стягнення суддя І-ї інстанції не в повній мірі врахував обставини справи та характер вчиненого правопорушення.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, характер допущеного ОСОБА_1 порушення є незначним, тяжких наслідків від вчиненого ним не настало.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є занадто суворим.

На думку апеляційного суду, адміністративне стягнення у виді штрафу в даному конкретному випадку є достатнім для належного виховання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та таким, що сприятиме запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Зважаючи на вищевикладене, вважаю за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову місцевого суду змінити в частині накладеного стягнення та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Осадчої К.О. задовольнити частково.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 ст.124 КУпАП - змінити в частині призначеного стягнення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко