Справа №461/2256/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., з участю представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працює, проживає: АДРЕСА_1 Закордонний паспорт НОМЕР_1 від 14.08.2018 виданий 4616

за ст. 472 Митного Кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :

05.12.2019 р. близько 05 год. 25 хв. гр. України ОСОБА_2 прямував з Республіки Польща в Україну, в якості пасажира, рейсовим автобусом марки «Scania» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що слідував по маршруту «Плезень-Трускавець», через митний кордон України в п/п Шегині м/п Мостиська Львівської митниці ДФС. У ході проведення письмового декларування гр. України ОСОБА_2 заявив про відсутність будь-яких речей, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню. Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №419», під час митного огляду автобуса в багажному відділенні без ознак приховування виявлено три клітчасті сумки, які гр. ОСОБА_2 визнав своїм та в яких виявлено не задекларований за встановленою формою товар, а саме: - одяг без ознак використання в асортименті різних торгових марок, в кількості 45 одиниць.

Під час надання письмових пояснень гр. України ОСОБА_2 зазначив, що взяв для перевезення у свого знайомого 3 сумки з особистими речами, про те що в них знаходиться новий одяг йому було не відомо.

Документів, що підтверджують вартість товару України ОСОБА_2 до митного оформлення не надав. У відповідності до ст. 257 МКУ, декларування здiйснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дiй) точних вiдомостей про товари, мету їх перемiщення через митний кордон України, а також вiдомостей, необхiдних для здiйснення їх митного контролю та митного оформлення. Таким чином, гр. України ОСОБА_2 переміщував через митний кордон України вищевказаний товар шляхом недекларування тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування та кількість).

Відповідно до висновку Управління товарознавчої, інженерно технічної та криміналістичної експертизи Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 17.02.2019 року №-0074, вартість вилучених предметів становить 138313,40 грн.

Дії ОСОБА_2 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 у суд не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням скерованим на адресу ОСОБА_2 в якому вказано дату, час та місце розгляду справи.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України заперечив, зокрема пояснив, що вилучений товар йому не належав, а належить його знайомому ОСОБА_3 . Разом з тим, ОСОБА_3 не повідомив ОСОБА_2 , що в сумках знаходяться нові речі, оскільки йому не було відомо про декларування товарів, які були його особистими речима про, що ним повідомлялося інспектору під час складення протоколу про адміністративне правопорушення. Висновок про право власності на вилучені товари працівниками Галицької митниці Дермитслужби зроблено на підставі його пояснень, однак таке свідчення ОСОБА_2 зумовлено тим, що він ніс відповідальність за цілісність вказаних речей і не хотів допустити їх знищення чи пошкодження. Просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Представник Галицької митниці Держмитслужби в судовому засіданні зазначив, що у діях ОСОБА_2 наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією статті 472 МК України.

Заслухавши доводи представника митниці, пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України, з огляду на наступне.

Факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується також наступними даними: протоколу про адміністративне правопорушення №4664/20900/19 від 05.12.2019 року, митною декларацією, контрольним талоном про проходження по «червоному коридору» від 14.05.2020 року, актом огляду (переогляду) товарів, траснпортних засобів, ручної поклажі та багажу, описом предметів вилучених у ОСОБА_2 від 05.12.2019 року, доповідною запискою державного інспектора від 06.12.2019, висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та дсоліджень № -0074 від 17.02.2020 року та інші матеріали справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Згідно з статтею 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Диспозиція статті 472Митного кодексу України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у недекларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів та ТЗ через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування) або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, нез`явлення за встановленою письмовою, усною або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму інших відомостей для митної мети.

Так, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною четвертою ст.374 Митного кодексу України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші ніж відкриті для повітряного сполучення пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг.

Відповідно до ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно ж до п. 8 ч.1 ст. 4 МК України, декларант особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Згідно з частиною першою статті 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч.1 ст. 266 МК України декларант виконує всі обов`язки і в повному обсязі несе відповідальність, передбачену Митним кодексом України, зокрема, на декларанта покладений обов`язок здійснювати декларування товарів за встановленою митним законодавством формою, тобто заявляти точні та достовірні відомості про товари (назва, код товару), які необхідні для здійснення їх митного контролю та оформлення.

Згідно із заявою про надання пояснень ОСОБА_3 , посвідченого нотаріусом у Празі Мгр. Ян Дитрих, перекладеного мовним центром «Вікторі» за реєстраційним номером 1443/2020, вказані речі у грудні 2019 року ним було передано ОСОБА_2 . Оскільки речі були його власністю, він не вважав за доцільне їх декларувати. При отриманні сумок з речима, їх вміст ОСОБА_2 не перевірявся.

Однак, вказані пояснення ОСОБА_3 не спростовують наявності у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України доведена повністю.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відсутні підстави для закриття провадження у справі, оскільки судом встановлена подія адміністративного правопорушення, а у діях ОСОБА_2 наявний склад делікту.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд вважає, що позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо відсутності у його діях порушень митних правил суд розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання призначення виду стягнення за порушення митних правил, з урахуванням характеру вчиненого порушення, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, обставин справи, суддя приходить до висновку, що до ОСОБА_2 слід застосувати стягнення в межах санкції статті 472 Митного кодексу України, якою передбачено вчинене правопорушення, а саме: штраф у розмірі 100 % вартості незадекларованих товарів у розмірі 138313,40 грн. з конфіскацією товару.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 слід стягнути в користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 420,40 грн., а на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати на зберігання товару у сумі 1 382,06 грн.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, ст.ст. 459, 461, 487, 526-528 МК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України та накласти стягнення 280 502,75 грн. штрафу в дохід держави.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 4664/20900/19 від 05.12.2019, а саме: одяг без ознак використання в асортименті різних торгових марок, в кількості 45 одиниць конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Галицької митниці Держмитслужби 1382,06 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України 420,40 грн. судового збору.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско.