Справа № 944/2182/20
Провадження №3/944/1979/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2020 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., за участю адвоката Андрес О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ТзОВ "Львів АТП 14631", за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №908791 від 26.04.2020 року, ОСОБА_1 26 квітня 2020 року об 15 год. 45 хв. в смт.Краковець по вул.М.Вербицького, 23 Яворівського району Львівської області на території АЗС "ОККО", керуючи автобусом марки "VAN HOOL" д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював нерегулярні перевезенння пасажирів через державний кордон під час проведення в Україні карантинних заходів, не маючи при собі маршруту руху, погодженого з органами Національної поліії та перебував без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, чим порушив вимоги п.п.9 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, заперечив та пояснив, що здійснене ним 26 квітня 2020 року перевезення пасажирів не відноситься до регулярних, оскільки того дня йому зателефонував знайомий водій, який повідомив, що проводиться евакуація громадян України через державний кордон і не вистачає транспортний засобів для перевезення людей. Зважаючи на те, що автобус знаходився у нього на зберіганні він мав можливість надати таку допомогу. Вважає, що своїми діями не порушив вимоги п.п.9 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. Просить провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Андрес О.В. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністюв діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування клопотання зазначила, що пасажирські перевезення в режимі їх організації як нерегулярні здійснюються виключно автомобільними перевізниками, якими є фізичні чи юридичні особи, що здійснюють такі перевезення на комерційній основі чи за власний кошт. Проте, в будь-якому випадку така діяльність є господарською. ОСОБА_1 , працюючи на посаді водія у ТзОВ "Львів АТП 14631, самостійно не повноважний в силу закону, вступати в будь - які договірні відносини щодо здійснення нерегулярних перевезень. При здійсненні пасажирських перевезень в режимі організації як нерегулярні, водій автобуса, крім посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, повинен мати: копію договору автомобільного перевізника із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, копію договору обов`язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті, а також інформацію про автомобільного перевізника та страховика із зазначенням найменування, адреси, номера телефону, страхової суми тощо. Відсутність зазначених документів свідчить, що пасажирські перевезення не здійснювались в режимі нерегулярних.

Жодних належних та допустимих доказів, як б свідчили про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів, а відтак і вини ОСОБА_1 , матеріали даної справи не містять.

Також звертає увагу суду, що відповідно до наказу №25 від 29.03.2020 року діяльність ТзОВ "Львів АТП-14631" з 01.04.2020 року було зупинено, а автобус марки "VAN HOOL" д.н.з. НОМЕР_1 було передано на період карантину водію ОСОБА_1 для здійснення зберігання.

Тобто ТзОВ "Львів АТП-14631" як автомобільний перевізник, працівником якого є ОСОБА_1 , не укладав та не міг укладати жодних договорів із замовником (-ами) транспортних послуг, оскільки з 18.03.2020 року по сьогоднійшній день не здійснювало своєї господарської діяльності.

Також в ТзОВ "Львів АТП-14631" відсутні будь-які документи, що засвідчують оплату транспортних послуг, інші документи, що передбачені законодавством про транспорт, які б підтверджували здійснення нерегулярних перевезень.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він здійснював перевезення громадян, які поверталися на територію України із за кордону. Таке перевезення він здійснював автобусом який перебував в нього на зберіганні. І про укладення договорів, які б підтверджували здійснення останнім нерегулярних документів, не зазначає.

Крім цього, в протоколі відсутні будь-які відомості про свідків правопорушення, якими об`єктивно мали б бути особи, які були пасажирами транспортного засобу марки "VAN HOOL" д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та/або інші особи, які є чи могли б бути очевидцями правопорушення, із зазначенням прізвищ, імен, по батькові та місця проживання таких осіб, що є прямим порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Також зазначає, що наявні в матеріалах про адміністративне правопорушення рапорти інспектора СРПП №2 Яворівського ВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Карпи В.І. від 26.04.2020 року, 06.06.2020 року не можуть слугувати однозначними доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Просить провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, дослідивши матеріали справи та оглянувши відеозапис з нагрудної камери спостереження поліцейського, слід прийти до наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

Адміністративна відповідальність особи за ст. 44-3 КупАП передбачена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підпунктом 9 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 року, зі змінами і доповненнями (у редакції, чинній на час складання спірного протоколу) встановлено заборонити до 11 травня 2020 року:

- регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, крім перевезення:

- легковими автомобілями;

-службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами працівників підприємств, закладів та установ незалежно від форми власності, які забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, суб`єктів господарювання, які мають безперервний промисловий цикл, за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб і виключно за маршрутами руху, погодженими з органами Національної поліції, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів. Маршрути руху транспортних засобів, які були погоджені уповноваженим підрозділом Національної поліції в період дії карантину до 24 квітня 2020 р., вважаються такими, які продовжують діяти на період встановлення карантину згідно з цією постановою;

- працівників закладів та установ незалежно від форми власності, які забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, осіб, які виявили бажання бути донорами крові та (або) її компонентів, на підставі посвідчення донора крові та (або) її компонентів або на підставі довідки, що видається донору за місцем медичного обстеження чи давання крові та (або) її компонентів, суб`єктів господарювання, які мають безперервний промисловий цикл, за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів в міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспортному засобі, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах.

Норма статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначене посилання на конкретну норму права, визначену відповідним нормативно-правовим актом, що встановлює відповідні правила та якого саме правила (норми закону) не дотрималась особа, що притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», встановлено визначення «нерегулярних пасажирських перевезень» якими є перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт.

Послуги з перевезення пасажирів автобусами, згідно ч. 2 ст. 35 даного Закону, можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.

Частиною 5 статті 35 цього ж Закону встановлено, що перевезення пасажирів автобусами в режимі нерегулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах нерегулярних перевезень на договірних умовах із замовниками транспортних послуг.

Автомобільним перевізником є фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»)

Отже з наведеного слідує, що пасажирські перевезення в режимі їх організації як нерегулярні здійснюються виключно автомобільними перевізниками, якими є фізичні чи юридичні особи, що здійснюють такі перевезення на комерційній основі чи за власний кошт, проте, в будь-якому випадку така діяльність є господарською.

Згідно ч. 4 ст. 39 даного Закону, документи для нерегулярних пасажирських перевезень:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Водночас, пунктами 51, 52 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 року № 1184) встановлено, що нерегулярні перевезення пасажирів здійснюються на підставі замовлення юридичною або фізичною особою автобуса як разові перевезення організованої групи пасажирів за визначеним маршрутом згідно з договором про замовлення транспортного засобу. До нерегулярних перевезень належать : туристично-екскурсійні; весільні та святкові; ритуальні; одноразові перевезення до місць відпочинку; інші перевезення, що не заборонені пунктом 55 цих Правил. Крім іншого, відповідно до пункту 60 зазначених Правил, передній трафарет автобуса містить напис червоною фарбою «Нерегулярне перевезення» на білому фоні. Відсутність зазначених документів свідчить про не здійснення пасажирських перевезень в режимі їх організації як нерегулярні.

ОСОБА_1 , працюючи на посаді водія в ТзОВ "Львів АТП 14631", самостійно неповноважний в силу закону, вступати в будь - які договірні відносини щодо здійснення нерегулярних перевезень, оскільки стороною договору в таких відносинах виступатиме його роботодавець ТзОВ "Львів АТП 14631".

Наказом № 25 від 29.03.2020 року ТзОВ "Львів АТП 14631", як автомобільний перевізник, зупинило свою господарську діяльність на період запровадження карантину, починаючи з 01 квітня 2020 року і до часу його завершення.

Враховуючи наведене слід дійти висновку, що ТзОВ "Львів АТП 14631" як автомобільний перевізник, працівником якого є ОСОБА_1 , не укладав та не міг укладати жодних договорів із замовником транспортних послуг, оскільки станом на 24.04.2020 року не здійснював своєї господарської діяльності.

Окрім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 здійснював нерегулярні перевезенння пасажирів через державний кордон під час проведення в Україні карантинних заходів, не маючи при собі маршруту руху, погодженого з органами Національної поліії та перебував без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, однак, зважаючи на бланкетний характер ст. 44-3 КУпАП, посадовою особою, якою складено протокол не зазначено жодної правової норми, якою врегульовані відносини щодо нерегулярних перевезень, не долучено жодного документу, які б підтверджували факт здійснення ОСОБА_1 нерегулярних перевезення, в протоколі відсутні будь-які відомості про свідків правопорушення, якими об`єктивно мали б бути особи, які були пасажирами транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , або інші особи, які могли бути очевидцями правопорушення. Посадовою особою не встановлено чи особою, що притягається до відповідальності дійсно проводилося виконання саме нерегулярних перевезень, не зібрано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували винуватість особи у вказаному правопорушенні.

Крім цього, із відеозапису із нагрудної камери спостережен вбачається, що ОСОБА_1 26 квітня 2020 року об 15 год. 45 хв. в смт.Краковець по вул.М.Вербицького, 23 Яворівського району Львівської області на території АЗС "ОККО" перебував у одягнутому засобі індивідуального захисту, зокрема захисній масці.

Враховуючи вищенаведене, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП - порушення правил карантину людей, тобто протокол позбавлений доказової сили, а тому підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП немає.

Крім цього, в судовому засіданні уповноважена особа на складання протоколу про адміністративе правопорушення інспектор СРПП №2 Яворівського ВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції Карпа В.І. покликався на те, що вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, немає.

У відповідності до ст.1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на те, що поліцейськими не надано та в ході розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п 247ч. 1,283,284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Швед Н.П.