Номер справи 220/909/20
Номер провадження 3/220/601/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління ДФС у Донецькій області Державної фіскальної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, тимчасово не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 0378 від 18.05.2020 року, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснював перевезення пасажирів на власному транспортному засобі «Honda Civic» НОМЕР_1 . У салоні автомобіля знаходилося 3 особи. Вартість поїздки становить 160 грн. з особи. ОСОБА_1 як фізична особа підприємець на території України не зареєстрований, квитки та чеки за перевезення не видавав.

Дані дії ОСОБА_1 кваліфіковані старшим оперуповноваженим з ОВС другого відділу УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області лейтенантом податкової міліції Дзюбак В. за ч. 1 ст. 164 КУпАП як провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

В судове засідання ОСОБА_1 , повідомлений про дату та час розгляду справи телефонограмою № 303 від 09.06.2020 р., не з`явився та про причини неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутність, а тому судом вирішено розглядати дане провадження за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, судом фактично встановлено наступне.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). Тобто об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у здійсненні діяльності, що містить ознаки підприємницької. Виходячи з аналізу норм чинного законодавства поняття господарської діяльності передбачає будь-яку діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній і нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Однак як вбачається з матеріалів адміністративної справи, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані вказуючи на те, що ОСОБА_1 регулярно, постійно здійснював зазначений вид діяльності, відсутні такі дані і в матеріалах адміністративної справи.

Згідно з ч.1 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Під час розгляду справи судом не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, яке ставиться йому у вину органом Головного управління ДФС у Донецькій області Державної фіскальної служби України.

ОСОБА_1 в своїх поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення зазначив: «Беручи до уваги карантин, автобуси міжміські не перевозять пасажирів та він підвіз людей з Запоріжжя до Покровська не беручи за це з них грошей (до моменту зупинки)» (а.с.5).

В поясненнях свідків, одночасно пасажирів у транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначено, що вони 28.05.2020 року прямували з м. Запоріжжя до м. Краматорська з водієм ОСОБА_4 на автомобілі «Honda Civic» НОМЕР_1 . За послуги перевезення вони заплатять водію 160 грн., чеки та квитки їм не видавалися (а.с.9,10).

Суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взагалі не зазначені, у протоколі вказано у якості свідків інших осіб - ОСОБА_5 (повне ім`я та по батькові свідка відсутнє) та ОСОБА_6 , при цьому пояснення свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, а до матеріалів адміністративної справи додані показання осіб, які не визначені у протоколі у якості свідків. Зазначене є істотним порушенням вимог ст. 256 КпАП України , якою визначено дані, які повинні зазначатися у протоколі про адміністративне правопорушення, що викликає сумнів у достовірності даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Будь яких доказів, які могли б об`єктивно підтверджувати вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП, тобто заняття ним господарською діяльністю без державної реєстрації суб`єкта господарювання, перевезення пасажирів, рапортів, відеозаписів, протокол огляду (грошових коштів), виїмка грошей, тощо на підтвердження обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення від 18.05.2020 року - не надано. Сами по собі протокол вилучення автомобілю, акт прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей, а саме транспортного засобу, не можуть бути достатніми доказами, підтверджуючими склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України (а.с. (6-7, 8).

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не було встановлено наявності регулярної, постійною та суттєвою діяльності, спрямованої на отримання прибутку. Долучені до протоколу пояснення свідків (пасажирів), протокол вилучення транспортного засобу «Honda Civic» НОМЕР_1 , скрін-копія з вартістю автомобіля «Honda Civic Executive 2008», копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Honda Civic» НОМЕР_1 , не підтверджує наявність вини ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши зібрані в справі докази в їх сукупності, судом не здобуто даних про те, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів за гроші та без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, тобто, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 164, 247, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП України закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений транспортний засіб марки "Honda Civic", державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_1 , залишити у власника.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О.А. Дурач