Справа№718/789/20
Провадження№3/718/330/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2020 року м. Кіцмань, Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мінів О.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисників Морозової О.В. та Білінської Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Департаменту патрульної поліції УПП в Чернівецькій області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Кіцманським РВ УМВС України в Чернівецькій області 09 листопада 2011 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , працюючого трактористом ТОВ «Припруття», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

19.04.2020 року о 18 год. 40 хв., в м. Чернівцях по вул. Заводській, 32 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат 1, 16 проміле. Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 14.05.2020 ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав. Не заперечив, що проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці у присутності двох свідків, погоджувався із наявним результатом тесту, оскільки дійсно того дня, 19.04.2020 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Пояснив суду, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 (точне прізвище не пам`ятає), однак через суперечність між ними, останній залишив автомобіль, а він змушений був пересісти з пасажирського сидіння за кермо.

У судовому засіданні 12.06.2020 року, захисник Морозова О.В. вказала суду на те, що її довіритель не заперечує обставин того, що проходив 19.04.2020 огляд на стан алкогольного сп`яніння та більше того, що перебував на той період у стані алкогольного сп`яніння, проте, на її думку, не підтверджений факт керування останнім транспортним засобом. Заявила клопотання про виклик свідків, з метою підтвердження таких обставин, яке було того ж дня задоволено.

У зв`язку із задоволенням клопотання судом в черговий раз було відкладено судове засідання у справі та здійснено виклик свідків, зазначених у клопотанні захисника.

Однак, у судове засідання 02.07.2020, заявлені у клопотанні свідки не з`явилися, доказів про поважні причини неявки суду не надали, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Разом із тим, свідок ОСОБА_3 , викликалася за наданою стороною захисту адресою, однак судова повістка останній не вручена, оскільки неправильно зазначена адреса, а свідок ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення йому особисто поштового відправлення, - не з`явився.

Таким чином, суд сприяв стороні захисту у наданні доказів на доведення невинуватості особи та здійснення належного захисту ОСОБА_1 , тому у задоволенні клопотання про чергове відкладення судового засідання було відмовлено.

У судовому засіданні 02.07.2020 захисник Білінська Л.В. просила суд справу провадженням закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , оскільки останній автомобілем не керував.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи його захисників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Так, згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у відповідній точності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 369505 від 19.04.2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 останньому ставиться у провину керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Такий протокол складений у відповідності із вимогами КУпАП та підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , останній отримав його копію, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних, - не заявляв, зауважень не висловлював, власноручно виклав письмові пояснення з приводу події.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Статтею 130 КУпАП (чинною редакцією на час вчинення адміністративного правопорушення) передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п.2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачена ст. 266 КУпАП та детально регламентована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а також положеннями ст. 266 КУпАП.

Так, у відповідності до положень п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні положення передбачені і ст. 266 КУпАП.

Як свідчать матеріали справи, передбаченої процедури було дотримано працівниками поліції.

Так, у відповідності до даних Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2), ОСОБА_1 , у зв`язку із виявленими у нього ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка хода, тремтіння пальців рук, - проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest 6820, результат якого показав 1, 16 проміле.

Такий Акт підписаний двома свідками: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також самим ОСОБА_1 , який поставив свій підпис у графі, яка засвідчує його згоду із результатами (а.с.2).

Також до протоколу долучено роздруківку (чек) із приладу Alcotest 6820 Drager, ARHE - 0223, у якій зафіксовано результат тестування ОСОБА_1 від 19.04.2020, який становить 1, 16 проміле (а.с.3).

В судовому засіданні ОСОБА_1 також підтвердив правильність процедури та свою згоду з результатами тесту.

В матеріалах справи також міститься Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/5513 на Газоаналізатор Alcotest 6820 №ARHE-0223, яке чинне до 30.09.2020 року, а також копії Сертифікату відповідності засобу вимірювальної техніки серії В НОМЕР_4 та Сертифікат затвердження типу засобу вимірювальної техніки серії А НОМЕР_5 , відповідно до яких Газоаналізатори Alcotest підлягають повірці, міжповірочний інтервал 1 рік (а.с.9-10).

Крім того, до матеріалів справи долучено письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які були присутні при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Так, у своїх письмових поясненнях свідки вказують на те, що 19.04.2020 року вони були запрошені працівниками поліції для засвідчення проходження огляду на стан сп`яніння водієм ОСОБА_1 . Останній пройшов тест, прилад «Драгер» показав результат 1, 16 проміле (а.с.4-5).

Щодо наявності вказаних свідків на місці огляду не заперечив у судовому засідання ОСОБА_1 , жодних клопотань про їх виклик чи допит не заявляв. Погодився із їх поясненнями.

Суду також надано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2412145 від 19.04.2020, на підтвердження правомірності зупинки водія ОСОБА_1 , згідно якої останнього було зупинено за порушення вимог п.п. 2.3.в Правил дорожнього руху (а.с.8).

Згідно вказаної постанови, яка ОСОБА_1 не оскаржувалася та з якою він погодився, його було зупинено за те, що останній керував транспортним засобом з не пристебнутим паском безпеки.

Правомірність зазначених доказів та фактичних обставин, викладених у них, підтверджується і долученим до матеріалів справи диском із відеозаписами з нагрудних камер поліцейських. На яких зафіксовано обставини які мали місце при оформленні матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, на відео чітко видно як ОСОБА_1 проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки в присутності двох свідків за допомогою спеціального приладу. Після тесту результат оголошують 1, 16 проміле.

Більше того, на відео чути як ОСОБА_1 не заперечує з приводу результату та вказує працівникам поліції про те, що вживав алкоголь.

Також на відеозаписі зафіксовано факт того, як останньому вручаються складені відносно нього процесуальні документи, тимчасово вилучається посвідчення водія, працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 про недопустимість керування транспортним засобом (а.с.11).

Крім того, останнього, у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, працівники поліції відсторонюють від керування транспортним засобом, відбираючи з вказаного приводу розписку, згідно якої водій зобов`язується протягом доби не керувати транспортним засобом (а.с.6).

Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З врахуванням зазначеного, а також те, що у судовому засіданні було встановлено, шляхом перегляду відеозапису із місця події, на час приїзду працівників поліції, автомобіль Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_3 , перебував під керуванням ОСОБА_1 , оскільки останній знаходився за його кермом, а автомобіль здійснював рух, хоча і не значний, про що з чіткістю вказує працівник поліції.

Крім того, наявність іншого водія, як на момент того, як працівники поліції підходять до транспортного засобу, так і в подальшому при складанні відповідних матеріалів, на відео не зафіксовано.

Також, проходячи огляд ОСОБА_1 не заперечує факту керування транспортним засобом. Крім того, як свідчать матеріали, поліцейські зупинили автомобіль Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_3 , за те, що водій ОСОБА_1 керував з непристебнутим паском безпеки.

З відеозапису вбачається, що водій не заперечує факту керування та детально пояснює про свій напрям руху.

Доводи, з приводу того, що автомобіль перебував на обочині із включеними аварійними сигналами, не спростовують вини ОСОБА_1 , у вчиненому адміністративному правопорушенні, оскільки діючими ПДР України не заборонено рух транспортного засобу із включеними аварійними сигналами, більше того, у випадку наявності поломки транспортного засобу, що не перешкоджає його подальшому руху, транспортний засіб може продовжити свій рух лише із включеними аварійними сигналами.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд критично оцінює такі пояснення ОСОБА_1 , щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з приводу того, що він не керував транспортним засобом, оскільки такі не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, та спростовані долученими до матеріалів справи доказами, а тому є ніщо іншим, як намаганням ОСОБА_1 , уникнути відповідальності за вчинене.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені у судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та визнання його винуватості.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та інші письмові докази не містять істотних розбіжностей, та повністю підтверджують фактичні обставини справи.

Патрульними поліцейськими були дотримані вимоги вказаної вище Інструкції та ст. 266 КУпАП, під час оформлення матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а його вина у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджена належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи та оціненими судом.

Крім того, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було роз`яснено його права, про що свідчить його особистий підпис у протоколі, будь-яких зауважень чи заперечень з цього приводу він не надав, а добровільно, без будь-яких зауважень підписав усі складені щодо нього документи, а тому його доводи з приводу незаконних дій працівників поліції є безпідставними та необґрунтованими, та такими, що не знайшли свого підтвердження, а тому на думку суду, є ніщо іншим як намаганням уникнення відповідальності за вчинене.

Тобто, на думку суду, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 доведено долученими до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами, в тому числі відеозаписом із місця події, зафіксованим на боді-камери, на якому спостерігається факт зупинки за керування з непристебнутим паском безпеки, усні пояснення водія щодо напрямку його руху, при цьому жодних заперечень чи зауважень з приводу того, що це не він перебував за кермом, останній не місці не заявляє та суду не надано.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в даному випадку доведеною.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, наявність у нього посвідчення водія на право керування транспортними засобами, яке було вилучене працівниками поліції.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення, в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, у виді накладення штрафу з позбавленнямправа керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 33-36, 40-1,130, 245, 280, 284, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Суддя: О.І. Мінів