Провадження № 3/127/4231/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Чернюк І.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у Вінницькій областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_1 , -

за ч.1 ст.130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 544542 вбачається, що 20.05.2020 о 23 год. 40 хв. в м. Вінниці по вул. Пирогова, 146 водій ОСОБА_1 керуючи мотоциклом марки «Suzuki Intruder400», д.н.з. НОМЕР_2 на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яка була подана завчасно за допомогою гучномовця, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі марки «Toyota» д.н.з. НОМЕР_3 на перехресті НОМЕР_4 вул. Козицька в с. Агрономічнешляхом утворення штучного затору. Тобто, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 544701 вбачається, що 20.05.2020 о 23 год. 40 хв. в м. Вінниці по вул. Пирогова, 146 водій ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «Suzuki Intruder400», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення вимови, порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Тобто, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП визнав. Однак захисник Макаренко О.О. просив закрити провадження за вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 суду пояснив, що він на місці зупинки відмовився проходити освідування, оскільки приладу «Драгер6810» не довіряє. Крім того, ОСОБА_1 виявив бажання пройти освідування в найближчому закладі охорони здоров`я, однак дана вимога інспектором була проігнорована.

В судове засідання неодноразово викликалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак в судове засідання, з невідомих суду причин, останні не з`явилися та надані ними письмові пояснення не підтвердили.

Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 544542 від 21.05.2020, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 544542 від 21.05.2020, відео матеріалами, та рапортом працівника поліції.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-2 КУпАП доведена повністю зібраними у справі доказами.

Враховуючи характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження в цій частині слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п.24 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування, зокрема, прав осіб, яких притягають до відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що20.05.2020 о 23 год. 40 хв. в м. Вінниці по вул. Пирогова, 146 водій ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «Suzuki Intruder400», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення вимови, порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 266 ч. 2 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно ст. 266 ч. 3 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Крім того, відповідно до п. 6, 7 Розділу І, Наказу № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Аналіз вищевказаних статей свідчить про те, що огляд водія (судноводія) на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_1 стверджував, що останній відмовився проходити освідування на місці зупинки транспортного засобу та висловив бажання пройти освідування в медичному закладі, однак працівники поліції його прохання проігнорували.

З метою з`ясування розбіжностей між показами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та відомостями зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення, щодо відмови водія пройти освідування, судом було викликано до суду свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Однак, останні в судове засідання не з`явився та не підтвердили надані раніше ним письмові пояснення. У зв`язку з чим суд вважає, що пояснення свідків без їх допиту у судовому засіданні не є належним доказом. Аналогічного висновку дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду у постанові від 27.06.2019 у справі №560/751/17.

Також, судом було надіслано запит до Управління патрульної поліції у Вінницькій області з метою витребування відеозапису з нагрудної боді камери інспектора роти №4 БУПП у Вінницькій області Олійника В.І.

Під час огляду вищевказаного відеодиска, судом було встановлено, що дійсно водій відмовився проходити освідування на місці зупинки транспортного засобу, однак, висловив бажання пройти освідування в медичному закладі, на що працівники поліції йому відмовили.

Наведене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння був проведений із порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, суд звертає увагу на те, що пояснення свідків відбирались шаблонно, шляхом зазначенням лише відомостей про особу свідка, дати та прізвища водія.

Інших доказів, які підтверджували обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 544701, суду надано не було.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, ст. 62 Конституції України поза розумним сумнівом не доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Крім того, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо не доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останнього, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, який згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» станом на день розгляду справи становить 420 грн. 40 коп.

Керуючись п. 1 ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 ч. 1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя