П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 530/796/20

Номер провадження 3/530/146/20

30.06.2020 року суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Должко С.Р. розглянувши матеріали, які надійшли від Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає в АДРЕСА_1 , не працюючого, індивідуальний ідентифікаційний номер суду невідомий,-

ВСТАНОВИВ :

До Зіньківського районного суду Полтавської області із Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції головного управління Національної поліції в Полтавській області надійшов адміністративний матеріал відносно громадянина ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено інспектором СРПП №4 Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області Яненком І.М..

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 13.06.2020 року, об 11 годині 55 хвилин, в с. Тарасівка, по вул. Шкільній, Зіньківського району, Полтавської області, керував скутером Хонда Діо, без державного номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з рота, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Норма ст.61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно частин 1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до норм КУпАП суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз"яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв"язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Нормами ст.251 КУпАП передбачено, що обов"язок щодо збирання доказів покаладється на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

В протоколі про адміністративне правопорушення БР №063251 вказано, що ОСОБА_1 , 13.06.2020 року, об 11 годині 55 хвилин, в с АДРЕСА_2 Тарасівка, по вул. Шкільній, Зіньківського району, Полтавської області, керував скутером. У графі до протоколу додається - будь-які відмітки відсутні, що вказує, на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення ніякі пояснення, відеодиск не додано.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказано, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти освідування на місці та в лікарняному закладі. Останній пояснив що дійсно він вживав спиртне та від проходження освідування відмовився. В зв`язку з цим у поясненнях відсутня інформація, що ОСОБА_1 керував 13.06.2020 року будь яким транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і свідки бачили даний факт.

Пояснень ОСОБА_1 по факту того що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння працівником поліції до протоколу не додано.

У протоколі про адміністративне правопорушення БР №063251 не вказано, що копія протоколу вручена ОСОБА_1 , що він відсторонений від керування транспортним засобом, що вказує на те, що ОСОБА_1 міг вести в руках транспортний засіб не керуючи ним.

У відповідності до матеріалів по справі про адміністративне правопорушення №530/796/20 відсутня інформація, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності на протязі 2019-2020 років та має посвідчення водія або немає.

Згідно опису матеріалів, що знаходяться в справі вказано: адміністративний протокол - аркуш справи 1; пояснення - аркуші справи 2-3.

Інспектором СРПП №4 Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області Яненком І.М. правопорушнику ОСОБА_1 не роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП так як відсутній підпис правопорушника.

Так, згідно ст. 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог ст.ст. 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, суд прийшов до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності для того законних підстав, направити до суду, адже ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію»).

Таке непрофесійне ставлення посадової особи інспектора СРПП №4 Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області Яненка ОСОБА_4 М. до свої посадових обов`язків призвело до складення протоколу з порушеннями вимог Інструкції та повернення матеріалу на доопрацювання.

В діях працівника поліції ОСОБА_5 , є суттєві порушення, що зачіпають права та інтереси громадян. При вказаних обставинах, суд вважає необхідним про вище викладене повідомити начальника ГУНП в Полтавській області та керівника Миргородської місцевої прокуратури для прийняття відповідних мір реагування та усунення подібних порушень Закону.

Керуючись ст. ст. 7, 282, 283, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Повідомити начальника ГУНП в Полтавській області та керівника Миргородської місцевої прокуратури про вказані недоліки для вжиття відповідних організаційно-правових заходів.

Про прийняті заходи повідомити Зіньківський районний суд Полтавської області у місячний строк з дня отримання даної постанови.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко