Справа № 453/729/20
№ провадження 3-зв/453/2/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 липня 2020 року суддя Сколівського районного суду Львівської області Курницька В.Я., розглянувши заяву судді Сколівського районного суду Львівської області Ясінського Ю.Є. про самовідвід від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1726 КУпАП (справа № 453/729/20; провадження № 3/453/469/20),

в с т а н о в и в:

03.07.2020 року до мого провадження надійшла вказана заява судді Ясінського Ю.Є. про самовідвід від участі у розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1726 КУпАП (справа № 453/729/20; провадження № 3/453/469/20). Заява обґрунтована тим, що відповідно до рішення Сколівської районної ради № 924 від 13.02.2020 року ОСОБА_1 є присяжною та залучена для здійснення правосуддя у справі № 453/605/20 (пров. №2-о/453/15/20), де він є головуючим суддею. Відтак, з метою попередження виникнення у подальшому підстав для сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді, правомірності ухваленого судового рішення, його слід відвести від розгляду даної справи.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що заявлений самовідвід обґрунтованим і такий, що підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

У Кодексі про адміністративні правопорушення України, на відміну від ЦПК, КПК, КАСУ, відсутня норма, яка б передбачала порядок розгляду заяв про відвід (самовідвід).

В той же час, згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із висновками, викладеними у п.п. 49, 53 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Білуха проти України", п. 70 Рішення цього ж суду у справі "Мироненко і Мартенко проти України" наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній конкретній справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться". Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Відповідно до ст.ст. 6,9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

У відповідності з ч.ч.1,2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно із статтею 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, роз`яснено, що суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу. Відчуття упередженості - це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях. Водночас слід розуміти, що зловживання самовідводом не допускається і може потягнути застосування дисциплінарної відповідальності. У цьому контексті зловживання правом на самовідвід означає недобросовісне використання суддею незначного приводу для того, щоб уникнути розгляду справи. За змістом коментованої сзаконтатті заявлення суддею самовідводу є допустимим лише у разі неможливості ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі.

Статтями 7, 8 Кодексу суддівської етики, встановлено, що суддя повинен старанно й неупереджено виконувати покладені на нього обов`язки, здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законом.

Зазначені обов`язки судді є професійними стандартами, що є тією моделлю поведінки, яку суддя повинен ставити своєю ціллю і якої повинен дотримуватися.

Враховуючи наведене, вважаю, що підстава для самовідводу визначена суддею Ясінським Ю.Є. є достатньою для задоволення заяви про самовідвід, оскільки усунення судді від участі у розгляді даної справи безумовно забезпечить гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції право на справедливий суд особі, яка притягається до адміністративної відповідальності і усуне будь які сумніви щодо порушення її прав.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суддя

п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід судді Сколівського районного суду Львівської області Ясінського Ю.Є., від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1726 КУпАП справа № 453/729/20; провадження № 3/453/469/20, задовольнити, справу передати до канцелярії суду для перерозподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Я. Курницька