Номер провадження: 33/813/697/20
Номер справи місцевого суду: 946/2269/20
Головуючий у першій інстанції Баннікова Н.В.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Дубрянської Н.О.,

учасники справи:

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

її захисник - Жмуд Олег Володимирович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Жмуда Олега Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 квітня 2020 року, ухвалену під головуванням судді Баннікової Н.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 квітня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

ОСОБА_1 визнано винною у тому, що 15 квітня 2020 року біля 14 год 30 хв. вона, знаходячись в перукарні за адресою: м АДРЕСА_1 Ізмаїл, АДРЕСА_2 , надавала послуги в сфері перукарства, чим порушила п.п.8 п.2 постанови КМУ від 08 квітня 2020 року №262 (а.с.19).

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник Жмуд О.В. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, апелянт зазначив, що:

- матеріали справи не містять доказів здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності, яка не є суб`єктом господарювання з 11 січня 2018 року, що підтверджено даними ЄДРПОУ,

- пояснення від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які останньою не підписані, складались від їх імені працівником поліції, та не містять інформацію про те, що послуги в сфері перукарства їм надавались ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_1 не має жодного відношення до приміщення, розташованого за адресою: м АДРЕСА_2 ;

- протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону, оскільки постанова КМУ від 08 квітня 2020 року №262 (яка вказана в протоколі) не містить пп.8, п.2, а є постановою, якою КМУ вніс зміни до постанови КМУ від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (а.с.24-26).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Жмуд О.В. підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, цих вимог закону суд першої інстанції належним чином не дотримався.

І

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №236459 від 15 квітня 2020 року, складеного ДОП СП Ізмаїльського ВП ст.лейтенантом поліції Дімітровим І.П., 15 квітня 2020 року біля 14 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 , знаходячись в перукарні за адресою: м.Ізмаїл, вул.Соборна, 35, надавала послуги в сфері перукарства, чим порушила п.п.8 п.2 постанови КМУ від 08 квітня 2020 року №262. За таких обставн автор протоколу вважав, що остання вказаними діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП (а.с.1).

Стаття 44-3 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ №211 від 11 березня 2020 року Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 із змінами, внесеними згідно з Постановами КМУ №262 від 08 квітня 2020 року (діючими на час складання адмінпротоколу), з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року встановлено на всій території України з 12 березня до 24 квітня 2020 року карантин.

Згідно п.п.8 п.2 даної постанови заборонено до 24 квітня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення.

Таким чином, відповідальність за порушення пп.8 п.2 постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211 покладається на спеціальних суб`єктів, а саме: суб`єктів господарювання.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є:

- господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

- громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З матеріалів справи вбачається, що до протоколу про адміністративне правопорушення були додані копії витягу з реєстру платників єдиного податку та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з яких вбачається, що ОСОБА_1 з 28 травня 2015 року є фізичною особою-підприємцем (далі-ФОП) з надання послуг перукарнями та салонами краси (а.с.8,9).

Між тим, апелянтом надана інформація, роздрукована з офіційного сайту МЮУ, яка перевірена апеляційним судом, про те, що ОСОБА_1 припинила свою підприємницьку діяльність ще 11 січня 2018 року, номер запису 2013579, та з того часу не є ФОП, а отже не є суб`єктом господарювання.

Крім того, ОСОБА_1 в письмових поясненнях, написаних нею власноруч в день складання протоколу, стверджувала, що не згідна з тим, що займалася підприємницькою діяльністю, оскільки підстригла сестру, так як дома відсутні умови (а.с.5).

В апеляційній скарзі та апеляційному суді ОСОБА_1 також заперечувала факт здійснення підприємницькою діяльністю. Зазначила, що останні три роки працювала барменом, на підтвердження чого надала копію трудової книжки (а.с.56-57).

Також зазначила, що на фотографіях, долучених до матеріалів справи ст.лейтенантом поліції ОСОБА_4 не зафіксовано, що вона надає будь-кому послуги, натомість на них зафіксовано, що послуги з манікюру надає ОСОБА_5 своїй подрузі ОСОБА_3 (а.с.13,14,16).

З приводу події, яка трапилося 15 квітня 2020 року, ОСОБА_1 пояснила наступне. Того дня вона з подругами (усього їх було чотири жінки) прибули до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , ключі від якого їй надала її подруга, що займається підприємницькою діяльністю. Там, до приїзду поліції, вона підстригла своїй троюрідній сестрі ОСОБА_2 чолку, а ОСОБА_5 надавала своїй подрузі ОСОБА_3 послуги з манікюру, що і було зафіксовано працівниками поліції на фото. ЇЇ доводи про те, що вона підприємницькою діяльністю не займається не були взяті до уваги та відносно неї безпідставно складено адміністративний протокол.

Оскільки відповідальність за порушення вимог щодо заборони роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів, можуть нести тільки суб`єкти господарювання, ОСОБА_1 , виходячи з даних, які будуть викладені вище, не є суб`єктом правопорушення за ст.44-3 КУпАП.

ІІ

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що районному суду не були відомі та не надані відомості про припинення ОСОБА_1 підприємницької діяльності.

Між тим, апеляційним судом також встановлені порушення вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06 листопада №1376, при складанні адміністративного протоколу та адміністративних матеріалів.

На дані порушення суд першої інстанції уваги не звернув та прийняв передчасне рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винною, районний суд виходив з того, що вина останньої підтверджена матеріалами справи, а саме: протоколом, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 тощо (а.с.19).

Між тим, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази, апеляційний суд вважає, що до протоколу про адміністративне правопорушення не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених в ньому.

Так, автором адміністративного протоколу, у ньому вказані у якості свідків громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.1).

Однак, письмові пояснення ОСОБА_3 , складені працівником поліції, нею не підписані (а.с.4), а письмові пояснення ОСОБА_5 у справі взагалі відсутні.

Натомість, до матеріалів справи долучені письмові пояснення ОСОБА_2 , процесуальний статус якої автором протоколу не зазначено (а.с.6).

При цьому, в письмових поясненнях ОСОБА_3 і ОСОБА_2 відсутня інформація про те, хто саме надав їм послуги манікюру та перукаря (а.с.4,6).

Апеляційний суд був позбавлений можливості з`ясувати у зазначених осіб всі обставини справи, оскільки вони в судове засідання, призначене на 26 червня 2020 року, не з`явилися та про причини неявки суд не повідомили.

Проігнорував явку до апеляційного суду і ст.лейтенант поліції Дімітров І.П. у зв`язку з чим суд був позбавлений можливості з`ясувати чому саме у відношенні ОСОБА_1 , яка не є ФОП, був складений адміністративний протокол.

Зазначення в адмінпротоколі про порушення ОСОБА_1 вимог пп.8 п.2 постанови КМУ від 08 квітня 2020 року №262, апеляційний суд вважає опискою, оскільки цією постановою були внесені останні зміни до постанови КМУ від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», які діяли на час складання протоколу. А тому доводи апеляційної скарги в цій частині до уваги не приймаються.

Таким чином, суддею при винесенні постанови були неповно досліджені матеріали справи та не враховано усіх обставин.

Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, які вповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного проступку, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника Жмуда О.В. підлягає задоволенню частково, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 280, 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Жмуда Олега Володимировича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 квітня 2020 року скасувати.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Я.Колесніков