ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/552/20 Справа № 178/356/20 Суддя у 1-й інстанції - Лісняк В. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Самойленка Афанасія Миколайовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , монтувальника шин ТОВ Берлі ЛТД, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на водія ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору на користь держави.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 08 березня 2020 року о 10 год. 30 хв. на 152 км автошляху М-04 Криничанського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot Expert, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Самойленко А.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати. Разом з апеляційною скаргою, заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування пропущеного строку, зазначає, що про судовий розгляд справи ОСОБА_1 стало відомо лише 09.04.2020 р. об 11 год. 32 хв., а про постанову ОСОБА_1 дізнався від захисника Самойленко А.М., з яким було укладено договір, а рішення в ЄДРСР було оприлюднено 13.04.2020 року, копія вказаної постави суду ОСОБА_1 не направлялася.

Так, лише 31 березня 2020 року було оформлено судову повістку ОСОБА_1 , що особа викликається у судове засідання на 10.00 08 квітня 2020 року, при цьому судом не було враховано, що особа яка притягається проживає в іншій області, а саме в м. Києві, а також те, що введено обмежувальні заходи щодо пересувань громадян по території України та зупинено рух внутрішніх рейсів автобусів та потягів, а відтак ОСОБА_1 обмежений в можливості своєчасно прибути до приміщення суду в смт. Кринички.

Також суд послався, що особа повідомлена працівниками поліції про день та час розгляду справи, однак жодним нормативним актом працівники поліції не наділені повноваженням встановлювати день та час судового засідання, а тим паче повідомляти особу відносно якої буде здійснюватися розгляд справи.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що за результатами аналізу наданих працівниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області доказів вбачається, що вина ОСОБА_1 не підтверджується в достатньому обсязі.

Як зазначено в постанові суду, причетність ОСОБА_1 до скоєного правопорушення підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи: зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 418981 від 08.03.2020 р., який складений у відповідності до вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП і де викладено обставини скоєння адміністративного правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та в супереч ст. 251 КУпАП та ст. 280 КУпАП суд не надав їм належну оцінку, не навів мотивів чому були взяті до уваги пояснення свідків, та не враховано бажання ОСОБА_1 надати пояснення в судовому процесі.

Отже, судом не зазначено, який саме елемент складу адміністративного правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона) наявні в діях водія ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Самойленко А.М. та Цветков О. ОСОБА_4 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи позицію захисника Самойленка А.М., яка зводиться до того, що ні захисник, ні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні участі не приймали, підтвердження отримання ОСОБА_1 копії постанови суду в матеріалах справи не має, тому з метою дотримання принципу доступу до правосуддя суд приходить до висновку про поважність причини пропуску захисником Самойленко А.М. строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

Обговорюючи доводи захисника про те, що не надав належну оцінку доказам, а також те, що вина ОСОБА_1 не підтверджена в повному обсязі, є безпідставними.

Дослідженими в засіданні суду апеляційної інстанції матеріалами справи встановлено, що винність ОСОБА_1 підтверджена доказами, які містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким судом першої інстанції була надана належна оцінка, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 418981 від 08.03.2020 р., який складений у відповідності до вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП і де викладено обставини скоєння адміністративного правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , результатами проведення алкотесту за допомогою апарату Drager, який склав 0,57 %.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного та відповідають ст. 252 КУпАП, тому суд першої інстанції обґрунтовано взяв їх до уваги під час прийняття рішення.

Звертається увага на те, що вірність повідомлених свідками даних про обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення засвідчена їх власноручними записами і підписами, а також підписами посадової особи поліції, яка отримала такі пояснення. За таких обставин суд апеляційної інстанції не знаходить підстав сумніватися в об`єктивності пояснень даних свідків, що спростовує доводи захисника в цій частині.

Крім того, під час апеляційного розгляду в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_5 , який підтвердив факт проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу Drager, результат якого склав 0,57 %, а також підтвердив те, що працівники поліції відмовили в проходженні медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак, вказані пояснення свідка не спростовують доказів, наявних в матеріалах справи та не впливають на висновки суду щодо доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Сукупність вищевказаних доказів засвідчують перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що також спростовують твердження захисника про відсутність в справі доказів винності ОСОБА_1 .

Посилання апеляційної скарги адвоката Самойленка А.М. на те, що судом першої інстанції призначенні розгляду справи не було враховано те, що особа, яка притягується до відповідальності проживає в іншій області, а саме в м. Києві, а також те, що було введено обмежувальні заходи щодо пересувань громадян по території України та зупинено рух внутрішніх рейсів автобусів та потягів, а лише 31 березня 2020 року було оформлено судову повістку ОСОБА_1 у судове засідання на 10.00 08 квітня 2020 року, є безпідставними, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був ознайомлений з датою, часом та місцем слухання справи, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 418981 від 08.03.2020 року, клопотань про відкладення розгляду справи від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності чи захисника до суду не надходило.

Так у відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, а тому суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, розглянув адміністративну справу.

В даному ж випадку, ОСОБА_1 було забезпечено право на апеляційний перегляд справи, що є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України, та оскарживши постанову по справі про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі виклав свої письмові пояснення, щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апелянта не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника Самойленка Афанасія Миколайовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2020 року - задовольнити та поновити останньому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу захисника Самойленка Афанасія Миколайовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун