Справа № 587/903/20
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2020 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшлавід Сумського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, українця, громадянина України, працездатного, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03 травня 2020 року серії ОБ № 025311, ОСОБА_1 3 травня 2020 року о 19 годині 45 хвилин в районі будинку №15 по вул. Першотравнева в с. Бездрик Сумського району Сумської керував мопедом «VIPER Active» без номерного знаку у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», показання якого склали 2,3 проміле. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 обґрунтовуючи свою позицію і оспорюючи протокол про адміністративне правопорушення, послався на те, що належних доказів того, що саме він керував транспортним засобом 03 травня 2020 року суду не надано, відеозапис не дає підстав з достовірністю вважати, що за кермом мопеду перебував саме він.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що достатніх підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності , передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП не вбачається.
Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у керуванні мопедом в стані алкогольного сп`яніння суд наданий відеозапис вчиненого правопорушення, який досліджений судом.
З дослідженого відеозапису вбачається, що автомобіль працівників поліції наздоганяє особу, яке керує мопедом, певний час рухається позаду і поруч з ним, однак зробити висновок, хто саме перебуває за кермом ОСОБА_1 або інша особа - неможливо, оскільки мотошолом на голові водія скриває його обличчя і не дає можливості ідентифікувати особу, яка керує транспортним засобом.
Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. Факт керування транспортним засобом, як і стан алкогольного сп`яніння водія під час керування транспортним засобом повинні бути підтверджені належними і допустимими доказами.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не було надано достатніх, допустимих та належних доказів на підтвердження факту того, що саме ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу знаходився за його кермом.
Відповідно до ст.ст.251,252,280КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності, постанова у справі повинна бути законною та обґрунтованою.
Як передбачено ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Об`єктивних доказів, які б з достовірністю підтверджували вину ОСОБА_1 суду не надано, досліджений відеозапис про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не дає можливості прийти до висновку про керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , досліджені судом докази не дають можливості «поза розумним сумнівом» зробити однозначний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Виходячи із вищезазначеного, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прихожу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим вважаю за необхідне застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.130 ч.1, ст.247 п. 1 , п.3 ч.1 ст.284 КпАП України,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя О.А.Степаненко