Справа № 503/797/20
Провадження №3/503/373/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сердюк Б.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 648198 складеного 02.06.2020 року, 02.06.2020 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 , на вул. Белінського в с. Лисогірка, висловлювалася нецензурною лайкою в присутності сторонніх осіб, чим порушила громадський порядок та спокій громадян. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що сварка виникла на території власного домоволодіння з приводу того, що хтось потоптав її город. Умислу порушувати громадський порядок вона не мала.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом диспозиції ст. 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі діяння, як нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян, інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. Тобто, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До протоколу, який надійшов до суду, додані письмові пояснення ОСОБА_2 від 02.06.2020 року, яка вказала, що 02.06.2020 року о 19 год. 50 хв. в неї виник конфлікт з ОСОБА_3 , який безпідставно ображав її нецензурними словами та звинувачував в тому, що її діти потоптали його город, письмові пояснення ОСОБА_4 від 02.06.2020 року, яка вказала, що 02.06.2020 року приблизно о 19 год. 30 хв. вона почула, як сусідка ОСОБА_1 кричала на її дітей. Після цього, вона підійшла до ОСОБА_1 та зробила їй зауваження, а через декілька хвилин підійшов ОСОБА_3 та почав висловлюватись нецензурною лайкою. Письмові пояснення ОСОБА_1 від 02.06.2020 року, яка вказала, що 02.06.2020 року приблизно о 19 год. 30 хв. вона помітила, що по межі бігають діти та почала на них сваритись. Потім вийшла ОСОБА_4 і вони почали сваритися, під час сварки вона висловлювалась нецензурною лайкою, письмові пояснення ОСОБА_3 від 02.06.2020 року, який вказав, що 02.06.2020 року о 19 год. 40 хв. він знаходився на території власного домоволодіння та почув, як його співмешканка ОСОБА_1 сварилась з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , через те, що їхні діти потоптали їм город. Потім він втрутився в даний конфлікт та почав висловлюватись нецензурною лайкою.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

При цьому такі дії мають вчинятися особою безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести під`їзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоров`я, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт, стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності.

Таким чином, наведені положення законодавства прямо передбачають, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу, мотивом явної неповаги до суспільства, тобто хуліганським мотивом.

Враховуючи вищевикладене, встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на території власного домоволодіння, після цього між сторонами виник конфлікт, під час якого ОСОБА_1 висловлювалася нецензурною лайкою в присутності сторонніх осіб.

Тобто судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на території власного домоволодіння, що не являється громадським місцем, громадський порядок та спокій громадян вона не порушувала, оскільки між сторонами виник конфлікт на побутовому ґрунті, внаслідок чого ОСОБА_1 висловилася нецензурними та образливими словами, після чого конфлікт припинився й громадський порядок та спокій інших громадян не було порушено. Наведені обставини свідчать про відсутність в діях учасників конфлікту хуліганського мотиву, а їхній умисел був спрямований на доведення правоти своїх особистих приватних інтересів, хоча й із застосуванням нецензурних висловлювань.

Таким чином, встановлені у судовому засіданні обставини, не підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, крім того, надані до протоколу матеріали не містять посилань на те, що діями ОСОБА_1 було порушено громадський порядок і спокій громадян в громадському місці.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що оцінюючи докази, суд повинен керуватися принципом доведення "поза розумним сумнівом", який сформульований в рішенні від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення даного принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) у відповідності до якого, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Отже, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема відсутність будь-яких доказів вини ОСОБА_1 , виникає розумний сумнів з приводу достовірності відомостей, внесених у протокол про адміністративне правопорушення.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

На підставі наданих суду та досліджених судом документів, суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, не знайшли свого підтвердження, оскільки суду не надані належні, достовірні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке їй інкримінується органами поліції, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.С. Сердюк