Справа № 750/3672/20
Провадження № 3/750/1139/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

при секретарі - Бублик Т.М.,

захисника - Бабинця С.В.

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130, ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно складених протоколів про адміністративне правопорушення, 02.05.2020 о 09:00 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Мезенцева, 38 керував транспортним засобом ВАЗ 2111, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 02.05.2020 о 09 год. 50 хв. ОСОБА_1 за адресою м. Чернігів, вул. Мезінцева, 38, знаходячись у громадському місці, висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції та вдарив дверима автомобіля ВАЗ 2111 д.н.з. НОМЕР_1 працівника поліції, при виконанні службових обов`язків - лейтенанта поліції ОСОБА_2 , чим порушив громадський та спокій громадян, за що передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився та пояснив, що його зупинили працівники поліції безпідставно та провели обшук автомобіля без його згоди. Алкогольні напої він не вживав і погоджувався проїхати до лікаря на освідування, але працівники поліції відмовили у цьому, запропонувавши пройти тест за допомогою приладу Драгер, але він відмовився, оскільки через епідемію коронавірусу боявся за своє здоров`я, так як прилад у них був розпакований і коли вони йому надали прилад, трубка випала на підлогу. Він не погоджується з тим, що нібито відмовився проходити медичний огляд в присутності свідків. Він навпаки пропонував пройти медичний огляд в лікарні і казав це при свідках, більш того, зазначив про це в поясненнях до протоколу. Жодних хуліганських дій він також не вчиняв. Співробітники поліції, застосувавши фізичну силу, намагались витягти його з автомобіля, коли він вже сів, але перед тим він запитував, чи може бути вільним, на що йому ніхто нічого не відповів. Тоді він і сів до автомобіля, а працівники поліції почали його витягати та заламувати руки, викручували, спричинивши сильний біль, тому, відповідно, він почав лаятися нецензурною лексикою і просив послабити йому руки, бо було боляче, але працівники поліції жодним чином не реагували, насміхалися і робили те, що їм хотілось. Він міг вдарити поліцейського дверцятами автомобіля, коли сідав до автомобіля, це відбулось у зв`язку з тим, що він просто не помітив. Поряд ніяких громадян не було.

Опитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_2 суду пояснила, що 02.05.2020 вони отримали виклик по рації щодо надання допомоги іншому патрулю. Прибувши на місце пригоди, було виявлено водія з ознаками алкогольного сп`яніння, який чіплявся до громадян, ображав працівників поліції. Водію було повідомлено про відсторонення від керування транспортним засобом, але він сів за кермо і намагався здійснити рух, тому його автомобіль було заблоковано патрульними. Вона підійшла до водія, а він, закриваючи двері автомобіля, вдарив її ними, тілесних ушкоджень вона при цьому не отримала. Після цього до нього була застосована фізична сила відповідно до закону «Про Національну поліцію». У перехожих пояснення не відбирали. Водій висловлювався на її адресу та на адресу інших працівників поліції нецензурною лайкою, чому протокол складено саме за ст.173 КУпАП їй невідомо.

Опитаний в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що 02.05.2020 він складав протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 Перебуваючи на службі, ними був помічений автомобіль, який порушив рядність проїзду, вони зупинили автомобіль. Під час спілкування з водієм були помічені ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти тест за допомогою приладу «Драгер», на що водій відмовився, пославшись на епідемію, тоді водію було запропоновано пройти освідування у лікаря, на що він також відмовився. Водій спочатку сидів в машині, а свідки стояли на вулиці, потім бігав, комусь телефонував. Коли він майже склав протокол, то ОСОБА_1 погодився пройти освідування у лікаря і зазначив про це у своїх поясненнях, але протокол вже був складений, тому до лікарні не поїхали. Він міг самостійно пройти освідування у лікаря, але направлення він йому не видавав. Під час складання протоколу особа хотіла поїхати з місця пригоди і він викликав на допомогу інший екіпаж. До водія підійшла інспектор ОСОБА_2 , щоб перешкодити його виїзду з місця, і в цей час водій вдарив її дверима.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, письмові пояснення яких знаходяться у наданих суду матеріалах, в судове засідання не з`явились, незважаючи на те, що про розгляд справи сповіщались належним чином та завчасно, шляхом направленням рекомендованих листів.

Захисник Бабинець С.В. просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення. При цьому, пунктом 1 ч.1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши надані суду докази по справі, враховуючи, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, свідка, відеозапис до протоколу, що був оглянутий в судовому засіданні, суд приходить до наступного висновку.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову особи, що керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №275913 від 02.05.2020 було складено відносно ОСОБА_1 за порушення останнім пункту 2.5 ПДР України, тобто за відмову на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 5 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі по тексту Інструкція), перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. З пункту 6 розділу ІІ Інструкції слідує, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, в якості яких не можуть бути залучені поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Разом з тим, з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та відеозапису, переглянутого в судовому засіданні, не слідує, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме у присутності свідків, і як слідує з його пояснень, в тому числі, викладених і у протоколі, він не відмовлявся пройти таке освідування у медичному закладі. Тобто, докази, які б підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, у матеріалах справи відсутні. Будь-які інші дані, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі, стосовно порушення вимог п. 2.5 ПДР, у матеріалах справи відсутні і суду надані не були.

Таким чином, беручи до уваги викладене, а саме, недоведеність того, що особа, яка керувала транспортним засобом, відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки належні та допустимі докази цього відсутні, а один лише протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч.1 статті 130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки обставини, викладені в протоколі інспектором, не підтверджуються сукупністю наданих доказів, спростовуються як поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і даними відеозапису, долученого до протоколу. Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд не може взяти до уваги, оскільки вказані особи в судове засідання не з`явились, а викладена ними інформація спростовується переглянутим відеозаписом. Отже, протокол не відповідає вимозі його достатності, що є підставою для закриття справи.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме дрібного хуліганства, то проявом хуліганських дій є будь-які протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Відповідно до роз`яснень пунктів 15-16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 року № 10 "Про судову практику у справах про хуліганство", судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. Суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст. 173 КУпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.

Надані на розгляд адміністративні матеріали не містять доказів на підтвердження ознак дрібного хуліганства, вчиненого саме з метою порушення громадського порядку та спокою громадян, так як метою дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, було не порушення громадського порядку, а незаконна форма реалізації його права на захист під час проходження водієм процедури для визнання стану на алкогольне сп`яніння. За таких умов, відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. В даному випадку, дії ОСОБА_1 не вірно кваліфіковані за ст. 173 КУпАП, як порушення громадського порядку та спокою громадян, ймовірно дії порушника були спрямовані в перешкоджанні або непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції, які б мали кваліфікуватися за ст. 185 КУпАП. Таким чином, неправильно визначений об`єкт посягання на суспільні правовідносини, а відтак є підставою для закриття адміністративного провадження відносно порушника за ст. 173 КУпАП, оскільки за нормами КУпАП суд не наділений повноваженнями самостійної кваліфікації чи перекваліфікації діяння.

Таким чином, із наданих суду матеріалів справи, однозначно не слідує, що ОСОБА_1 були вчинені порушення, передбачені ч.1 ст. 130 та ст. 173 КУпАП, і це не спростовується вищенаведеними доказами справи. Суду не було надано належних доказів про відповідність протоколів про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 , обставинам справи та на підтвердження вини останнього у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 та ст. 173КУпАП, а провадження в справі закритю.

Керуючись ст. ст. 247 ч.1 п. 1, 284 п. 3 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, 173 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь