Провадження №3/932/1129/20
Справа №932/2327/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Марущак С.Л., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює водієм ТОВ «Криоген», мешкає: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12.02.2020, ОСОБА_1 12 лютого 2020 року, приблизно о 16 год. 20 хв., рухаючись в районі електроопори 66 по вул.Бориса Кротова в м.Дніпро, керуючи автомобілем «ГАЗ 3302-418» д/н НОМЕР_1 , порушуючи п.10.2 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306), під час буксирування автомобіля ГАЗ 3302-414» д/н НОМЕР_2 , при виїзді з прилеглої території, не надав переваги в русі автомобілю «КІА» д/н НОМЕР_3 , який допустив наїзд на буксирувальний трос, що спричинило пошкодження даного транспортного засобу.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, про день розгляду адміністративного матеріалу сповіщений належним чином, клопотання про відкладення розгляду матеріалу до суду не надіслав. За таких обставин, на підставі ст.268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, необхідним справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП провадженням закрити з наступних підстав.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до усталеної практики, Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює передбачені Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини стандарти та процедурні гарантії, встановлені для кримінальних проваджень (а саме - права на справедливий і публічний розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи кримінального обвинувачення; права бути негайно і детально поінформованим про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього) також на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно правових позицій Верховного Суду України, викладених у Постанові Пленуму N14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" суди при розгляді цих категорій справ повинні враховувати, що диспозиції цих норм є бланкетними, а тому суду слід ретельно з`ясовувати та зазначати у своєму рішенні, в чому саме полягали порушення, норми яких правил не додержані, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, що настали.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Викладене свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення 12 лютого 2020 року, приблизно о 16 год. 20 хв., ОСОБА_1 , рухаючись в районі електроопори 66 по вул.Бориса Кротова в м.Дніпро, керуючи автомобілем «ГАЗ 3302-418» д/н НОМЕР_1 , порушуючи п.10.2 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306), під час буксирування автомобіля ГАЗ 3302-414» д/н НОМЕР_2 , при виїзді з прилеглої території, не надав переваги в русі автомобілю «КІА» д/н НОМЕР_3 , який допустив наїзд на буксирувальний трос. В результаті ДТП автомобіль «КІА» д/н НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження.

Так, пунктом 10.2 ПДР України передбачено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Як вбачається зі схеми місця ДТП, яка підписана ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , фотокопій з місця пригоди, а також письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_3 , під час буксирування автомобіля ГАЗ 3302-414» д/н НОМЕР_2 , автомобілем «ГАЗ 3302-418» д/н НОМЕР_1 , дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок того, що під час буксирування, водій автомобіля «КІА» д/н НОМЕР_3 взагалі не бачив позначень буксирувального руху.

Отже, вищевикладене свідчить про те, що вищезазначена дорожньо-транспортна пригода відбулась не з причин недотримання водієм ОСОБА_1 п.10.2 ПДР України.

За таких обставин посилання у протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 на п.10.2. ПДР України є необґрунтованим та спростовується сукупністю наявних у справі доказів.

З урахуванням положень ч.2 ст. 251 КУпАП, відповідно до якої обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, працівниками поліції не надано будь-яких допустимих та належних доказів щодо недотримання ОСОБА_1 п.10.2 ПДР України, що знаходиться в причино-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, і таких доказів не встановлено під час судового розгляду.

За змістом протоколу та суті зазначеного у ньому правопорушення, він не містить посилання на інші можливі невідповідності у діях водія ОСОБА_1 вимогам Правил дорожнього руху, які б могли перебувати у причинному зв`язку із настанням ДТП.

Вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення на погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, давати оцінку наявності чи відсутності у діях ОСОБА_1 інших порушень Правил дорожнього руху, які не ставились у вину, суд позбавлений можливості, оскільки це суперечитиме як вимогам чинного законодавства, так і стандартам, встановленим ЄСПЛ.

А тому, суд вважає необхідним справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не доведена.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Бабушкінського районного суду С.Л.Марущак

м.Дніпропетровська