Справа № 357/3107/20
Провадження № 3/364/115/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2020 р. суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши об`єднані постановою суду від 22.05.2020 р. три адміністративні матеріали, що надійшли 21.05.2020 р. від Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з постановами цього суду від 07.05.2020 р. про направлення справ за підсудністю та із складеними згідно з вимогами статей 255, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) протоколами про адміністративні правопорушення від 20.03.2020 р. серії ДПР18 № 524901, серії ОБ № 184493, серії ОБ № 184494, складеними батальйоном патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , фізичної особи-підприємця,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-4, статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з відомостями зазначених протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 20.03.2020 р. юлизько 17:20 год. по бульв. Олександрійському, 45-а, у м. Біла Церква Київської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ЗАЗ 11021», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення із службовим автомобілем «SKODA RAPID», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на синьому фоні, внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим, як зазначено в протоколі, порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами, далі Правила дорожнього руху) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 у названий вище день і час, керуючи згаданим автомобілем марки «ЗАЗ 11021», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та здійснивши зіткнення з названим вище службовим автомобілем, залишив місце цієї ДТП, до якої причетний, чим, як зазначено в протоколі, порушив вимоги пункту 2.10 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 у названий вище день і час керував згаданим автомобілем марки «ЗАЗ 11021», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога за адресою: вул. Василя Стуса, 41, м. Біла Церква, Київська обл., чим, як зазначено в протоколі, порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою суду від 22.05.2020 р. з урахуванням положень статті 36 КУпАП перелічені вище три адміністративні матеріали об`єднані в одне провадження та призначено їх судовий розгляд у судовому засіданні на 04.06.2020 р., відкладений через неявку ОСОБА_1 та іншого учасника згаданої вище ДТП ОСОБА_2 на 18.06.2020 р., надалі на 03.07.2020 р. за клопотанням ОСОБА_2 , який у зв`язку, як зазначено в клопотанні, із сімейними обставинами та поганим самопочуттям не міг прибути в судове засідання, тому просив відкласти на іншу дату та повідомити його додатково.

У судове засідання 03.07.2020 р. ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи належно повідомлений, що підтверджено відомостями офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» за відповідним трек-номером щодо вручення йому 27.06.2020 р. судової повістки.

У судовому засіданні 03.07.2020 р. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначених трьох правопорушень не визнав, обставини, зазначені в протоколах, заперечив, пояснивши, що 20.03.2020 р. він їхав у належному йому автомобілі марки «ЗАЗ» у м. Біла Церква, але лише в якості пасажира, оскільки він не міг керувати автомобілем через перебування його в стані сп`яніння. Його автомобілем керував його кум ОСОБА_3 . Коли вони проїжджали по бульв. Олександрійському, то почули якійсь хлопок, але ніяких зіткнень з автомобілями не було, зупинитися там теж не було де, тож вони поїхали далі, після повороту зупинившись. ОСОБА_3 залишився біля автомобіля курити, а він зайшов до магазину. Коли вийшов з магазину, то побачив, як поліцейський розбиває скло в його автомобілі зі сторони водія наручниками. Він підійшов до поліцейського і кажу, що Ви робите, а той мене в кайданки. Кум не втручався. Поліцейські запропонували пройти огляд на алкоголь, я хотів на місці зупинки, а вони повезли до лікарні, там дихав у трубку, результат десь 0,37 ‰ (точно не пам`ятаю). Потім мене привезли назад і оформлювали протоколи, які я підписував, а чи писав там щось не пам`ятаю. Проходження тесту на алкоголь на місці не пропонували. Одразу приїхала друга машина з поліцейськими. До лікарні возили два поліцейські, інші два (які зі «Шкоди») залишалися на місці.

Представник ОСОБА_1 адвокат Шовкопляс Сергій Петрович (ордер адвоката серії КС № 471289) у судовому засіданні просив закрити справу за відсутності самої події адміністративного правопорушення з підстав, викладених у його письмовому клопотанні, поданому до суду 18.06.2020 р., через невідповідність (сфабрикованість) фактів та невідповідність зазначених у протоколі обставин дійсності.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 р. у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, не з`явився.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши відомості, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення і доданих до них матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

За вимогами підпункту «б» пункту 2.3, пунктів 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

За порушення учасниками дорожнього руху (водіями) Правил дорожнього руху, зокрема наведених вище, що спричинило пошкодження транспортного засобу, статтею 124 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність.

Крім того, за вимогами підпункту «а» пункту 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою притягнення їх до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 122-4 КУпАП.

Крім того, за вимогами підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані алкогольного сп`яніння.

Частиною першою статті 130 КУпАП (у редакції до 01.07.2020 р.) було передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння.

На тепер (після 01.07.2020 р.) названою вище частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння лише річковими, морськими або маломірними суднами відповідними судноводіями.

При цьому, за приписами статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а в разі незгоди водія на проведення такого огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або ж в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 17.12.2008 р. № 1103 (з подальшими змінами) затвердив Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, за яким огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС (пункт 2 названого Порядку). Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 3); огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків (пункт 4). До закладу охорони здоров`я направляється водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами (пункт 6).

Таким чином, за наведеними законодавчими нормами первісним є огляд водія на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, а в разі його відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з його результатами у закладі охорони здоров`я.

За частиною п`ятою статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, а відтак і визначеного Кабінетом Міністрів України порядку направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду, вважається недійсним.

За визначенням частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 251 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 р. у справі № 204/2352/16-а).

При цьому частина друга статті 251 КУпАП покладає обов`язок щодо збирання доказів саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, у даному випадку на працівника поліції, яким складено протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Крім того судами вищих інстанцій неодноразово зверталася увага на те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 р. у справі «Лучанінова проти України», заява № 16347/02, від 30.05.2013 р. у справі «Малофєєва проти Росії», заява №36673/04, від 20.09.2016 р. у справі «Карелін проти Росії», заява № 926/08, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019 р. у справі № 761/26744/19, від 23.09.2019 р. у справі № 753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

За матеріалами справи судом встановлено, що відносно ОСОБА_4 складено три протоколи про адміністративне правопорушення за ознаками статті 122-4, статті 124 та частини першої статті 130 КУпАП; на підтвердження його винуватості додано в якості доказів:

рапорти та письмові пояснення осіб, які, як вбачається зі змісту цих документів, є працівниками поліції, залученими до оформлення згаданих протоколів щодо ОСОБА_4 , або вчинення відносно нього інших дій 20.03.2020 р. (затримання, доставлення до медичного закладу). Водночас за правовою позицією Верховного Суду цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи; і саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами (постанова Верховного Суду від 29.04.2020 р. у справі № 161/5372/17). При цьому наведених осіб не було зазначено в протоколах як осіб, які є свідками та, відповідно, які підлягають виклику судом. До того ж клопотань про виклик цих осіб суду ані ОСОБА_4 та/або його захисником, ані іншим учасником ДТП ОСОБА_2 не заявлялося. За таких обставин суд не бере до уваги згадані письмові рапорти та пояснення осіб, які не були допитані в судовому засіданні з попередженням про кримінальну відповідальність, зокрема, за завідомо неправдиві показання, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд;

висновок Білоцерківської міської лікарні № 4 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. При цьому до відповідного протоколу не додано ані складеного за встановленою формою акту огляду названої особи на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, ані складеного за встановленою формою направлення його на огляд до відповідного закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, форми яких встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735), відтак встановити передбачену законом підставу доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення медичного огляду (відмова від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з його результатами) не вбачається можливим;

відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який містить лише перебування ОСОБА_1 у медичному закладі під час його огляду медичним працівником та оформлення відповідного висновку; жодних інших відеозаписів з нагрудних(ої) камер(и), зокрема, щодо обставин вчинення згаданої вище ДТП, зупинення ОСОБА_1 , з фіксацією пошкоджень транспортних засобів тощо суду не надано. Більше того, в отриманні таких доказів відмовлено захиснику Поліщука С.Б., що підтверджено долученою до матеріалів справи відповіддю на запит адвоката С. Шовкопляса;

схема місця ДТП від 20.03.2020 р., з якої, на думку суду, неможливо достовірно встановити, зокрема, місце розташування транспортних засобів учасників ДТП, оскільки сама подія заперечувалася в суді ОСОБА_1 , а розміщення службового автомобіля «SKODA-RAPID» відносно точки ймовірного зіткнення також не зазначено, оскільки зафіксовано на схемі інше його розташування в іншій смузі руху ніж місце зіткнення. Для з`ясування цих обставин справи інших водій-учасник ДТП ОСОБА_2 , як зазначалося, до суду тричі не з`явився.

Разом з тим, суд критично оцінює покази самого ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні, як суперечливі і такі, що суперечать наявним письмовим матеріалам справи, пояснити такі суперечливості та розбіжності він не зміг.

Проте доказів того, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля марки «ЗАЗ», що ним заперечувалося в суді, що саме ОСОБА_1 виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, а не інший автомобіль, матеріали справи не містять; так само до матеріалів не додано фото-, відеофіксації, хоча, як вбачається з наведеного вище, поліцейські мали нагрудні камери відеофіксації, хоча застосували її лише в лікарні; також не встановлено свідків події (які не є зацікавленими особами) тощо.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62 Конституції України).

З огляду на це, суд дійшов до висновку, що наявними матеріалами справи (належними і допустимими доказами) не доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124, частиною першою статті 130 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутності в його діях складу відповідних адміністративних правопорушень, окрім передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відносно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд виходить з того, Законом України від 22.11.2018 р. № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинність з 01.07.2020 р., названа стаття КУпАП викладена у новій редакції, що не передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів за керування в стані алкогольного сп`яніння, відтак провадження у справі в цій частині слід закрити на підставі пункту 6 частини першої статті 247 КУпАП через скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність. До того ж доказів перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля (що ним заперечувалося), так само як і доказів наявності передбачених законом підстав направлення його до медичного закладу матеріали справи не містять.

Підстав для направлення матеріалів справи в цій частині прокурору для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за статтею 2861 Кримінального кодексу України судом не вбачається з огляду на конституційні гарантії, визначені статтею 58 Конституції України, та правил дії закону про кримінальну відповідальність у часі, визначені статтями 4, 5 Кримінального кодексу України.

Також суд зазначає про закінчення строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, проте підстав для закриття справи за пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП судом не вбачається.

За роз`ясненнями, викладеними в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 р. № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними статтею 38 КУпАП, а передбачений статтею 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Наведена позиція неодноразово підтверджена практикою суду апеляційної інстанції, постанови якої є остаточними у справах про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 122-2, 124, частиною першою статті 130 КУпАП та статтями 7, 9, 245-247, 251, 252, 256, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі в частині щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі в частині щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі в частині щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 6 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Після набрання цією постановою суду законної сили начальнику (керівнику) Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України забезпечити повернення тимчасово вилученого посвідчення водія, серія НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власникові.

Копії цієї постанови суду направити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , прокурору та до Батальйону патрульної поліції у місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до відома та виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Л. А. Макаренко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.