справа № 415/3648/20
провадження № 3/415/965/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" червня 2020 р. місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Сєверодонецьк Луганської області, громадянки України, не одруженої, не є особою з інвалідністю, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , яка є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ухиляється від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітньої доньки, яка 17 травня 2020 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, пішла з дому та своєчасно не повернулась до місця мешкання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП визнала повністю, пояснивши, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю донькою ОСОБА_3 , яка 17 травня 2020 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, пішла гуляти та вчасно додому не повернулась, а оскільки, раніше такого з нею не траплялося, злякавшись за життя та здоров`я доньки, вона, приблизно о 23 годині 20 хвилин, звернулася до Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області з заявою про зникнення дитини. ОСОБА_4 повернулась додому самостійно лише о 4 годині ранку 18 травня 2020 року, а коли вона підходила до їх дому, її зупинили працівники поліції та повідомили, що її розшукують. У зв`язку з тим, що вона заявляла доньку у розшук, працівниками поліції відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення, другий примірник якого вона отримала 20.05.2020.. У вчиненому щиро розкаялася, свою провину усвідомила, з донькою провела виховну бесіду, в ході якої остання просила вибачення за вчинене та зобов`язалася подібного більше ніколи не вчиняти. Просила суд суворо її не наказувати, оскільки вона є одинокою матір`ю, і крім доньки ОСОБА_5 на її утриманні знаходяться також неповнолітні діти: син ОСОБА_6 , 2003 року народження, донька ОСОБА_7 , 2005 року народження, донька ОСОБА_8 , 2008 року народження, син ОСОБА_9 , 2011 року народження, син ОСОБА_10 , 2012 року народження, донька Софія, 2014 року народження та вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, вислухавши пояснення правопорушниці та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушницею у судовому засіданні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі:

- поясненнями неповнолітньої ОСОБА_2 , наданих в присутності матері, згідно яких, 17 травня 2020 року, приблизно о 22 годині, вона пішла гуляти, але завчасно додому не повернулась, хоч і розуміла, що мама буде хвилюватися. Мобільний телефон вона забула вдома. 18 травня 2020 року, приблизно о 4 годині ранку, коли вона підійшла до свого дому, її зупинили працівники поліції та повідомили, що її мати подала заяву на її розшук (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про народження: НОМЕР_1 від 25.04.2003 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, згідно якої матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Положення ч.1 ст. 152 Сімейного кодексу України передбачають право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст.156 Сімейного кодексу України неповнолітні батьки мають такі ж права та обов`язки щодо дитини, як і повнолітні батьки, і можуть їх здійснювати самостійно.

Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, органом поліції кваліфіковані правильно, оскільки вона ухиляється від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітньої дитини.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушниці виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не є особою з інвалідністю, не працює, незаміжня, є одинокою матір`ю та має на утриманні 7-х неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_5 , 2003 року народження, сина ОСОБА_6 , 2003 року народження, доньку Аліну, 2005 року народження, доньку Єлизавету, 2008 року народження, сина ОСОБА_9 , 2011 року народження, сина ОСОБА_11 , 2012 року народження, доньку Софію, 2014 року народження, вперше притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні своєї провини не спростовувала, щиро розкаялася.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушниці, суд приймає до уваги повне визнання вини та щире розкаяння винної.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушниці, суд не вбачає.

У пункті 18 рішенні Європейського суду з прав людини від 16.10.2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії» (пункт 18) Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності, з огляду на те, що ОСОБА_1 вперше вчинила вказане правопорушення, свою провину усвідомила, щиро розкаялася, що є обставиною, що пом`якшує відповідальність, висловила критичну оцінку своїх дій, враховуючи всі обставини справи, які свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, відсутність суттєвих негативних наслідків від вчиненого, приймаючи до уваги дані про ОСОБА_1 , яка не є особою з інвалідністю, неодружена, не працює, є одинокою матір`ю та має на утриманні 7-х дітей, крім того, є підстави вважати, що вона не буде допускати подібного надалі, суд вважає за можливим застосувати до останньої ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 13, 24-1, ч.1 ст.184, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 184 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова