Справа № 931/180/20
Провадження № 3/931/84/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року смт. Локачі

Суддя Локачинського районного суду Кідиба Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Локачинського відділення поліції Горохівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №218912 від 03.03.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 03.03.2020 о 20:00 в с. Новий Загорів по вул. Першотравневій керував транспортним засобом мопедом "Мустанг", номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, на неодноразові пропозиції проходження тестування на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини не визнав, пояснив, що 03.03.2020 року у с. Новий Загорів він керував мопедом і, в`їхавши у вибоїну на дорозі, впав з мопеда та вдарився у припаркований автомобіль "BMW". Того дня він алкогольних напоїв не вживав. Після приїзду працівників поліції йому пропонувалось пройти тест на алкоголь на місці за допомогою приладу «Драгер», проте він відмовився, позаяк вважає його покази недостовірними. Він просив відвезти його в лікарню, однак працівники поліції завезли його тільки у відділ Локачинського ВП, звідки він пішов додому.

Захисник Колєсов М.Г. подав письмові пояснення у справі, які узгоджуються із поясненнями ОСОБА_1 . Крім того, вважає, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками поліції було допущено істотні порушення його прав та встановленого порядку визначення стану алкогольного сп`яніння. Вину у вчиненні правопорушення належним чином не доведено.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він не підписаний ОСОБА_1 . При цьому, в протоколі за ч.1 ст. 130 КУпАП у відповідних графах зазначено «відмовився». Факт відмови правопорушника від підпису в протоколі ніким не засвідчений.

Відповідно до фабули протоколу ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на неодноразові пропозиції проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння відмовився, вчинив ДТП, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Всупереч встановленому порядку, після відмови від проходження тесту на місці зупинки транспортного засобу та звернення про проходження огляду в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 був доставлений в районний центр смт. Локачі, але огляд в закладі охорони здоров`я проведений не був. Отже, відмова від проходження тесту, запропонованому поліцейським на місці зупинки, про що наведено в протоколі про адміністративне правопорушення, не утворює складу порушення п. 2.5 ПДР та відповідно складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки установлений порядок передбачає право водія пройти огляд в закладі охорони здоров`я, а обов`язок поліцейських забезпечити проходження такого огляду протягом двох годин. Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснили, що 03.03.2020 року орієнтовно о 20:00 вони приїхали в с. Новий Загорів на виклик по факту ДТП. У ОСОБА_1 були явні ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився від його проходження, так само він відмовився і від проходження медичного огляду в лікарні. Крім того, ОСОБА_2 пояснив, що відеофіксації відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду немає.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що в той день він був свідком того, як ОСОБА_1 після вчинення ДТП втікав з місця ДТП, мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію працівників поліції пройти тест на алкоголь та медичний огляд в лікарні відмовився.

Свідок ОСОБА_5 також підтвердила пояснення ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідків, працівників поліції, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановлено наступне.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Інспектор поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, зазначених вимог закону не виконав.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази, суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування саме транспортним засобом в стані сп`яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п.п. 8, 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровця. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а наявність свідків є обов`язковою.

Однак, вищезазначене направлення інспектором патрульної поліції не оформлялось і жодних ознак сп`яніння поліцейським не було зафіксовано.

У протоколі поліцейським зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, однак доказів вказаного не долучено, а протокол складено за порушення п.2.5 ПДР.

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішенні спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії та права осіб, обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення.

Європейський Суд неодноразово розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП, що з огляду на суворість передбаченого покарання, не є незначними, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції (п.55 рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, заява N 61406/00) та вважає такі адміністративні провадження по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

У даній справі судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, що в декілька раз перевищує розмір мінімальної заробітної плати в Україні, разом з позбавленням права керування транспортним засобом за ч.1 ст.130 КУпАП не є незначним, має каральний і стримуючий характер.

Таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, може бути віднесено до «кримінального по суті» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

В даному випадку ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, пояснив, що не відмовлявся від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Протокол про адміністративне правопорушення та пояснення осіб, які його складали, не можуть бути беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 , з огляду на положення п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції.

Як вбачається із перегляду диску із розміщеними на ньому відеофайлами, що долучений до матеріалів справи, відеозйомка велася із портативної відеокамери поліцейського, при цьому повна фіксація події, складення протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи відносно ОСОБА_1 - відсутня, що не дає можливості в повній мірі перевірити пояснення, надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівниками поліції, а також показання свідків.

Разом з тим, згідно із п.п. 5,6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в МЮ України 11 січня 2019 року за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора поліцейським відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Вищезазначені обставини свідчать про порушення працівником поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та матеріалів, долучених до нього.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011рокуN12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою, тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що у даній справі про адміністративне правопорушення не доведено факт відмови ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, що свідчить про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, і що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба