15.06.2020 Єдиний унікальний номер 205/2915/20
Єдиний унікальний номер 205/2915/2020
Номер провадження 3/205/1668/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до даних адміністративного протоколу серії ГП № 295455 від 19.04.2020 року було виявлено правопорушення, а саме, те, що 19.04.2020 року близько 00 год. 40 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Доблесна, біля будинку № 313, гр. ОСОБА_1 перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджуються громадянство чи його спеціальний статус, чим порушив вимоги п.п.16 п.2 Постанови КМУ від 11.03.2020 року за № 211, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП (порушення правил щодо карантину людей).

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд доходить висновку, що дану справу слід закрити за відсутністю в діях вказаної особи складу та події адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд, у відповідності до положеннями ст. ст.280,283 КУпАП, повинен з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності за нормою закону, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Однак, в наданих суду матеріалах справи на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, наявний лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції. Будь-які інші належні, достатні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а, відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст. 255 КУпАП.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Також слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, суд доходить висновку, що під час розгляду даної адміністративної справи достатніми, належними і допустимими доказами не підтверджено факт порушення вимог чинного законодавства, а саме: постанови КМУ від 11 березня 2020 року №211, та вимог статті 44-3 КУпАП, громадянином ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, в суду відсутні правові підстави для притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки у діяннях притягуваної особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 44-3, 247 ч.1 п. 1, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушеного за ст.44-3 КУпАП, - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга або протест прокурора на постанову суду подаються до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Д.В. Мовчан