справа №619/1234/20
провадження №3/619/1152/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Кононихіна Н. Ю., за участю секретаря судового засідання Мєщан І. О., адвоката Капельнікова В. Л., розглянув матеріали, які надійшли з Департаменту стратегічних розслідувань УСР в Харківській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, депутата Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, який мешкає згідно протоколу за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 будучі депутатом Проходівської сільської ради VII скликання суб`єктом декларування, згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року№ 1700-УІІ суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, несвоєчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, а саме 15.04.2019. Вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6КУпАП.

Встановлено, що згідно Рішення І сесії VII скликання від 05 листопада 2015, ОСОБА_1 є депутатом Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до статті 1 Закону №1700-УІІ визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке

законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до частини 1 статті 65 Закону №1700-VII за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

У відповідності до підпункту «б» пункту частини 1 статті З Закону №1700-VII депутата сільської ради віднесено до суб`єктів на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону №1700-VII, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (далі по тексу - Національне агентство) від 13.02.2020 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» передбачено чотири типи декларацій суб`єкта декларування :

щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація;

2)декларація суб`єкта декларування, який припиняє відповідну діяльність (декларація перед звільненням) - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а» та «в» пункту 2частини першої статті 3 Закону. Декларація «перед звільненням» охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування;

3)декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 0годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація;

4)декларація кандидата на посаду - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини третьої статті 45 Закону до призначення або обрання особи на посаду. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону №1700-УІІ особи, зазначенні у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

На виконання вимог частини 1 статті 45 Закону, ОСОБА_1 , будучи депутатом Проходівської сільської ради VII скликання, 15.04.2019, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік на сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, шляхом відповідної форми на веб-ресурсі.

Водночас встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, а саме 15.04.2019.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи депутатом Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, будучи, згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1700-УІІ, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, та згідно абзацу 14 частини 1 статті 1 цього ж Закону суб`єктом декларування, тав порушення вимог частини 1 статті 45 Закону №1700-У1І, несвоєчасно подав без поважних причин щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, 15.04.2019. чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 1726 КУпАП.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 1726 КУпАП, є місце роботи ОСОБА_1 , а саме Проходівська сільська рада Дергачівського району, розташована за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Малі Проходи, вулиця Маршала Конєва, 54, оскільки обов`язок подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування виник у ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що останній є депутатом Проходівської сільської рада Дергачівського району Харківської області.

Часом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 15 квітня 2019 року, тобто дата несвоєчасного подання декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 1726 КУпАП - є дата складання даного адміністративного протоколу.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 та його захисник просили закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, т.я. хоча правопорушник реально і здав декларацію 15.04.2019 за 2018 рік, однак, він не мав комп`ютера, здати декларацію доходів за 2018 рік в електронному варіанті йому допомагав секретар сільради, ймовірно що у 2019 році органами влади був подовжений строк для здачі декларації про доходи до червня 2019 року. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складений із численними процесуальними порушеннями.

Заслухавши думку прокурора, сторони захисту, правопорушника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про закриття провадження у справі з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складається уповноваженою на те посадовою особою, зокрема посадовою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) та Національного агентства з питань запобігання корупції (п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП), і повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддею встановлено, що при складенні протоколу було допущено низку порушень: з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 притягається до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, з довідки №02-18/63 від 13.02.2020 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, документального підтвердження адреси, зазначеної в протоколі немає, до протоколу не додано копію відповідного аркушу паспорту з відміткою про реєстрацію тощо.

З рапорту від 11.04.2020 вбачається, що було здійснено виїзд за місцем мешкання ОСОБА_1 з метою вручення йому протоколу про адміністративне правопорушення, від підпису в протоколі останній відмовився.

Жодних актів чи відміток у присутності свідків про відмову від надання пояснень особою, яка притягається до адміністративної відповідальності на а.с. 6-7, рапортів, тощо матеріали справи не містять. Відповідно, пояснення ОСОБА_1 відсутні, як і запис про відмову їх давати у присутності свідків.

Також в протоколі відсутній запис про відмову отримати протокол у присутності свідків з боку правопорушника або отримання другого примірника протоколу (а.с. 7).

На а.с. 7 відсутні дата та підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та відмітка про таку відмову з боку правопорушника, наявний тільки підпис особи, що склала протокол.

До протоколу долучені копії документів, що мають доказове значення, які не засвідчені належним чином, а саме роздруківки на а.с. 9-10. Вказаний недолік не може бути усунений в судовому засіданні, разом з тим є суттєвим по справі.

Суд роз`яснює, що відповідно до п. 5.27 Вимог до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55 відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче підпису. А також відповідно до п. 5.26 даних вимог, відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи.

Згідно постанови Дергачівського райсуду Харківської області від 30.04.2020 по справі «з відеозапису вбачається, що уповноважена особа ОСОБА_2 представився та коротко повідомив зміст протоколу ОСОБА_1 , запропонував йому ознайомитись з ним та отримати копію. Наданий відеозапис не містить підтверджень, що ОСОБА_1 пропонували надати пояснення; відсутні підтвердження того, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права». Однак, у судовому засіданні матеріали доказів, які знаходилися на електронних носіях не відкрилися, тож нема можливості їх дослідити у судовому засіданні, фактично дані докази відсутні у судовому засіданні на підтвердження вручення правопорушнику протоколу про адміністративне правопорушення та обставин даної процесуальної дії. У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 підтвердив, що уповноважена особа ОСОБА_2 представився та коротко повідомив зміст протоколу ОСОБА_1 , запропонував йому ознайомитись з ним та отримати копію, свідки при цьому були відсутні, також правопорушнику не були роз`яснені його права.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно з роз`ясненням Вищого спеціалізованого суду України N 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язанні з корупцією", судам слід мати на увазі, що адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч. 3 ст. 38 КУпАП). Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що датою фактичного виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є дата складання даного протоколу.

Однак, дані обставини не підтвердилися у судовому засіданні.

Матеріали щодо адміністративного правопорушення у відношенні ОСОБА_1 надійшли до суду 26 травня 2020 року.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно п.п.1 п.5 Розділу II «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №959/29089, суб`єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII з додержанням таких вимог: щорічна декларація подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Отже, днем вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1726 КУпАП, слід вважати наступний день після закінчення строку, передбаченого законом для подання щорічних декларацій, тобто після 00 год 00 хв 01 квітня 2019 року.

Такий висновок зокрема випливає із конституційних положень, передбачених ст.68 Конституції України, а також із положень ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», які передбачають обов`язок щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Щодо дня виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Відповідно до пункту 3 «Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій», затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 06 вересня 2016 року № 19 та зареєстрований Міністерством юстиції України від 15 листопада 2016 року за №1479/29609 (далі Порядок №19) перевірка факту подання декларацій та повідомлення Національного агентства про випадки неподання чи несвоєчасного подання декларацій покладаються на уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції відповідного органу, або інший структурний підрозділ такого органу (далі відповідальний підрозділ (особа)), визначений керівником органу.

Згідно з пунктом 4 Порядку №19 відповідальний підрозділ (особа) відповідного органу, а також Національне агентство у випадках, визначених Законом, перевіряє факт подання декларацій у такі строки: 1) щорічні декларації суб`єктів декларування протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій; 2) декларації суб`єктів декларування, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, упродовж п`яти робочих днів з дня такого припинення; якщо припинення зазначеної діяльності відбулося з ініціативи керівника органу, в якому працював суб`єкт декларування, упродовж п`яти робочих днів після спливання строку у двадцять робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Пунктом 6 Порядку №19 передбачено, що у випадку встановлення факту неподання чи несвоєчасного подання декларацій суб`єктами декларування відповідно до вимог Закону відповідальний підрозділ (особа) органу, в якому працюють (працювали) суб`єкти декларування, повідомляє про це Національне агентство упродовж трьох робочих днів з дня виявлення такого факту. Повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, надсилається засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення).

З матеріалів справи вбачається наступне.

24.12.2019 керівник Дергачівської місцевої прокуратури на виконання пункту 6 Порядку №19 направив повідомлення № 40-2750 про факт неподання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2018 рік.

20.01.2020 Департамент стратегічних розслідувань Харківської області ДСР НП України отримав вказане повідомлення.

03.02.2020 Департамент стратегічних розслідувань Харківської області ДСР НП України повідомив голову Проходівської сільради Дергачівського району Харківської області, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме несвоєчасне подання щорічної декларації за 2018 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід вважати 20.01.2020, тобто день, коли ця інформаціє офіційно стала відома Департаменту стратегічних розслідувань Харківської області ДСР НП України.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Зі змісту норм ст.ст. 38, 247 КУпАП слідує, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення. При цьому, в аспекті аналізу положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП суд повинен встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення не дивлячись на сплив строку, встановленого ст.38 КУпАП, яка виключає можливість накладення стягнення, а ніяк не звільнення від відповідальності. З огляду на це поєднання закриття справи на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП з одночасним визнанням вчинення адміністративного правопорушення не є взаємовиключним рішенням.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом тримісячного строку.

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Оскільки на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ст.38 КУпАП, то суддя дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247 ч.1 п.7, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.1726КУпАП у відношенні ОСОБА_1 підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. Ю. Кононихіна