ун. № 759/7952/20
пр. № 3/759/3622/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., за участю захисника Бутка Д.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

04.05.2020 о 05 годині 00 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Рубежівська, 24 в м. Києві. Зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння згідно із ознаками такого стану, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Однак ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

ОСОБА_1 при розгляді справи пояснив, що у нічний час 04.05.2020 він знаходився біля свого будинку № 24 по вул. Рубежівській в м. Києві, де під будинком був припаркований автомобіль «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить його другу. Він спочатку мав намір перепаркувати його, у зв`язку із чим сів за кермо автомобіля, але передумав, і вже коли вийшов з автомобіля до нього під`їхали працівники поліції. Інспектор поліції пропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння, однак він не розумів з яких підстав він мав його проходити, оскільки транспортним засобом не керував.

Свідок ОСОБА_2 , допитаний за клопотанням ОСОБА_1 , при розгляді справи пояснив, що 04.05.2020 приблизно з 04 год. до 05 год. ранку він йшов на роботу по вул. Рубежівська в м. Києві. Бачив, що біля автомобіля стоїть ОСОБА_1 , він з ним привітався, і майже одразу до нього підїхали працівники поліції. Про що працівники поліції спілкувались з ОСОБА_1 не знає, адже до них не підходив, оскільки поспішав на роботу.

Згідно положення пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 528414 від 04.05.2020 у ОСОБА_1 після його зупинки, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, поведінка, яке не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, саме тому на нього був складений даний протокол про адміністративне правопорушення в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Крім того, в протоколі зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вони були присутніми 04.05.2020 о 05 годині 20 хвилин за адресою: вул. Рубежівська, 24 в м. Києві при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно даних відеозапису із нагрудної камери працівника патрульної поліції, працівники патрульної поліції підійшли до ОСОБА_1 одразу після того, як він вийшов із автомобіля та у зв`язку із наявними в нього ознаками алкогольного сп`яніння запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому, працівником поліції було дотримано вимог процедури проходження такого огляду, зокрема, щодо надання на вибір ОСОБА_1 трубки, контрольного заміру. Однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, мотивуючи безпідставністю такого огляду, оскільки транспортним засобом він не керував.

Тобто, дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, повністю підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку у присутності двох свідків.

Вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, тому суддя кладе їх в основу даної постанови.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 та його захисника про не керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки, згідно даних відеозапису, працівники поліції неодноразово вказували, що ОСОБА_1 рухався заднім ходом. Крім того, на вказаному відеозаписі (файл DSJ 012) ОСОБА_1 спочатку сказав, що почав перепарковувати автомобіль, але передумав, а також вказав, що не вважає це керуванням, бо не рухався по дорозі. Разом з тим, після роз`яснення працівниками поліції суті поняття «керування», ОСОБА_1 почав вказувати, що він не починав рух, а лише мав намір.

Пояснення свідка ОСОБА_2 , як не підтверджують, так і не спростовують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 420 гривні 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик