КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 21.03.2020 року о 12 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Ушинського, 6, ОСОБА_1 керував автомобілем «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», за результатами проведення якого у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в розмірі 0,78 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.05.2020 року, а провадження в справі стосовно нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги посилається на недотримання судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 280, 251 КУпАП, оскільки суд не повно та не об`єктивно з`ясував обставини даної справи, не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому апелянт зазначає, що він не керував транспортним засобом на момент коли підійшли працівники поліції і в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що він керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції саме під час керування транспортним засобом.

Також вказує, що працівниками поліції було порушено порядок проведення його огляду на стан сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП, а саме проведення огляду в медичному закладі у разі незгоди з результатами алкотестера, однак після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» поліцейські не запропонували йому пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я та в порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року), не оформили йому направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, а тому його огляд на стан алкогольного сп`яніння, який був проведений за допомогою приладу «Драгер», є недійсним відповідно до вимог ч.5 ст. 266 КУпАП.

Крім цього апелянт звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні дані щодо повторності вчинення правопорушення, що є порушенням вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року)

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи викладені в його апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що підстави для її задоволення відсутні, виходячи з наступного.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.03.2020 року поліцейським УПП в м. Києві о складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 серії ДПР18 №070399 за ч.1 ст. 130 КУпАП, і даний протокол з додатками надійшов до Солом`янського районного суду м. Києва, за результатами розгляду якого ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги апеляційний суд погоджується з висновком суду про порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 21.03.2020 року серії ДПР18 №070399, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2); даними проведеного тесту за допомогою алкотестеру «Drager Alcotest 6820» прилад №ARJL-0246 (а.с. 1), за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 0,78 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), проведеного в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; письмових поясненнях цих свідків (а.с. 4), в яких останні підтвердили результати проведеного тесту на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу; розпискою гр. ОСОБА_4 (а.с. 5), який підтвердив факт залишення на зберігання автомобіля «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Героїв Космоса, 1 (стоянка), що підтверджує факт відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 6), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 , який стверджував, що не керував транспортним засобом, а коли під`їхали працівники поліції, автомобіль постійно перебував в нерухомому стані, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

До того ж, аналогічні доводи вже були предметом перевірки суддею місцевого суду, який не прийняв їх до уваги, оскільки вони спростовуються поясненнями самого ОСОБА_1 наданими в суді першої інстанції.

Крім того, як вбачається з наявного у справі відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського (а.с. 6, файл №…257 з 3 хв. 45 сек.), ОСОБА_1 на місці події не заперечував, що зупинився на пішохідному переході, а його дружина під час розмови з працівниками поліції вказувала, що вони приїхали з м. Ірпіня, щоб віддати гроші та поспішають додому, оскільки вдома залишилась дитина без нагляду. Після цього, на вимогу поліцейського ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» і не заперечував проти результатів проведеного тесту, що спростовує доводи його апеляційної скарги про порушення поліцейськими порядку проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки згідно п.7 Розділу І вказаної Інструкції огляд водія на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду проведеного поліцейським.

Доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року) через відсутність в матеріалах справи даних щодо повторності вчиненого правопорушення, є безпідставними, оскільки за приписами п.5 Розділу VІІ цієї Інструкції відповідна довідка, в якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення долучається до протоколу лише у разі встановлення повторності правопорушення.

Також апеляційний суд вважає безпідставними і посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи направлення його на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки як вбачається з матеріалів справи, що також підтверджується даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с. 6), огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» і останній не заперечував проти результатів проведеного тесту, а тому ОСОБА_1 не направлявся поліцейським до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення такого огляду.

За наведеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.05.2020 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційни й суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа№ 33/824/2339/2020 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий в І інстанції - Горбатовська С.А.

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.