Справа № 282/727/20
Провадження № 3/282/420/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року смт.Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Вальчук В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадяники України, пенсіонерки, за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2020 року на розгляд до Любарського районного суду з Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП України в Житомирській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , передбаченого ч.1ст.184 КУпАП. Згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 25.05.2020 року близько 02.год. ухилилась від виконання своїх опікунських обов`язків, а саме її неповнолітня онука ОСОБА_2 2003р.н., самовільно залишила місце свого проживання, де знаходилася в іншому населеному пункті декілька днів, що негативно вплинуло на умови їїжииття та виховання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у невиконанні опікунських обов`язків не визнала та пояснила, що вона є бабусею ОСОБА_2 та виховує її і допомагає останній. Однак враховуючи її підлітковий вік (17 років) онука не завжди її слухає та вчиняє так як сама вважає за потрібне. В той день онука дійсно пішла з дому нічого їй не сказала про те куди і на скільки часу вона йде. Через певний час вона викликала поліцію так як самостійно не могла її знайти. Працівниками поліції було знайдено онуку та повідомлено їй як опікуну. В результаті чого відносно неї працівники поліції склали відповідний протокол. Також доповнила, що спиртними напоями не зловживає і від виконання своїх опікунських обов`язків вона не ухиляється.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Чинним законодавством України про адміністративні правопорушення, а саме ст.245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Зазначена справа не оформлена таким чином, щоб були виконані зазначені вимоги закону.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.184 КУпАП, що передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

В свою чергу, неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездію, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі.

При цьому, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо. Суб`єктом правопорушень є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення від 25.05.2020 року серії АПР 18 №389297, в ньому не вказано та не розкрито суті адміністративного правопорушення, а саме не зазначено конкретні обставини порушення: в чому саме полягало невиконання ОСОБА_1 своїх опікунських обов`язків по відношенню до її неповнолітньої онуки та не конкретизовано, які саме необхідні умови життя та розвитку дитини не забезпечено, в чому саме це виражалося і які наслідки настали. Крім того, факт перебування в стані алкогольного сп`яніння нічим не підтверджений крім зазначення про це в самому протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП одним із елементів складу адміністративного правопорушення є вина правопорушника у формі умислу чи необережності.

У ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Так, у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено в чому проявилось неналежне виховання дитини, також в протоколі не зазначена форма вини ОСОБА_1 та чи є між неналежним вихованням дитини та наслідками (які також не вказані в протоколі) причинний зв`язок.

Таким чином, в протоколі не міститься всіх обов`язкових ознак складу адмінправопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП, в тому числі негативних наслідків, які настали внаслідок неналежного виховання дитини.

Будь-які належні, допустимі та достовірні докази, які б з достатністю вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП у справі відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України правопорушник не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а відповідно до ч.3 цієї ж статті, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на її користь.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому вважаю за необхідне провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7,9,245,247,251,254,256,257,278,280КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Вальчук В. В.