Провадження № 33/824/1947/2020 Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 7 лютого 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 340 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови судді, 05.12.2019 року о 19 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mazda 5» д/н НОМЕР_1 по вул. Будівельників, 37 в місті Києві, здійснюючи поворот ліворуч на вул.. Краківська при зеленому сигналі світлофору не надала дорогу тролейбусу маршруту № 50 к марки «Богдан Т-90110» з інвентарним номером 4314 , який рухався в зустрічному напряму прямо, внаслідок чого здійснила з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 16.6 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 7.02.2020 року, постанову скасувати та закрити провадження по справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права. Так, апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено її права на захист, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки справу розглянуто без її участі.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови суду першої інстанції апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Враховуючи те, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_1 , вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 7.02.2020 року слід поновити.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції було порушено її права на захист, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки справу розглянуто без її участі, є слушними, проте право ОСОБА_1 надавати пояснення та заявляти клопотання було відновлено під час апеляційного розгляду.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.

Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Незважаючи на невизнання своєї вини водієм ОСОБА_1 , її вина у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 105079 від 5.12.2019 року, в якому зафіксовано порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 16.6 ПДР України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та зіткнення автомобіля марки «Mazda 5» д/н НОМЕР_1 та тролейбусу маршруту № 50 к марки «Богдан Т-90110» з отриманням пошкоджень вказаних транспортних засобів (а.с. 1); схемою дорожньо-транспортної пригоди на якій зафіксовано місце розташування транспортних засобів після ДТП та напрямки їх руху (а.с. 2); поясненнями водія тролейбусу марки «Богдан Т-90110» ОСОБА_2 , який пояснив, що рухався по смузі громадського транспорту на дозволяючий сигнал світлофору, а водій автомобіля марки «Mazda 5» д/н НОМЕР_1 при повороті ліворуч не впевнилась в безпеці свого маневру та здійснила зіткнення з його тролейбусом (а.с. 4).

Відповідно до п. 16.6 ПДР України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 допустила порушення вимог п. 16.6 ПДР України, які призвели до даної ДТП, оскільки водій ОСОБА_1 повертаючи ліворуч не надала дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку прямо.

Згідно ст. 256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року та ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення. При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, працівники поліції зазначених вимог дотрималися в повному обсязі.

Апеляційний суд вважає, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 п. 16.6 ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів, саме водій ОСОБА_1 мала можливість уникнути зіткнення, стеживши за дорожньою обстановкою.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є правильною.

Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 7 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 7 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига