ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1360/20

19 червня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі судді Грипіч Л. А. розглянувши матеріали, що надійшли від Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 30.11.2005 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області за ст. 185 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 488304 від 31.03.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 31.03.2020 року о 18 год. 10 хв. перебув в м. Костопіль, поблизу вул. Подільська, 11 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та справляв природні потреби. На зауваження поліцейського ОСОБА_2 припинити протиправні дії не відреагував та почав зухвало себе поводити, в грубій формі погрожував поліцейським фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного в протоколі правопорушення не визнав та пояснив, що 31.03.2020 року о 18 год. 10 хв. дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак непокори працівникам поліції не чинив та не погрожував їм фізичною розправою.

Заслухавши пояснення правопорушника та дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 488304 від 31.03.2020 року, письмові пояснення ОСОБА_3 від 28.03.2020 року, письмові пояснення ОСОБА_4 від 28.03.2020 року, рапорт поліцейського СРПП №1 Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції Булика Т. В. від 31.03.2020 року, а також з`ясувавши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

У відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пояснення ОСОБА_1 в ході судового розгляду не спростовано, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив дії, які пов`язані із злісною непокорою законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які долучені до матеріалів справи, як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, містять покази стосовно іншої особи, зокрема ОСОБА_5 і датовані від 28.03.2020 року, при цьому адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 31.03.2020 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку про те, що матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252, 283-284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяЛ. А. Грипіч