Справа № 214/3778/20
3/214/1947/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 липня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., секретар судового засідання Єременко К.С., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2020 року о 16.00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно брата ОСОБА_2 , а саме: погрожував фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав частково, суду пояснив, що 27 травня 2020 року приблизно 16-00 год. він приїхав до своєї матері ОСОБА_6 з метою повернення ключів. В квартирі знаходився його брат ОСОБА_2 , який проживає в квартирі матері. На той момент ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння і почав кричати з приводу ненадання допомоги в лікуванні вітчима. Оскільки вітчим в дитинстві ображав ОСОБА_1 , тому він відмовив брату в допомозі, сказавши, що вітчим для нього є сторонньою людиною. Почався конфлікт, після чого ОСОБА_2 вдягнувся і вибіг на вулицю, де викликав поліцію. Коли сварилися в кімнаті з братом, мати була в коридорі. Дружина з дітьми знаходилися на вулиці, потім розповіли, що ОСОБА_2 , вибігши на вулицю кричав, просив допомоги. Коли приїхала поліція він кричав, що засудить ОСОБА_1 та написав в поліцію заяву. Окрім висловлювання нецензурною лайкою на адресу брата, він не вчиняв ніяких протиправних дій, телефон у нього не забирав, брата не бив та фізичною розправою не погрожував. Вважає, що винен в тому, що вступив в конфлікт, спровокований братом. Матір написала пояснення поліції побоюючись ОСОБА_2 , оскільки живе з ним в одній квартирі, постійно свариться з ним. Раніше до відповідальності не притягувався, є учасником бойових дій, одружений, має на утриманні двох дітей.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 його брат по матері, батько у них різний. Напередодні подій мати зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила, що його вітчим хворий. Він пропонував братові доглядати разом за батьком, але той відмовився, сказав, що не бажає допомагати. 27 травня 2020 року ОСОБА_1 прийшов до квартири, де мешкає їх матір, вітчим та він і почав його бити, забрав телефон, ображав його нецензурною лайкою. Після цього він вибіг на вулицю напівроздягнутий та викликав поліцію.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілого, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, яка підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №668247 від 27 травня 2020 року, в якому зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства відносно брата ОСОБА_2 , що мало місце 27 травня 2020 року приблизно о 16.00 год. за місцем мешкання ОСОБА_2 та їх матері ОСОБА_6 ;

-рапортами, про надходження 27 травня 2020 повідомлення зі служби 102 щодо виникнення сімейної сварки за адресою: АДРЕСА_2 , а саме між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

-протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_2 , його письмовими поясненнями, з яких слідує, що останній просить вжити заходів відносно свого брата ОСОБА_1 , який вчинив психологічне насилля відносно нього;

-письмовими поясненнями ОСОБА_6 , з яких слідує, що 27 травня 2020 року до квартири, де вона живе з чоловіком та молодшим сином ОСОБА_2 , прийшов її син ОСОБА_1 , почав ображати ОСОБА_2 , висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , де вказав, що 27 травня 2020 року о 16-00 год. прийшов в квартиру до матері, де посварився з братом. В ході конфлікту ображали один одного нецензурною лайкою;

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Як слідує з пояснень потерпілого ОСОБА_2 та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вони є братами по матері, тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, а відтак відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення діянь психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погроз, образ), внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Посилання потерпілого ОСОБА_2 на спричинення йому ОСОБА_1 тілесних ушкоджень суд не приймає до уваги з огляду на відсутність доказів, які б їх підтверджували.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_1 , який одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, є учасником бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_2 від 06 квітня 2016 року), вину у вчиненні правопорушення визнав частково. Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Підстав для направлення ОСОБА_1 як особи, яка вчинила домашнє насильство, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд не вбачає, оскільки правопорушення він вчинив вперше, істотної шкоди інтересам потерпілого воно не спричинило, тенденції до допущення періодичного насильства в сім`ї з боку ОСОБА_1 судом не встановлено.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33-35, 40-1, ч.1 ст.173-2, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко