Справа №766/6698/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б.

захисника: Реви С.Л.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 185, 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 19.04.2020 р. серії ГП №534781, за змістом якого він 19.04.2020 р. о 20:00 годині в м. Херсоні по вул. Дорофеєва, 30, перебуваючи в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Також відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА №330095, за змістом якого він 19.04.2020 р. о 20:20 годині в м. Херсоні по вул. Дорофеєва, 38, перебуваючи в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння образливо висловлювався в сторону поліцейських, хапав за формений одяг поліцейського, на законну вимогу працівників поліції припинити правопорушення не реагував, погрожував фізичною розправою.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП як дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян та ст. 185 КУпАП як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчинених правопорушеннях не визнав. Дав показання про те, що дійсно ввечері 19.04.2020 р. разом зі своїм товаришем ОСОБА_3 йшов повз зупинку громадського транспорту, розташовану неподалік магазину «Велмарт». На зупинці перебувала, як потім з`ясувалось ОСОБА_4 , зі своїм знайомим, особисто вони не знайомі, але знає, що вона проживає неподалік нього. Вони з невідомих причин стали робити їм зауваження і між ними виникла невелика словесна перепалка. Він же зі свого боку жодних нецензурних слів не говорив і конфлікт не провокував, тим більше у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Вони разом з ОСОБА_3 пішли додому, де вже біля під`їзду до них під`їхав автомобіль патрульної поліції, з якого вискочити поліцейські і нічого не пояснюючи намагались потягнути до службового автомобіля. Він став падати, але щоб не впасти по інерції схопився за одяг поліцейського, проте все одно не втримався на ногах, коли ж підвівся, то добровільно поїхав до відділення поліції.

Показання ОСОБА_1 підтвердив і свідок ОСОБА_5 , який також додав, що саме ОСОБА_4 виражалась нецензурно в їх бік.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що по дорозі до магазину побачила як до ОСОБА_7 , який перебував на сходах до свого під`їзду під`їхав автомобіль патрульної поліції, з якого вийшли поліцейські і підішли до ОСОБА_7 , який став падати і схопився за одяг поліцейського, намагаючись втриматись на ногах.

Вина ж ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень особою, уповноваженою на складання протоколу обґрунтована наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

-протоколами про адміністративне правопорушення серії: ГП №534782 від 19.04.2020, АА №330095 від 19.04.2020 р., в яких викладені обставини інкримінованих ОСОБА_8 адміністративних правопорушень, які мали свій прояв у вчиненні хуліганських дій з подальшим опором представникам поліції;

-заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_9 від 19.04.2020 р., в яких остання просить поліцію прийняти міри відносно ОСОБА_1 , який виражався нецензурною лайкою в її сторону та на адресу її сестри біля магазину «Велмарт» за адресою: м. Херсон, вул. Дорофеєва, 30 на парковці магазину. З хуліганських мотивів наніс удар ногою їй по обличчю та її сестрі в голову, а також наніс удар їх знайомому та охоронцю магазину;

-протоколом про адміністративне затримання серії АА №033897 від 19.04.2020 р., з якого вбачається, що 19.04.2020 р. о 20:35 годині було затримано ОСОБА_1 з метою припинення правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення;

-рапортом інспектора патрульної поліції, з якого вбачається, що 19.04.2020 р. надійшло повідомлення про те, що по вул. Дорофеєва, 38 біля магазину «Велмарт» відбулася бійка між молоддю, в результаті якої є постраждалий чоловік, який потребує медичної допомоги.

Оцінюючи досліджені докази, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За загальним визначенням хуліганство це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. Посягання на громадський порядок здійснюється в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного, нікчемного приводу, як правило, відбувається в публічних (громадських), людних місцях, супроводжується ненормативною лексикою та (або) насильством (образливим чіплянням до громадян).

Зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних доказів, окрім пояснень потерпілої ОСОБА_10 , з огляду на які і було складено протокол про адміністративне правопорушення, на основі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_7 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Враховуючи позицію ОСОБА_7 , судом вживались заходи до виклику потерпілої в судові засідання, проте матеріали справи не містять зазначення адреси її проживання, а виклики шляхом надсилання смс-повідомлень залишились без уваги останньої, оскільки потерпіла жодного разу не з`явилась і своїх пояснень суду не надала.

Крім того письмові пояснення останньої містять посилання на інших свідків протиправних дій ОСОБА_7 , хоча такі опитані представниками поліції не були.

Оскільки показання потерпілої особи пов`язані з обставинами протиправного діяння: часом, місцем, способом, особою, що вчинила правопорушення, тому вони підлягають обов`язковій перевірці в процесі доказування. Будь-які показання потерпілого, перш ніж вони будуть використані для прийняття рішення в справі про адміністративне правопорушення, підлягають перевірці й оцінці в сукупності з усіма обставинами. Враховуючи той факт, що ОСОБА_10 до суду не з`явилась, суд позбавлений можливості дослідити її показання безпосередньо, а перевірити їх за допомогою інших доказів неможливо, оскільки матеріали справи обґрунтовано в першу чергу показаннями останньої.

Надаючи оцінку діям ОСОБА_7 з точки зору конструкції диспозиції ст. 185 КУпАП необхідно зазначити, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Проте досліджені судом докази, не дають можливості зробити висновок про те, які саме вимоги та розпорядження звучали в бік ОСОБА_7 , і які саме вимоги були проігноровані останнім в зухвалій формі. Допитані ж судом свідки, заявлені захисником, спростували відомості встановлені в протоколах про адміністративні правопорушення.

Окрім викладеного зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП вбачається, що було виявлено правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних доказів, окрім «візуального спостереження» інспекторів поліції, на основі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Таке спостереження працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку (Постанова Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17). Обґрунтування ж матеріалів справи про адміністративне правопорушення фактично лише показами (власним спостереженням) поліцейського ставить під сумнів його незацікавленість в результатах розгляду справи. Враховуючи ж пояснення як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_6 на місці події були й інші особи, а тому особа уповноважена на складання протоколу не була позбавлена можливості для встановлення свідків подій та відповідне їх опитування.

Крім того, враховуючи ту обставину, що факт протиправних дій ОСОБА_7 , з якими був пов?язаний подальший опір представникам поліції, свого підтвердження не знайшов, тому за відсутності так званого преюдиційного факту у вигляді вчинення правопорушення ставить під сумнів обґрунтованість вимог представників поліції щодо припинення останнім відповідних протиправних дій.

Оскільки Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_11 зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення хуліганських дій або опору представникам поліції, окрім письмових пояснень потерпілої, суду надано не було. Протокол про адміністративне правопорушення, з огляду на вимоги ст. 251 КУпАП хоча і є самостійним видом доказу, проте без обґрунтування іншими матеріалами є лише констатацією обставин, встановлених представником поліції. За таких обставин дійти висновку про вчинення протиправних дій ОСОБА_11 не можливо, а всі сумніви щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП необхідно тлумачити на його користь.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на його користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений як ст. 173 КУпАП, так і ст. 185 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 34, 36, 173, 185, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. ст.185, 173 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 (десяти) днів з дня винесення через Херсонський міський суд Херсонської області до Херсонського апеляційного суду.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська