Дата документу 16.06.2020
Справа № 501/1542/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Вергопуло К.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №414226, 23 квітня 2020 року, о 1700 годин, ОСОБА_1 , на вул.Пляжна, 33, в м.Чорноморську, Одеської області, в складі будівельної бригади виконував ремонтно-будівельні роботи, без будь-яких засобів особистої безпеки (захисні маски, рукавиці, окуляри, тощо), без проведення температурного режиму, тобто без її вимірювання, чим порушив п.п.2.1, 2.5 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року, ст.29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб».

ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с.16).

Вивчивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 278, 280 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- чи кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в порушення вимог ст.251 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Зокрема, до матеріалів справи не додано жодного доказу його вчинення, а саме: пояснень свідків, фото та відео-фіксації правопорушення; натомість до протоколу долучений диск, який не містить відеозапису; сам протокол про адміністративне правопорушення не містить підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим протокол підписано понятими, однак їх місце проживання не зазначено, пояснення понятих відсутні; а із пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вбачається, що на момент виконання будівельних робіт, він проживав за адресою будівельного об`єкту, тобто на вул.Пляжна, 33, в м.Чорноморську.

Суд звертає увагу, на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України прямо вказує особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на його користь.

Диспозицією статті 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них.

Згідно ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в редакції від 23 квітня 2020 року на усій території України встановлюється карантин з 12 березня до 11 травня 2020 року із забороною:

- пп.1 п.2 з 6 квітня 2020 р. перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно;

- пп.5 п.2 відвідування парків, скверів, зон відпочинку, лісопаркових та прибережних зон, крім вигулу домашніх тварин однією особою та в разі службової необхідності.

Згідно з роз`ясненнями щодо нових обмежувальних заходів на період карантину, наданими Кабінетом Міністрів України 04 квітня 2020 року, громадське місце - частина будь-якої споруди, яка доступна або відкрита для населення, в тому числі за плату (під`їзди, підземні переходи, стадіони; парки, сквери, дитячі майданчики, стадіони, зупинки громадського транспорту, ліфти, державні установи, медичні установи та інше). Тобто саме по собі перебування людини на вулиці не свідчить про те, що вона знаходиться в громадському місці.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину виконання будівельно-ремонтних робіт за адресою: Одеська обл., м.Чорноморськ, вул.Пляжна, 33, без вдягнутих засобів індивідуального захисту та вимірювання температури, чим порушено п.п.1, 5 п.2 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020р.

Норма статті 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи. Проте посилання посадової особи, якою складено вищезазначений протокол, на відповідні підпункти постанови КМУ не розкривають суті адміністративного правопорушення, оскільки в зазначених підпунктах немає обов`язку особи щодо вимірювання температури, а обов`язок перебування у вдягнутих засобах індивідуального захисту встановлений лише для громадських місць, натомість в протоколі зазначена лише адреса та не конкретизовано, що це за громадське місце.

Крім того, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» внесено зміни до Постанови КМУ № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострою респіраторної хвороби «COVID-19», спричиненої коронавірусом «SARS-CoV-2», а саме: пункти 2-13 цієї постанови виключено, тобто підпункти 1 та 5 пункту 2 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020р., порушення яких ставиться в провину ОСОБА_1 23 квітня 2020 року, виключені, а в новій постанові КМУ №392 від 20.05.2020р. немає заборони щодо перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, такий обов`язок встановлено лише для перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті, крім того відсутня заборона щодо відвідування парків, скверів, зон відпочинку, лісопаркових та прибережних зон, однак вищезазначені матеріали надійшли до суду лише 19 травня 2020 року, тобто за один день до вказаних змін, проте явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівниками Чорноморського ВП забезпечена не була, у зв`язку із чим розглянути справу до прийняття змін не передбачилось можливим.

Відповідно до ч.2 ст.8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до положень, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії"("Karelin v. Russia" заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, не може вважатися доведеною поза розумним сумнівом, а усі сумніви повинні тлумачитись на користь такої особи, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої винесено постанову, її представником, захисником.

Суддя

Постанова набрала законної сили «__»___________2020р.