КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
33/824/1596/2020 Суддя І інстанції - Хрипун С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 , захисника Давидової О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2020 року, про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно з постановою судді, 12.01.2020 приблизно о 01 годині 15 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Polo, номерний знак НОМЕР_1 , на 27 км а/д М06 Київ Чоп, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння кінцівок рук, бліде обличчя, зіниці очей не реагують на світло), на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та провадження у справі закрити.

Апелянт вказує, що суд неправильно встановив фактичні обставини справи щодо порушення працівниками поліції порядку направлення водія для проведення огляду, щодо упередженості свідків, які прибули на місце разом з поліцейськими, щодо неприбуття поліцейських на місце направлення водія для огляду, що стало причиною проходження водієм огляду без присутності поліцейських, щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення інспектором поліції, який не здійснював зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Суд, на думку апелянта, помилково дійшов до висновку щодо встановлення відмови ОСОБА_1 від огляду, оскільки ним чітко було відмовлено не в проходженні огляду, а в здійсненні пересування в автомобілі разом з патрульними та залишати свою автомашину на узбіччі.

Апелянт зазначає, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується відповідною довідкою і актом огляду.

Також апелянт стверджує, що у справі немає жодних законних доказів, які б могли довести його винуватість, а протокол про адміністративне правопорушення складно з грубими порушеннями вимог закону.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 ,та його захисника Давидової О.М., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2020 року, про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наведеними у постанові доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про те, що в їх присутності 12.01.2020 року водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому закону порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння на місці та в найближчому закладі охорони здоров`я, направленням від 12.01.2020 року на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського від 12.01.2020 року, на якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського, посилаючись на те, що йому треба їхати за матір`ю.

Посилання в апеляції на порушення поліцейськими вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що пропозиція проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння була проведена відповідно до встановленої процедури, а протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані про упередженість свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на письмові пояснення яких послався у постанові суддя районного суду.

Доводи апелянта на те, що суддею районного суду безпідставно та невмотивовано не взято до уваги наданий ОСОБА_1 висновок про відсутність ознак алкогольного сп`яніння є безпідставними.

Так, у постанові судді районного суду зазначено, що ОСОБА_1 притягується до відповідальності не за управління транспортним засобом у стані сп`яніння, а за відмову від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Окрім того, відповідно до ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, а при огляді ОСОБА_1 згідно з наданим висновком поліцейський присутнім не був.

При цьому посилання апелянта на те, що поліцейський не прибув до місця проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння є неспроможним, позаяк після відмови водія від проведення огляду на стан сп`яніння і складанні відповідного протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський не зобов`язаний був бути присутнім при проведенні огляду водія у закладі охорони здоров`я, який проводився з ініціативи водія.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю наведених у постанові судді районного суду доказів, відтак підстав для скасування постанови і закриття провадження у справі за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення нема.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2020 року, про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська