Справа № 199/4398/20
ПОСТАНОВА

іменем України

09 липня 2020 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1732 КУпАП,

-за участю особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

24.06.2020 року близько о 19 годині 00 хвилин, гр. ОСОБА_1 за місцем свого мешкання, а саме у АДРЕСА_1 , перебуваючи у п`яному вигляді, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, що полягало у висловлюванні у її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода гр. ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю заперечував на факти викладені у протоколі, наголошуючи що конфлікт з матір`ю вже давно минув, при цьому звинувативши свого відчима у постійних правопорушеннях.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, а саме у вчиненні домашнього насильства, повторно протягом року, доведена в повному обсязі наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 307214 від 24.06.2020 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- заявою про вчинене правопорушення від ОСОБА_2 відповідно до якої остання просить вжити заходів до її сина, ОСОБА_1 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчиняє насильство по відношенню до неї у зв`язку з чим вона просила органи поліції посприяти у його виселенні з її будинку;

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість правопорушника ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

За таких обставин дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.1732 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, повторно протягом року, оскільки ОСОБА_1 раніше неодноразового притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП на якого були накладені відповідні стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який вже неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за правопорушення відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 1732 КУпАП, та який знов вчинив адміністративне правопорушення відносно своєї матері, яка в силу свого похилого віку не могла чинити опір, що вказує на зухвалу поведінку ОСОБА_1 по відношенню до своєї самої рідною людини та визначає відсутність у нього моральних цінностей, що становлять систему загальних правил поведінки людини (соціальних норм), заснованих на співвідношенні критеріїв добра і зла, порядності й непорядності, людяності та жорстокості.

У зв`язку з цим, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що як джерело права суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Оскільки рішенням Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України», яке набуло статусу остаточного 30.01.2015 року та яким було констатовано порушення статті 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо негайного виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у виді арешту, вважаю за необхідне дану постанову про накладення стягнення у виді адміністративного арешту звернути до виконання після набрання нею законної сили, а строк адміністративного арешту відраховувати з моменту затримання особи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1732 КУпАП, адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб.

Постанову звернути до виконання після набрання нею законної сили.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 відраховувати з моменту його затримання.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В.Щербина-Почтовик

09.07.2020