Провадження № 3/760/4387/20
в справі № 760/8955/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УПП у м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №163199 від 04.04.2020 року, ОСОБА_1 , того ж дня о 06 год. 00 хв. на вул. Липківського, 36, в м. Києві, порушив ПДР та не пред`явив посвідчення водія чи інший документ, який посвідчує особу, та відмовлявся вийти з автомобіля після неодноразових зауважень та попереджень про застосування заходів фізичного впливу та спецзасобів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Новіков В.О. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення обґрунтовуючи тим, що 04.04.2020 року о 06 год. 00 хв. працівники поліції зупинили ОСОБА_1 під час руху на автомобілі та звинуватили його в тому, що він їхав із неосвітленими номерними знаками. Після зупинки його автомобіля, ОСОБА_1 надав працівникам поліції посвідчення водія, після чого останні склали на нього постанову про порушення ПДР, керування автомобілем без освітленого номерного знаку і про не включення ним аварійної сигналізації після зупинки автомобіля працівниками поліції. Свідки не залучались, відео не застосовувалося.

Зазначив, що ОСОБА_1 , не погодившись з висновками працівників поліції, почав оспорювати їх рішення, оскільки був не згодний з твердженнями поліцейських про порушення ним ПДР. Вказав, що не маючи підстав для затримання ОСОБА_1 , поліцейські погрожували ОСОБА_1 застосуванням кайданок та слозогінного газу, фізичним насильством, а також стали вимагати, щоб ОСОБА_1 вийшов з машини та поїхав з ними у відділення поліції. Оскільки ОСОБА_1 відмовився це робити, бо вважав, що підстав для його затримання та доставлення у відділення поліції у поліцейських не було, він не став виходити з автомобіля. Підстав застосування щодо нього фізичної сили, сльозогінного газу та кайданок також не було. Вказав, що після цього, поліцейські проникли до ОСОБА_1 в салон автомобіля та із застосуванням фізичної сили витягли його з салону автомобіля, били його тілом об автомобіль та асфальтне покриття, заподіяли йому безпідставно численні тілесні ушкодження, одягли на нього кайданки за те, що він з ними сперечався і не погоджувався з тим, що порушив ПДР.

Також зазначив, що непокора працівникам поліції є неправомірною лише тоді, коли вимоги чи дії працівників поліції є законними і правомірними.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України,

прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що суд не знаходить підтверджень наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, у зв`язку з чим,провадження у справі відносно неї підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 185, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Суддя М.Б. Зелінська