Справа № 760/7856/20 Головуючий у 1 інстанції Горбатовська С.А.
Провадження № 33/824/2338/2020 Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 червня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Харченка С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15.05.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 062758 від 09 березня.2020 року, «09.03.2020 року о 04 год. 50 хв. у м. Києві по вул. М. Голего, 7 ОСОБА_1 керував автомобілем «Volvo» д.н.з. НОМЕР_1 , В, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», результат тесту 0,25 %. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а) ПДР України, за що відповідальність передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП».

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.05.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Харченко С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вважає постанову суду такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без з`ясування всіх фактичних обставин справи та наданні належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав та обов`язків, а також порушено порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не погоджувався з результати огляду на місці, до лікаря нарколога для проведення відповідних досліджень на стан сп`яніння працівниками поліції доставлено його не було.

Разом з тим зазначає, що Інструкція до приладу Драгер 6820, на якому проводилось тестування ОСОБА_1 , містить таблицю допустимих похибок вимірювань при робочому приладі у відповідності до температури повітря, так допустима похибка складає 0,05 проміле, а тому, вважає, що результат ОСОБА_1 , який склав 0,25 проміле, знаходиться в межах встановленої законом норми, тому вважає, що склад правопорушення взагалі відсутній. Окрім того, наявний відеозапис не містить свідків, при яких проводилась процедура огляду, а їх показання складені на бланках одним почерком і до того ж, відсторонення водія від керування не було, а розписка містить формальний характер, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейських з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимог вказаних правових норм, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи, не надавши оцінку поясненням ОСОБА_1 , без допиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, без виклику працівників поліції, які складали матеріали даного провадження щодо ОСОБА_1 , прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.

В обґрунтування вини ОСОБА_1 місцевий суд послався на: протокол про адміністративне правопорушення; акт огляду на стан сп`яніння; результат тесту на стан алкогольного сп`яніння; письмові пояснення свідків, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.

Але апеляційний суд не може погодитися з висновком місцевого суду, який не відповідає фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

З метою усунення неповноти розгляду справи та поновлення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційним судом були виконані вимоги ст. 280 КУпАП, в результаті чого було встановлено наступне.

Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, який визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Згідно п. 5, п. 6, п. 10 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого стану вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результаті огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, який складається в двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у водія та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційним судом з метою перевірки доводів апеляційної скарги викликалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, які були повідомлені належним чином про місце та час апеляційного перегляду справи, але в судове засідання не з`явилися.

Ці обставини позбавили суд апеляційної інстанції можливості допитати даних свідків та оцінити їх показання у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, тому апеляційний суд вважає, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , допит яких неможливо було провести в судовому засіданні з наведених вище підстав та надати їм оцінку, не можуть слугувати безспірними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 - особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, підтвердив свої пояснення надані в суді першої інстанції та викладені в апеляційній скарзі та зазначив, що з результатом огляду на спеціальному пристрої не погоджувався, однак працівниками поліції не було роз`яснено йому його прав та можливості повторно пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я, направлення на огляд він не підписував і йому навіть не пропонували іншої процедури, окрім огляду на місці зупинки за допомогою відповідного пристрою.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи відеозапису, ОСОБА_1 не погоджувався із результатами проведеного огляду і про свою незгоду із складеним протоколом зазначив у відповідній графі вказаного протоколу. Також із вказаного відеозапису не вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та можливість пройти повторний огляд в закладі охорони здоров`я, зважаючи на його явні сумніви щодо результатів огляду на спеціальному приладі.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно Інструкції до приладу Драгер 6820, на якому проводилось тестування ОСОБА_1 містить таблицю допустимих похибок вимірювань при робочому приладі у відповідності до температури повітря. Так при температурі повітря від мінус 5 градусів по цельсію до плюс 15 градусів по цельсію при діапазоні від 0.00 до 0.33 проміле допустима похибка складає 0.05 проміле. Згідно чеку з приладу Драгер, що застосовувався для тестування ОСОБА_1 , тест проводився при температурі +13 градусів по цельсію, а результат склав 0.25 промілле. Отже, враховуючи допустиму похибку в 0.05 проміле - результат ОСОБА_1 в межах встановленої законом норми, тобто не перевищує 0.2 проміле.

Проте судом першої інстанції не надано належної оцінки зазначеному доказу та безпідставно визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, будь-яких належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а ПДР України, матеріали справи не містять.

Під час апеляційного перегляду справи не встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки зважаючи на особливості приладу та можливість допустимих похибок приладу під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, безумовних підстав вважати, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння, суд не вбачає, так як є вірогідність, що результат складає допустиму межу.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15.05.2020 року щодо ОСОБА_1 - скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 15.05.2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.В.Семенцов