ПОСТАНОВА

КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

18 лютого 2020 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Харченка С.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , з апеляційною скаргою захисника Харченка С.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Як вбачається з постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 11.08.2019 року, о 12 год. 50 хв. рухаючись вул. Бориспільською, 9 в м. Києві. керував транспортним засобом марки «Тойота Корола», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР відмовився у присутності двох свідків.

Не погодившись із постановою Дарницького районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року, вважаючи її необґрунтованою, та такою, що суперечить фактичним обставинам справи, захисник Харченко С.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою закрити матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Також не містять пояснень свідків та/або відео, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

Крім того, оскільки в протоколі не сформульовано, у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я) ОСОБА_1 має пройти огляд на вимогу поліцейського, правопорушник не має можливості надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється). Невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист, адже обвинувачення йому незрозуміле. Особа має право знати, в чому саме її звинувачують, щоб реалізувати право на захист.

__________________________________

Справа № 33/824/4317/2019

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Коляденко П.Л .

До того ж, виходячи із змісту протоколу ОСОБА_1 не розумів в чому його звинувачують: керуванні з ознаками алкогольного сп`яніння чи відмова від проходження огляду на стан сп`яніння невідомо якого (алкогольного чи наркотичного) та який порядок проведення цього огляду.

Отже, апелянт вважає що суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять достатніх та достовірних доказів які підтверджують його вину. Тому притягнення ОСОБА_1 до відповідальності на підставі сумнівних доказів, які отримані з порушенням вимог закону є незаконним.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Харченка С.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що постанова Дарницького районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, при винесенні постанови від 16 жовтня 2019 року, суддя Дарницького районного суду міста Києва всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не вжив усіх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та фактично притягнув ОСОБА_1 до відповідальності, не дослідивши не тільки його пояснення, а й тих доказів, що містяться в матеріалах справи, не давши їм належну й об`єктивну оцінку.

Притягуючи ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя керувався тими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, при цьому не прийняв до уваги наступне.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 11 серпня 2019 року об 13 год. 00 хв. він поспішав забрати вагітну дружину, яка чекала його біля метро Позняки в м. Києві та погано себе почувала. На вул. Бориспільській ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, які спочатку звинуватили його у порушені правил дорожнього руху, які на його думку він не порушував, а потім заявили, що в них є підозра, що начебто у нього є ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували поїхати на огляд до лікаря нарколога. Однак, ОСОБА_1 повідомив, що він не може їхати, бо його чекає вагітна дружина, яку потрібно терміново забрати та просив пройти огляд на місці зупинки, на що працівники поліції йому рекомендували, що він може зараз відмовитися, а потім пройти самостійно огляд у лікара нарколога. При цьому, ОСОБА_1 не роз`яснили наслідки відмови та яка відповідальність за це передбачена.

Таким чином, ОСОБА_1 переконаний, що працівники поліції навмисно ввели його в оману, скориставшись при цьому, що ОСОБА_1 поспішав до вагітної дружини та спровокували його відмовитися їхати до лікаря з у мовою що він сам може це зробити самостійно.

На підтвердження пояснень ОСОБА_1 свідок ОСОБА_3 (дружина) подала до суду заяву завірену нотаріально з наступними поясненнями.

Так, ОСОБА_3 , пояснила, що в той день 11.08.2019 року знаходилася біля метро Позняки в місті Києві, де очікувала на приїзд ОСОБА_1 (батька її дитини, вагітною якою вона була на той момент). ОСОБА_1 запізнювався і вона вирішила йому зателефонувати, на що він повідомив, що його зупинили працівники поліції, десь біля Дарницького вокзалу. Приїхавши через тривалий час, ОСОБА_1 повідомив що в нього забрали права.

До матеріалів справи також додано медичну документацію, а саме: довідку про перебування на обліку вагітної ОСОБА_3 (а.с. 29) та копія індивідуальної карти вагітної та породіллі № 78 (а.с. 30). До того ж, також надано свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_2 від 23.11.2019.

Крім цього, ОСОБА_1 надано до суду характеристику видану головою правління СД «Червона троянда» з якої вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 . За вказаним адресом ОСОБА_1 проживає з 2018 року. За період проживання зарекомендував себе з хорошої сторони, садівничий будинок привів до придатного для проживання стану, відновив постачання електричної енергії. В негативних чи конфліктних ситуаціях з сусідами незадіяний. В стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не спостерігався.

Слід зазначити, що розглядаючи справу і зазначаючи в постанові про наявність достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягало зокрема у відмові в проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд залишив поза увагою, що в матеріалах справи відсутні такі документи: направлення ОСОБА_1 на огляд як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Акт про його відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; Акт про відмову від медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також рапорт поліцейського, який зупиняв автомобіль із зазначенням обставин зупинки транспортного засобу.

Не зважаючи на значні порушення, які були допущені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, які вже самі по собі можуть бути підставою для скасування такого протоколу, в апеляційному засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , дійсно відмовився їхати з працівниками поліції до медичного закладу через поважні обставини, що викладені вище.

Оскільки, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вже включає в себе склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому апеляційні вимоги щодо закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, не можуть бути задоволені.

Однак, з пояснень ОСОБА_1 можна зробити висновок, що він діяв в умовах крайньої необхідності, що передбачено ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Таким чином, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння для відвернення настання більш тяжких наслідків. Тобто, діяв він у стані крайньої необхідності.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не в повній мірі врахував усі обставини справи, не дослідив усі подані докази, що призвело до прийняття невмотивованого рішення, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п.4 ст. 247 КУпАП, вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Харченка С.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року - задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік - скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.4 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.О. Журавель