Справа №: 398/1827/20
провадження №: 3/398/862/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

"24" червня 2020 р., суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Ніколаєв М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 07.06.2020 року серії АПР18 № 381162, ОСОБА_1 , який перебував на самоізоляції за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , залишив місце самоізоляції та перебував на ринку продовольчому «Айсберг», за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, пр. Соборний, буд. 92, чим порушив вимоги п.п.3 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з урахуванням змін, внесених Постановою КМУ від 20.05.2020р. №392), тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію суду подав заву, в якій не погодився у звинувачені його в порушенні заходів карантинного режиму та пояснив, що при перетині кордону йому не було повідомлено про обов`язок самоізоляції, а також про порядок та умови вказаної самоізоляції.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Положенняст. 44-3 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма права є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретну норму нормативно-правового акту, яким встановлюється відповідні правила та якої не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Постановою КМУ № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 р. (в редакціїпостанови КМУ від 392 від 20.05.2020 року, яка була чинною на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення) на всій території України було установлено карантин з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р.

Відповідно до п.п.3 п.3 постанови КМУ від 20 травня 2020 року № 392 « Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та етапів послаблення протиепідемічних заходів» - на період дії карантину забороняється самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Відповідно до порядку проведення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією осіб, затвердженого постановою КМУ від 11 березня 2020 року № 211 визначається порядок та підстави для проведення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією осіб, які можуть сприяти поширенню інфекційних хвороб або входять до групи ризику щодо ускладненого перебігу або настання летальних випадків гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до якого в п.3 зазначено перелік осіб, які потребують самоізоляції, ними є:

1) особи, які мали контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування;

2) особи, щодо яких є підозра на інфікування, або особи, які хворіють на COVID-19 в легкій формі та не потребують госпіталізації;

3) особи, що дали згоду на самоізоляцію з використанням електронного сервісу Дій вдома Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - система) до перетину державного кордону або контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї;

4) особи, які досягли 60-річного віку, крім державних службовців і працівників державних органів та органів місцевого самоврядування, народних депутатів України та депутатів місцевих рад, суддів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, а також осіб, які здійснюють заходи, пов`язані з недопущенням поширення COVID-19, забезпечують діяльність підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, які:

провадять діяльність та надають послуги в галузях енергетики, хімічної промисловості, транспорту, у сферах інформаційно-комунікаційних технологій, електронних комунікацій, у банківському та фінансовому секторах, оборонній промисловості;

надають послуги у сферах життєзабезпечення населення, зокрема у сферах централізованого водопостачання, водовідведення, постачання електричної енергії і газу, виробництва продуктів харчування, сільського господарства, охорони здоров`я;

є комунальними, аварійними та рятувальними службами, службами екстреної допомоги населенню;

включені до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави;

є об`єктами потенційно небезпечних технологій і виробництв.

Відповідно до пунктів 4,5 Порядку з метою протидії поширенню COVID-19використовується система. До системи вноситься інформація про осіб, які потребують самоізоляції.

Пунктом 6 Порядку встановлено строк самоізоляції та порядок з якого цей строк починає плинути, а саме строк самоізоляції становить 14 днів для осіб, які:

мали контакт з хворим на COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування, з моменту контакту з хворим;

здійснили перетин державного кордону або перетин контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї та дали згоду на самоізоляцію з використанням системи через мобільний додаток, з моменту перетину державного кордону або контрольних пунктів в`їзду.

Відповідно до пункту 11 Порядку особи, які потребують самоізоляції, зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими спільно проживають.

Пунктом 12 Порядку встановлено, що поточний контроль за перебуванням особи в місці самоізоляції здійснюється за вибором особи в один із таких способів:

працівниками Національної поліції, Національної гвардії відповідно до внутрішнього порядку заходів з контролю за самоізоляцією, державних установ епідеміологічного профілю МОЗ, уповноваженими органами місцевого самоврядування посадовими особами;

за допомогою системи через мобільний додаток.

Особа вважається такою, що обрала здійснення контролю за допомогою системи через мобільний додаток, з моменту авторизації в ньому. До моменту авторизації поточний контроль здійснюється працівниками Національної поліції, Національної гвардії, державними установами епідеміологічного профілю МОЗ, посадовими особами уповноважених органами місцевого самоврядування.

Пунктом 18 Порядку визначено, що особам,які потребують самоізоляції (крім осіб, які мають лабораторно підтверджений діагноз COVID-19) та щодо яких органи соціального захисту внесли до системи відомості про неможливість їх соціального супроводу або щодо яких здійснюється поточний контроль за допомогою мобільного додатка, дозволяється:

двічі на день вигулювати домашніх тварин протягом не більше ніж однієї години на добу за умови використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або медичних масок без клапану видиху;

відвідування місць торгівлі продуктами харчування, засобами гігієни, лікарськими засобами, медичними виробами, які розміщені на відстані не більше ніж 2 кілометри від місця самоізоляції, щодня протягом двох годин на добу за умови використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або медичних масок без клапану видиху.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції Україниніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали додані до протоколу, суд вважає, що вони не містять взагалі жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 входить до переліку осіб, що потребує самоізоляції, відсутні відомості щодо підстави вимоги самоізоляції. Також відсутні відомості про те, хто призначив йому зобов`язання щодо самоізоляції, період, з якого починається самоізоляція, повідомлення про відповідальність за порушення режиму самоізоляції та надання неправдивих даних, відомості з Єдиного державного веб-порталу електронних послуг. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 мав можливість отримати піклування про нього у період самоізоляції іншими особами або органами соціального захисту, а тому суд вважає, що відвідування ним місця торгівлі продуктами харчування за таких обставин є дозволеним навіть в умовах самоізоляції (відповідно до п.18 Правил).

Підсумовуючи викладене, вважаю, що обставини, які викладені в протоколі не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченогост. 44-3 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі. Крім того, матеріали справи не містять доказів, на основі яких у визначеному законом порядку суд має встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а суд позбавлений можливості самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст.283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя М.В.Ніколаєв