Справа № 199/3524/20
ПОСТАНОВА

іменем України

06 липня 2020 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 ,

- який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 353746 від 25.05.2020 року, того ж самого дня, 25.05.2020 року о 04:35 годині в м. Дніпрі по вул. Берегова, 127 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Mercedes-Benz s63 AMG» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка що не відповідає дійсності, підвищена жвавість мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання, будучи належним чином сповіщеним про дату та час розгляду справи ОСОБА_1 не з`явився, разом з тим надав суду пояснення у яких із обставинами викладеними у протоколі не погодився, пояснив, що працівники поліції упереджено себе поводили та формально звинуватили у перебуванні у стані наркотичного сп`яніння, при цьому жодних ознак наркотичного сп`яніння у нього не було, хоча він просив їх назвати. Крім того, заявив клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_2 , який був безпосередньо присутнім під час складання протоколу.

Допитаний у судовому засіданні 06.07.2020 року в якості свідка ОСОБА_2 показав суду, що дійсно 25.05.2020 року, разом з ОСОБА_1 вони рухалися на автомобілі «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 , та були зупинені працівниками поліції за порушення правил ПДД на що сам ОСОБА_1 погодився, однак в ході спілкування правоохоронцям здалося що останній перебуває у стані сп`яніння, пройти огляд на місці він не заперечував, однак проїхати у медичний заклад вони не могли оскільки дуже поспішали до міста Київ. При цьому, зазначив що ОСОБА_1 поводив себе чемно і не перебував у стані наркотичного сп`яніння. Жодних ознак такого сп`яніння у нього не було.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справі, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення, оскільки відомості зазначені у ньому належним чином не узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 353746 від 25.05.2020 року, того ж самого дня, 25.05.2020 року о 04:35 годині в м. Дніпрі по вул. Берегова, 127 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Mercedes-Benz s63 AMG» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка що не відповідає дійсності, підвищена жвавість мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги наявний в матеріалах справи рапорт поліцейського, мова йде про зупинку транспортного засобу ««Mercedes-Benz s63 AMG», який був зупинений через порушення вимог ПДР. В ході спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки останній поводив себе неадекватно, кричав та розмахував руками, а його поведінка не відповідала обстановці.

Враховуючи вище наведені обставини, у судовому засіданні був досліджений DVD-R диск долучений працівникам поліції до матеріалів справи, під час перегляду якого встановлено, що відображені ознаки сп`яніння інкриміновані ОСОБА_1 у протоколі не відповідають фактам наявних на відеозаписі, та своїх підтверджень не знайшли. Поведінка особи є належною, та такою, що не викликає сумніву, що до відсутності стану сп`яніння. При цьому на дослідженому відеозаписі наданим працівниками поліції не вбачається ані ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , ані будь якої його начебто неадекватної поведінки.

Окрім вищезазначеного, наявні в матеріалах справи письмові покази свідків не відображають всіх істотних відомостей покладених у обвинувачення ОСОБА_1 , зокрема викладені пояснення виготовлені на заздалегідь підготовлених бланках, крім того, у них взагалі не йдеться мова про наявність будь-яких ознак сп`яніння виявлених у ОСОБА_1 .

Разом з тим, будьяких відомостей щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом в матеріалах справи відсутні, так як навіть в рапорті поліцейського мова про відсторонення водія від керування не йдеться, а зазначене вище ставить під сумнів законність дій працівників поліції в межах їх компетенції.

Крім вказаного, виключно Інструкцією, затвердженою Наказом МВС та МОЗ України від

09.11.2015 № 1452/735 визначено чіткий порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме: Ознаками наркотично сп`яніння є:

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

У свою чергу, складений протокол у даному провадженні від 25.05.2020 серія ДПР18 №353746, жодних із перелічених ознак не містить, так, дійсно у ньому йде мова про те, що у ОСОБА_1 , виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, проте, такі ознаки як: підвищена жвавість мови, поведінка що не відповідає дійсності прямо суперечать вище наведеній Інструкції затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, матеріалами провадження не встановлено остаточної відповідності та дійсності зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин події, та відомостей. Зокрема і виявлені в процесі розгляду провадження розбіжності, не узгоджуються матеріалами справи, що позбавляє суд упевнитися в дійсності відображених даних.

Оскільки згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, то усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом.

Отже, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

06.07.2020