Справа № 761/8013/20
Провадження № 3/761/2818/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Пономаренко Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - керівник Державного підприємства «Проектний інститут «Укрметротунельпроект», - за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-40 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

до Шевченківського районного суду міста Києва надійшов адміністративний матеріал від секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, відносно ОСОБА_1 , щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188 - 40 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.03.2020 начальником відділу з дотримання права на звернення Управління моніторингу прав на звернення та інформацію Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначений склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-40 КУпАП, який полягає в бездіяльності керівника Державного підприємства «Проектний інститут «Укрметротунельпроект» ОСОБА_1, а саме: невиконання законної вимоги представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини шляхом ненадання відповіді на лист представника Уповноваженого від 17.02.2020 №3886.4/Д-15090.3/19/30.2, тобто вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-40 КУпАП.

При цьому зазначено, що особу, яка вчинила правопорушення, виявлено - 03.03.2020, а дата вчинення правопорушення - 04.03.2020.

У вказаному протоколі також зазначено, що 25.10.2019 року до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення ОСОБА_3 щодо порушення керівником Державного підприємства «Проектний інститут «Укрметротунельпроект» ОСОБА_1 його права на звернення. Керівнику Підприємства ОСОБА_1 направлено лист Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 04.11.2019 № 23870.4/Д-15090.3/19/30.2 з проханням проінформувати Секретаріат про результати розгляду звернення ОСОБА_3 . Однак відповідь не було надано. 21.12.2019 року № №27764.4/Д-15090.3/19/30.2 за підписом представника Уповноваженого ОСОБА_4 до керівника Підприємства було направлено вимогу щодо надання пояснень про причини невиконання рекомендацій, викладених у листі від 04.11.2019 № 23870.4/Д-15090.3/19/30.2 за підписом представника Уповноваженого ОСОБА_4 було повернуто 24.01.2020 до Секретаріату Уповноваженого у зв`язку із закінченням терміну зберігання та запитуваної інформації (документів) надано не було. До керівника Підприємства ОСОБА_1 направлено листа від 17.02.2020 вих. № 3886.4/Д-15090.3/19/30.2 з вимогою прибути 03.03.2020 об 11 год. 00 хв. до приміщення Секретаріату Уповноваженого для складання протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення, проте ОСОБА_1 не з`явився.

В судове засідання ОСОБА_1 та представник Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, будь-яких заяв або клопотань, в тому числі про відкладення судового розгляду чи про поважність причин неявки, до суду не надходило.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що учасники були повідомлені завчасно та належним чином про розгляд справи, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не направляли, з урахуванням положень ч.2 ст.268 КУпАП, відповідно до яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд прийшов до висновку про розгляд справи без їх участі.

Вимоги ч.1 ст. 7 КУпАП визначають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.188-40 КУпАП передбачено, що невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 25.10.2019 року до Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини звернувся ОСОБА_3 щодо порушення керівником ДП «Проектний інститут «Укрметротунельпроект» ОСОБА_1 його права на звернення. До протоколу долучено копію листа від 04.11.2019 року № 23870.4/Д-15090.3/19/30.2 адресований керівнику ДП «Проектний інститут «Укрметротунельпроект» ОСОБА_1 з проханням проінформувати Секретаріат про результати розгляду звернення ОСОБА_3 . Крім того, в матеріалах вказаної справи міститься також копія вимоги від 21.12.2019 року № №27764.4/Д-15090.3/19/30.2 щодо надання пояснень про причини невиконання рекомендацій, викладених у листі від 04.11.2019 № 23870.4/Д-15090.3/19/30.2.

Як вже зазначалось, вказаний в протоколі склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-40 КУпАП, полягає в бездіяльності керівника Державного підприємства «Проектний інститут «Укрметротунельпроект» ОСОБА_1, а саме: невиконання законної вимоги представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини шляхом ненадання відповіді на лист представника Уповноваженого від 17.02.2020 №3886.4/Д-15090.3/19/30.2 та зазначено, що особу, яка вчинила правопорушення, виявлено - 03.03.2020, а дата вчинення правопорушення - 04.03.2020.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, в матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення міститься копія листа від 17.02.2020 року №3886.4/Д-15090.3/19/30.2, адресована керівнику ДП «Проектний інститут «Укрметротунельпроект» ОСОБА_1 , з вимогою прибути 03.03.2020 об 11 год. 00 хв. до приміщення Секретаріату Уповноваженого для особистого надання обґрунтованих пояснень щодо порушення Закону України «Про звернення громадян», складання протоколу про адміністративне правопорушення, ознайомлення з його змістом, отримання одного примірника (а.с. 10-11).

Однак, посилання в протоколі на ту обставину, що копія рекомендованого повідомлення свідчить про направлення листа від 17.02.2020, - не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження обставин, як щодо направлення листа від 17.02.2010, так і щодо його отримання керівником ДП «Проектний інститут «Укрметротунельпроект» ОСОБА_1 особисто, або через уповноважену особу.

При цьому, суд зауважує, що наявна в матеріалах справи копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про його отримання 24.01.2020 за довіреністю, не є належним доказом отримання вимоги від 17.02.2020 року, оскільки вимога датована 17.02.2020 року, а отримання згідно підпису відбулось 24.01.2020 року (а.с.13).

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

В даному випадку, суд прийшов до висновку, що оскільки матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення ОСОБА_1 про наявність відносно нього законної вимоги представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 17.02.2020 №3886.4/Д-15090.3/19/30.2, тому в його бездіяльності відсутній умисел (прямий або непрямий) щодо невиконання законної вимоги Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Тому, проаналізувавши матеріали справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням суті адміністративного правопорушення, вказаного в протоколі, а саме: невиконання законних вимог представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини шляхом ненадання відповіді на лист представника Уповноваженого від 17.02.2020 №3886.4/Д-15090.3/19/30.2, суд прийшов до висновку про відсутність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-40 КУпАП, так як вина особи у його вчиненні, в даному випадку - доведена не була.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені норми Закону та встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності керівника Державного підприємства «Проектний інститут «Укрметротунельпроект» - ОСОБА_1 за ст. 188-40 КУпАП, - підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.188-40, 247, 252, 280 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

провадження в справі про притягнення керівника Державного підприємства «Проектний інститут «Укрметротунельпроект» - ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-40 КУпАП, - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного порушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скарга, не було подано протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: