БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 3/356/173/20
Справа № 356/370/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2020 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 22.08.2013 Баришівським РС Управління ДМС України в Київській області,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 059755 від 28.06.2020, складений поліцейським СРПП № 1 Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшим сержантом поліції Левченком С. Ю., у відповідності до якого водій ОСОБА_1 о 23 годині 00 хвилин 27.06.2020 по вул. Садова в м. Березань Київської області керував автомобілем AUDI 80, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря за адресою: м. Березань, вул. Михайлівська, 50. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, його дії кваліфіковані як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином у відповідності з вимогами ст. 277-2 КУпАП, а саме поштою рекомендованим листом з повідомленням за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.20). Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи вказане, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 268 КУпАП, згідно яких при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та додані до них докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відтак, обставини вчинення правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

За визначенням статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних та суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення, що є необхідними і достатніми для притягнення особи до юридичної відповідальності.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад адміністративного правопорушення.

За загальними правилами дії закону про відповідальність за адміністративні правопорушення в часі, встановленими ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену частиною 2 статті 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, повторним відповідно до ст. 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Враховуючи вказане, за диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП, особливістю обєктивної сторони наявність в діях винної особи ознаки повторності вчинення нею відповідних, вказаних в диспозиції частини першої цієї статті діянь, а саме повторно протягом року, що передує вчиненню даного правопорушення, за які особа була піддана адміністративному стягненню, що входить до предмету доказування в даній категорії справ.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

У Рекомендації № R (91) 1 Комітета Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, як вбачається зі змісту наданого суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 059755 від 28.06.2020, викладені в ньому фактичні обставини події правопорушення фактично охоплюються змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та не містять жодної вказівки на будь-яке попереднє (повторне) протягом року вчинення особою дій, зазначених в частині 1 цієї статті, а також притягнення даної особи до відповідальності за їх вчинення, що в сукупності утворює ознаку повторності як обов`язковий елемент складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, вчинення якого ставиться у вину громадянину ОСОБА_1 .

За таких обставин, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення суть (фабула) правопорушення не відповідає змісту диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia) no. 926/08 від 20.09.2016 ЄСПЛ зауважив, що з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, є недопустимим уточнення у судовому рішенні фабули правопорушення, усунення певних розбіжностей та неточностей, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такий підхід становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції у частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (заява № 16437/04), при оцінці доказів судам слід керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, невідповідність викладеної в протоколі про адміністративне фабули адміністративного правопорушення фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації дій правопорушника, відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки повторності як обов`язкової ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тягне за собою відсутність складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення та унеможливлює притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне провадження по справі відносно громадянина ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, ч. 2 ст. 130, 245, 247, 251-252, 254-255, 280, 283-284, 294 КУпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Суддя: І. О. Капшученко