Справа № 567/516/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., з участю секретаря Клімович О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Волошина М.К.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли від Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, розлученого, офіційно не працевлаштованого (зі слів), місце проживання : АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

03 травня 2020 р. о 03 год. 55 хв. ОСОБА_1 в м.Острог по проспекту Незалежності, 24 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), від проходження медичного огляду на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 частково підтвердив обставини, викладені у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення, свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 03 березня 2020 р. у нічний час, який вказаний у протоколі, він разом з товаришем знаходився біля автомобіля марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що стояв в м.Острог на паркувальному майданчику перед центральним входом до НУ «Острозька академія», де вони фотографувалися з використанням мобільного телефону. Зазначив, що тієї ночі автомобілем не керував, останній стояв на парковці та коли під`їхала патрульна машина, то працівники поліції попросили пред`явити посвідчення водія, яке він надав. В подальшому працівник поліції забрав посвідчення водія, з яким пішов до службового автомобіля, де почав оформляти документи невідомого для нього змісту. Вказав, що юридичним власником вищевказаного автомобіля є інша особа, та він є фактичним власником автомобіля, доступ до керування якого не має ніхто, окрім нього, та право керування автомобілем він нікому не передає. Пояснив, що після того як під`їхали працівники поліції, останні залучили двох свідків та пропонували йому пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння з використанням алкотестера та чи пропонували пройти освідчення в медичному закладі він не може пригадати. На пропозицію працівників поліції пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння він відмовився. Мотиви своєї відмови пройти освідчення на стан сп`яніння ОСОБА_1 не зміг чітко пояснити та зазначив, що після приїзду працівників поліції в нього підвищився тиск, він був озлоблений на них, оскільки вважав їхні дії незаконними.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат Волошин М.К. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю подіїта складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що докази, які містяться в матеріалах справи є неналежними, а особу ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було в повній мірі ідентифіковано.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та доводи його захисника Волошина М.К. на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності виходить з наступного.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735 та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103.

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками такого стану, встановленими у вищезгаданій Інструкції, затвердженій спільним наказом МВС України та МОЗ України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та Направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу, ознаками алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 були запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Тобто працівники поліції вказали підстави у зв`язку з якими вони вважають, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та суд приходить до висновку про доведеність факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у присутності двох свідків виходячи з наступного.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису та з пояснень ОСОБА_2 , наданих ним у суді в частині відсутності доступу будь-яких інших осіб, окрім нього, до керування автомобілем, встановлено, що саме ОСОБА_2 03.05.2020р. о 03 год. 55 хв. перебував за кермом автомобіля марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався на паркувальному майданчику перед центральним в`їздом до НУ «Острозька академія», де декілька разів здійснював швидкісне прискорення автомобілем вперед-назад із застосуванням різкого гальмування, та після приїзду патрульного автомобіля поліції ОСОБА_2 одразу вийшов з автомобіля, вдаючи, що він не знаходився за кермом автомобіля та не керував останнім (файл shumaher, час 00:00 хв. - 02:35 хв.). В подальшому працівниками поліції було залучено 2 свідків ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), присутність яких ОСОБА_2 не заперечується, та у їх присутності запропоновано пройти освідчення на стан сп`яніння, однак ОСОБА_2 відмовився від проходження освідчення (файл PICT0002, 01:55 хв. - 02:05 хв.).

Окрім того, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що водій ОСОБА_1 двічі пояснював працівникам поліції, що вживав пиво у кількості 1,5 л (файл PICT0002, 01:35 хв. - 01:45 хв., файл PICT0003, 02:25 хв. - 02:40 хв.).

Вищевказані дії ОСОБА_2 повністю узгоджуються з тим, що він після зупинки автомобіля зізнався у вживанні спиртних напоїв, а відтак у нього були всі підстави ухилятися від освідчення на стан сп`яніння з метою уникнення від адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

В ході судового розгляду не встановлено підстав вважати, що поліцейські СРПП №3 Острозького ВП ГУНП в Рівненській області Марченко С.В. та ОСОБА_5 , перебуваючи при виконанні службових обов`язків, діяли упереджено по відношенню до ОСОБА_2 , переслідуючи інші цілі, а ніж передбачені законодавством у випадку виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 та його захисник не надали суду обгрунтованих доводів, які б спростовували обставини, встановлені поліцейськими та зафіксовані у процесуальних документах, зібраних у матеріалах справи, які було досліджено судом.

Доводи захисника Волошина М.К. на підтвердження спростування провини ОСОБА_2 , в яких він вказував на те, що працівниками поліції не було належним чином ідентифіковано особу ОСОБА_2 , суд до уваги не приймає, оскільки із складених працівниками поліції процесуальних документів вбачається, що особу останнього було встановлено з посвідчення водія та в протоколі про адміністративне правопорушення, в направленні на огляд водія транспортного засобу в медичному закладі його особу зазначено як ОСОБА_1 .

Окрім зазначеного, захисник на спростування провини ОСОБА_2 вказував на порушення працівниками поліції нормативно-правових актів в тій частині, що перед проведенням огляду ОСОБА_2 не був проінформований працівниками поліції про порядок проведення такого огляду, та суд не приймає такі доводи до уваги, оскільки на переконання суду доведення до відома водія про порядок проведення освідчення на стан сп`яніння з використанням алкотестера є доречним у випадку, коли водій погоджується пройти освідчення на стан сп`яніння. У випадку відмови водія від проходження освідчення на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням алкотестера, суд не вбачає порушень з боку працівника поліції, який не проінформував водія перед проведенням огляду про порядок його проведення, оскільки такі роз`яснення є недоречними при відмові водія від проходження освідчення на стан сп`яніння.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння від 03.05.2020 р. встановлено, що в ОСОБА_2 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя.

Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що поліцейським на місці зупинки транспортного засобу на ім`я ОСОБА_2 було складено направлення на огляд водія в медичному закладі з метою виявлення алкогольного сп`яніння, від проходження якого ОСОБА_2 відмовився.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 091878 від 03.05.2020р., ОСОБА_2 цього дня в м.Острог по проспекту Незалежності, 24 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), від проходження медичного огляду на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсність обставин, викладених у протоколі серії ДПР18 №091878 від 03.05.2020р., засвідчили своїми підписами у протоколі. Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено, і таких доказів не наведено ні ОСОБА_2 , ні його захисником.

Наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, відповідають вимогам достатності, допустимості та підтверджують факт порушення ОСОБА_2 вимог п.2.5 ПДР України та, відповідно, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустими суд не вбачає.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно довідки Острозького ВП ГУНП в Рівненській області від 12.05.2020 р. ОСОБА_2 03.05.2020 р. притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення не встановлено. При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги, що ОСОБА_2 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, за віком та станом здоров`я є працездатним, тяжких наслідків у результаті скоєного порушення не настало, а тому беручи до уваги, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, суд вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.23, 24, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 276, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме у сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 30 червня 2020р.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.