Справа № 352/2190/19
Провадження № 33/4808/109/20
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гургула В. Б.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю потерпілого ОСОБА_1 та його представника - адвоката Байдащука Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , за апеляційною скаргою (далі АС) потерпілого ОСОБА_1 , на постанову судді Тисменицького районного суду від 05 грудня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою щодо ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,-

провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП) закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу.

У постанові судді зазначено, що з матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 08.10.2019 року о 19 год. 15 хв., по вул. Миру в с. Драгомирчани, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 213, н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю Mercedes-Benz S350, н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Однак суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників процесу, дійшов висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_2 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не знайшов свого підтвердження в суді, а тому закрив провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Не погодившись з постановою судді, потерпілий ОСОБА_1 подав АС, в якій покликаються на неповноту та необ`єктивність судового розгляду, і що винесена постанова є незаконна та необґрунтована, оскільки висновки судді про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення суперечать зібраним по справі доказам. Крім цього, суддя першої інстанції в порушення вимог КУпАП, розглянув справу без його участі, чим позбавив його права на захист та можливості подання доказів.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, а постанову скасувати та винести нову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Також ОСОБА_1 подав заяву про визнання його потерпілим, оскільки орган уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і суд першої інстанції не визнали його потерпілим і таким чином були порушені його права, гарантовані Конституцією України.

Апеляційний суд визнає ОСОБА_1 потерпілим у даній справі, згідно положень ст. 269 КУпАП, оскільки внаслідок ДТП було спричинено йому майнову шкоду.

Потерпілому ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 269 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_1 підтримав подану АС та пояснив, що дійсно він 08.10.2019 року приблизно о 19 год. 15 хв. керував автомобілем марки «Mercedes Benz s350», д.н.з. НОМЕР_2 . Рухаючись з міста Івано-Франківська, у с. Підлісся, проїжджав с. Драгомирчани по вул. Миру і мав намір заїхати на автомийку. Перед тим, як заїхати на автомийку, рухаючись по крайній правій смузі руху, включив правий покажчик повороту приблизно за 50 м. Під час заїзду на мийку відчув сильний удар у задню частину свого автомобіля. Після зіткнення вийшов з автомобіля та побачив, що в його задню частину автомобіля заїхав транспортний засіб марки «Mercedes Benz 213», д.н.з. НОМЕР_1 . Вважає, що винуватим у даній ДТП водія автомобіля марки «Mercedes Benz 213» ОСОБА_2 , який не надав йому переваги в русі оскільки він рухався в попутному напрямку по тій самій смузі, при цьому не дотримуючись безпечної дистанції.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_3 пояснив, що дійсно 08.10.2019 року приблизно о 19 год. 15 хв. він керував автомобілем марки «Рено преміум» і рухався по вул. Миру в с. Драгомирчани, Тисменицького району. Коли він виїхав з другорядної дороги на головну, і повернув ліворуч, то в цей час по головній дорозі рухався автомобіль марки «Мерседес Бенц 213» під керуванням водія ОСОБА_2 . Даний автомобіль знаходився позаду від його автомобіля приблизно за 150 м., а перед ним рухався автомобіль марки «Мерседес Бенц S350» під керуванням ОСОБА_1 , який включив сигнал правого повороту, повертаючи на автомийку. Під час здійснення ним вказаного маневру, автомобіль під керуванням ОСОБА_2 знаходився ще далеко від його автомобіля, і він жодних перешкод вказаному автомобілю не чинив. Через короткий проміжок часу водій ОСОБА_2 допустив зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_1 Самого зіткнення не бачив, оскільки, про те, що відбулась ДТП він зрозумів, вже проїхавши приблизно 50 м. після здійснення повороту. Почувши зіткнення він зупинив свій транспортний засіб.

Вважає, що винуватцем даної ДТП є саме водій автомобіля марки «Mercedes Benz 213» ОСОБА_2 , який порушив вимоги п. 10.3 ПДР та не дотримався безпечної дистанції.

В судовому засіданні апеляційного суду свідок - інспектор поліції ОСОБА_6 пояснив, 08.10.2019 року на «гарячу лінію 102» надійшло повідомлення про те, що в с. Драгомирчани, Тисменицького району трапилась ДТП. Прибувши на місце події разом із своїми колегами, було встановлено, що водій ОСОБА_3 на перехресті по вул. Миру в с. Драгомирчани, у порушенні вимог 2.1 ПДР, керуючи транспортним засобом марки «Рено преміум», створив аварійну ситуацію, а саме при наявності дорожнього знаку «Дати дорогу», не надав дорогу автомобілю марки «Мерседес Бенц 213» під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі на великій швидкості, та в порушення вимог п.10.3 ПДР змінив напрямок руху, що в подальшому призвело до зіткнення із автомобілем марки «Мерседес бенц S350» під керуванням потерпілого ОСОБА_1 . На водія ОСОБА_3 ним було складено протокол про адмінправопорушення за ч.4 ст. 122 КУпАП, а на водія ОСОБА_2 складно протокол про адмінправопорушення за ст. 124 цього ж Кодексу. В схемі місця ДТП не зазначав транспортний засіб ОСОБА_3 , оскільки вважав, що він не був учасником ДТП. Вважає, що винуватцем даної ДТП є саме водій автомобіля марки «Mercedes Benz 213» ОСОБА_2 .

В судові засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з`являвся, хоча про дату і час розгляду справи неодноразово був повідомлений завчасно належним чином, як в телефонному режимі, так і шляхом направлення на й ого адресу судових повісток та копії АС протерпілого. Повідомлення про відкладення розгляду справи або неможливість участі в судовому засіданні апеляційного суду від ОСОБА_2 не надходило.

В судове засідання апеляційного суду 02.07.2020 року представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Байдащук Г.В. не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 та його представника - адвоката Байдащука Г.В., які підтримали доводи АС, просить постанову щодо ОСОБА_2 скасувати та притягнути його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані документи, заслухавши пояснення свідків, приходжу до висновку, що АС потерпілого ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з відтиску штампу вхідної кореспонденції Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , подав АС 19 лютого 2020 року, тобто з часу винесення постанови і до подання ним апеляційної скарги минуло більше 10 днів.

Із матеріалів справи видно, що потерпілий ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи в суді першої інстанції, і отримав копію оскаржуваної постанови тільки 12.02.2020 року (а.с. 26).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Як вбачається із матеріалів справи, суддя не дотримався вказаних вимог закону.

Покликання потерпілого ОСОБА_1 в його АС на те, що суддя не в повній мірі дослідив фактичні обставини справи, є слушними.

В обґрунтування відсутності вини водія автомобіля марки «Мерседес Бенц 213» ОСОБА_2 , у скоєнні ДТП, суддя послався тільки на матеріали, а саме пояснення особи, щодо якої складено протокол, якими він заперечив викладені у протоколі обставини та його захисника - адвоката Гедзика В.М.

Обґрунтовуючи необхідність закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , суддя не розкрив суті доказів, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав про них.

Крім того, із змісту постанови не вбачається, що суддя реально дослідив письмові докази по справі і чи дав їм правильну правову оцінку.

З метою повного та всебічного з`ясування фактичних обставин справи, судді слід було викликати та заслухати пояснення потерпілого ОСОБА_1 , також свідка ОСОБА_3 та інспектора поліції, який складав протокол про адмінправопорушення.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції, необ`єктивно та однобічно розглянув справу, а тому його висновок про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, є неправильним.

Висновок судді про те, що факт вчинення ОСОБА_2 ДТП не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи по суті, а тому провадження щодо нього слід закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованим, необ`єктивним і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та не ґрунтується на вимогах ПДР і КУпАП.

Так, відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Окрім цього, згідно п. 2.3б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.3 ПДР, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу

З протоколу про адміністративне правопорушення, та схеми наслідків дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що ОСОБА_2 08.10.2019 року в 19 год. 15 хв. по вул. Миру в с. Драгомирчани, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 213», н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю Mercedes-Benz S350, н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Враховуючи всі викладені вище обставини, апеляційний суд вважає, що постанова судді, є незаконною, а тому її слід скасувати.

Вина водія автомобіля марки «Mercedes-Benz 213» ОСОБА_2 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адмінправопорушення від 08 жовтня 2019 року, з якого вбачається, що саме ОСОБА_2 08.10.2019 року в 19 год. 15 хв. по вул. Миру в с. Драгомирчани, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 213», н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю Mercedes-Benz S350, н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. (а.с.1); схемою наслідків ДТП (а.с.2), письмовим поясненням потерпілого ОСОБА_1 (а.с.3) та частково поясненням водія ОСОБА_2 , які вони надали відразу після ДТП (а.с.4); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с.5) поясненнями під час апеляційного розгляду потерпілого ОСОБА_1 , свідків - інспектора поліції Костюка Д.Р. та ОСОБА_3 про те, що саме з вини ОСОБА_2 трапилась ДТП, внаслідок якої були пошкоджені вищезгадані транспортні засоби.

Сумнівів у зацікавленості чи упередженості вказаних свідків немає, пояснення отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами, засвідчені їхніми власноручними підписами. При цьому відсутні відомості про те, що з певних причин вони надавали працівнику поліції неправдиві пояснення, або що такі ними засвідчено під примусом.

Вищенаведені письмові пояснення свідка ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_1 , а також показання працівника поліції ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, апеляційний суд визнає достовірними доказами і такими, що повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи іншими доказами.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2 зі схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08.10.2019 року о 19 год. 15 хв. та протоколом адмінправопорушення був ознайомлений, дані про пошкодження транспортних засобів підтвердив, претензій щодо складеної схеми ДТП не пред`явив, про що засвідчив своїм підписом.

Зібрані докази, як в суді першої інстанції, так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, є достовірними, дають підстави вважати, що ОСОБА_2 дійсно керував автомобілем при цьому, порушив п.10.3 ПДР, внаслідок чого трапилась дана ДТП, а автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП повністю доведена, а тому постанову суду першої інстанції щодо нього слід скасувати.

Письмові пояснення ОСОБА_2 та його показання в суді першої інстанції, апеляційний суд визнає недостовірними, оскільки вони спрямовані на уникнення ним адмінвідповідальності за вчинене.

З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_2 вчинив адмінправопорушення 08 жовтня 2019 року. Однак, на час апеляційного розгляду строки накладення на водія ОСОБА_2 адміністративного стягнення, які встановлені ст.38 КУпАП, сплили.

Згідно вимог п.3 ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

З урахуванням встановленого, провадження в цій справі слід закрити з підстав, передбачених п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього ж Кодексу.

За таких обставин, АС потерпіло ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити потерпілому ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову судді Тисменицького районного суду від 05 грудня 2019 року щодо ОСОБА_2 та постановити нову, якою його визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі ст.38 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 провадженням закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк