Справа № 461/930/20 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/538/20 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., захисника - адвоката Івануса М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 06 лютого 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності запорушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 426335,30 гривень, конфіскації товару, вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 4237/20900/19 від 07 листопада 2019 року, а саме: каміння круглої форми, жовто-коричневого кольору, різних розмірів, загальною вагою 2,975 кг. в дохід держави.

Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 4237/20900/19 від 07 листопада 2019 року, транспортний засіб марки «CITROEN», моделі «C3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN№ НОМЕР_2 - повернуто ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 420,40 гривень судового збору.

Згідно з постановою, 07 листопада 2019 року о 13 год. 22 хв. громадянин України ОСОБА_1 прямував у приватну поїздку з України до Республіки Польща через м/п «Смільниця» Львівської митниці ДФС в якості водія транспортного засобу марки «CITROEN», моделі «C3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_3 № НОМЕР_2 , обравши для слідування смугу спрощеного митного контролю «Зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність в нього будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені обмеження. Під час проведення спрощеного митного контролю виникла підозра щодо наявності в автомобілі товару, що переміщується з приховуванням від митного контролю. У зв`язку з цим, автомобіль було направлено в місце поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, де за участі спеціальної мобільної групи №2 було виявлено товар, прихований від митного контролю, а саме: каміння круглої форми, жовто-коричневого кольору, різних розмірів, загальною вагою 2,975 кг., яке знаходилося в порожнинах коробки перемикання передач, за пластмасовою обшивкою, та порожнинах панелі приладів з боку пасажира. Доступ став можливим після демонтажу пластмасової пластини за допомогою технічних засобів митного контролю (оглядового дзеркала, ліхтарика, набору монтажних інструментів), а також здійснювалось фотографування місця приховування. Від надання пояснень водій транспортного засобу марки «CITROEN», моделі «C3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN№ НОМЕР_2 , ОСОБА_1 відмовився. Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Відповідно до висновку спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 20.12.2019 № -0018, надані на дослідження зразки ідентифіковано як дорогоцінне каміння органогенного утворення бурштин (різновиду сукциніт), в декоративних елементах у формі кульок. Загальна вартість товару становить 426335,30 грн.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 06 лютого 2020 року, закрити провадження у справі про порушення митних правил відносно нього за ч.1 ст.483 МК України у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення та повернути вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 4237/20900/19 від 07 листопада 2019 року транспортний засіб марки «CITROEN», моделі «C3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_3 № НОМЕР_2 , та товар.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, він, будучи непоінформованим судом про слухання справи, у якій вирішувалося питання про його права та обов`язки, був позбавлений можливості надати судді пояснення по суті справи, брати активну участь у судовому процесі, наводити свої доводи та міркування, подавати докази, користуватися правовою допомогою.

Окрім цього, ОСОБА_1 зазначає, що в протоколі про порушення митних правил обставини не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема не узгоджуються з матеріалами справи, а тому, на його думку, існують підстави вважати, що порушено процедуру складання протоколу про порушення митних правил та неналежне розкриття митним органом об`єктивної сторони правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, звертає увагу й на те, що усупереч вимогам п.7 ч.2 ст.494, ч.4 ст.511 МК України у протоколі про порушення митних правил відсутні дані про вартість товарів, а у висновку експертизи відсутні дані про те, станом на який момент визначається вартість бурштину, у висновку вказана вага нетто бурштину 3004, 10 г., тоді як у протоколі про порушення митних правил вага вилученого каміння становить 2, 975 кг. Також відсутнє повідомлення про попередження експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта, сама експертиза не є судовою, а матеріали справи не містять інформацію про те, що особи, які складали висновок, є дійсно експертами, та чи внесені в Державний реєстр оцінювачів України, не зазначені дата та номер видачі свідоцтва про реєстрацію, дата та номер наказу про включення в Державний реєстр оцінювачів України, який напрям оцінки експертів, чи не позбавлені вони статусу експерта на час складання висновку.

Також, як звертає увагу ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі, зупинка належного йому автомобіля відбулася не в межах зони контролю м/п «Смільниця» Львівської митниці ДФС, а працівники митниці зупинили належний йому автомобіль ще до потрапляння на митний пост та стали вимагати від нього, щоб він передав автомобіль для проходження огляду.

На його переконання, у матеріалах справи немає достатньо доказів того, що виявлене працівниками митниці каміння жовто-коричневого кольору приховувалося від митного контролю, тобто знаходилося у місці, яке б утрудняло їх виявлення, натомість, як зазначає ОСОБА_1 , вказаний товар знаходився на видному місці в автомобілі і в працівників митного органу не було зайвих перешкод у його візуальному виявленні, без будь-яких допоміжних засобів.

Окрім цього, на переконання ОСОБА_1 , суддею першої інстанції безпідставно при визначенні розміру адміністративного стягнення ураховано дані щодо вартості товару, викладені у висновку експерта, що призвело до визначення суми штрафу, розмір якого не відповідає вимогам закону.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 покликається на те, що він не був присутній у судовому засіданні, на якому прийнято оскаржувану постанову, натомість з текстом судового рішення ознайомився після отримання його копії поштовою кореспонденцією 26 березня 2020 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, його захисник адвокат Іванус М.І. просив проводити апеляційний розгляд у відсутності його підзахисного, про що подав відповідну заяву.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Івануса М.І. на підтримання поданої апеляційної скарги, представника Галицької митниці Держмитслужби, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.526 МК України, ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Оскільки розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови такому було скеровано 19 березня 2020 року, відтак строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Загальні умови вивезення (пересилання) громадянами товарів за межі митної території України закріплені у ст.371 МК України, частина перша якої визначає, що товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро (крім зазначених у частині другій цієї статті), не підлягають письмовому декларуванню при вивезенні (пересиланні) їх громадянами за межі митної території України.

За змістом ч.2 ст.371 МК України, товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро та на які законом встановлено вивізне мито та/або якщо відповідно до закону державними органами видаються документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, із сплатою у випадках, визначених законами України, вивізного мита та з поданням відповідних документів, виданих державними органами.

Відповідно до ч.2 ст.373 МК України, порядок вивезення (пересилання) громадянами за межі митної території України дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 448 «Про порядок вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження», вивезення (пересилання) за межі митної території України дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них з метою їх відчуження здійснюється у разі, коли сумарна фактурна вартість дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та виробів з них не перевищує суму, еквівалентну 10 000 євро (крім заборонених до вивезення за межі митної території України), шляхом вчинення дій, усного або за бажанням власника таких товарів чи на вимогу посадової особи митного органу письмового декларування.

Таким чином, вивезення бурштину, як дорогоцінного каміння, за межі митної території України дозволяється за умови, коли його сумарна фактурна вартість не перевищує еквівалент 10 000 євро, шляхом вчинення дій усного декларування, за бажанням власника бурштину та на вимогу посадової особи митного органу - письмового декларування.

Поряд з тим, відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.

Об`єктивною стороною передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення є, зокрема, переміщення або дії, спрямовані на переміщення, товарів незалежно від їх ваги, вартості й кількості, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Згідно з протоколом про порушення митних правил від 07 листопада 2019 року №4237/20900/19 (а.с.4-6), 07 листопада 2019 року о 13 год. 22 хв. громадянин України ОСОБА_1 прямував у приватну поїздку з України до Республіки Польща через м/п «Смільниця» Львівської митниці ДФС в якості водія транспортного засобу марки «CITROEN», моделі «C3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_3 № НОМЕР_2 , обравши для слідування смугу спрощеного митного контролю «Зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність в нього будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені обмеження. Під час проведення спрощеного митного контролю виникла підозра щодо наявності в автомобілі товару, що переміщується з приховуванням від митного контролю. У зв`язку з цим, автомобіль було направлено в місце поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, де за участі спеціальної мобільної групи №2 було виявлено товар, прихований від митного контролю, а саме: каміння круглої форми, жовто-коричневого кольору, різних розмірів, загальною вагою 2,975 кг., яке знаходилося в порожнинах коробки перемикання передач, за пластмасовою обшивкою, та порожнинах панелі приладів з боку пасажира. Доступ став можливим після демонтажу пластмасової пластини за допомогою технічних засобів митного контролю (оглядового дзеркала, ліхтарика, набору монтажних інструментів), а також здійснювалось фотографування місця приховування. Від надання пояснень водій транспортного засобу марки «CITROEN», моделі «C3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN№ НОМЕР_2 , ОСОБА_1 відмовився.

Стаття 494 МК України містить вимоги щодо протоколу про порушення митних правил, який повинен містити такі дані: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

На переконання апеляційного суду, наведений вище протокол відповідає вимогам ст.494 МК України та містить усі необхідні для вирішення справи відомості, зокрема й щодо вилученого товару каміння круглої форми, жовто-коричневого кольору, різних розмірів, упаковане в поліетиленовий мішок, опломбований митним забезпеченням №209/328 (металева пломба), вагою 2,975 кг.

З огляду на те, що виявлений та вилучений товар підлягав ідентифікації, а саме встановлення, чи вилучене каміння є бурштином, та в залежності від цього визначення його вартості, у протоколі про порушення митних правил вказано, що вартість товару буде визначено додатково.

Вказаний протокол складався в присутності ОСОБА_1 , з його змістом останній ознайомився, зауважень і доповнень не мав, про що розписався у відповідних графах.

Факт обрання водієм транспортного засобу марки «CITROEN», моделі «C3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 смуги руху для митного контролю «зелений коридор» підтверджується контрольним талоном (а.с.9) та таким стверджується, що під час спрощеного митного контролю автомобіль було направлено в місце поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, де за участі спеціальної мобільної групи №2 було виявлено товар, прихований від митного контролю, а саме: каміння круглої форми, жовто-коричневого кольору, різних розмірів, загальною вагою 2,975 кг.

Наведені в протоколі обставини також підтверджуються актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с.10) та фото-таблицями до нього (а.с.13-21), згідно з якими під час митного огляду за участі ОСОБА_1 виявлено товар, прихований від митного контролю, а саме каміння круглої форми жовто-коричневого кольору різних розмірів, загальною вагою 2,975 кг., яке знаходилося в порожнині коробки переключення передач за пластмасовою обшивкою та порожнинах панелі приладів з боку пасажира.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині невідповідності годин вчинення правопорушення з годиною проведення огляду, то такі не заслуговують на увагу, оскільки згідно з протоколом про порушення митних правил від 07 листопада 2019 року №4237/20900/19 часом вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил є 13 год. 22 хв. 07 листопада 2019 року, водночас згідно з актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, огляд проводився з 12 год. 07 листопада 2019 року до 13 год. 25 хв. 07 листопада 2019 року. Таким чином, часом вчинення правопорушення є година виявлення в часових межах огляду прихованого товару.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги в частині відсутності відеозапису огляду транспортного засобу, оскільки чинним митним законодавством не передбачено обов`язкової відеофіксації огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу.

Відповідно до положень ст. 508 МК України, у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи, до числа яких, зокрема, належить проведення експертизи.

Згідно з ч.ч.1, 2 статті 515 МК України, експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою. Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил.

Водночас відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 року № 4038-XII, судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

З наведеного вбачається, що в межах провадження у справі про порушення митних правил з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення справи, може бути призначена не судова експертиза, яка проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, яким є Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України.

Згідно з висновком спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи Держмитслужби України №-0018 від 20 грудня 2019 року (а.с.30-34), проведеної на підставі постанови державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Львівської митниці ДФС від 28 листопада 2019 року (а.с.24) експертами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , надані на дослідження зразки ідентифіковано як дорогоцінне каміння органогенного утворення бурштин (різновиду сукциніт), в декоративних елементах у формі кульок. Маса нетто кульок з бурштину станом на дату проведення дослідження становить 3004, 10 г. Загальна вартість бурштину в декоративних елементах у формі кульок, що вилучений у справі про порушення митних правил №4237/20900/19, становить 426335, 30. Як зазначено у експертизі, на дослідження надано каміння круглої форми, жовто-коричневого кольорів, різних розмірів, загальною вагою 2, 975 кг. Надані на експертизу зразки відсортовано за розміром (діаметром) кулі діаметром 6,10-9,60 мм, загальною масою нетто 161, 44 г. та кулі, діаметром 10,00-14,00 мм загальною масою нетто 2842, 66 г.

Відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, а саме п.11 оцінка проводиться із застосуванням бази, що відповідає ринковій вартості або неринковим видам вартості. Ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

У разі коли у нормативно-правових актах з оцінки майна, договорі на проведення оцінки майна або ухвалі суду не зазначається вид вартості, який повинен бути визначений у результаті оцінки, визначається ринкова вартість.

Таким чином, проведенною експертизою встановлено ринкову вартість бурштину на дату проведення оцінки.

Перевіривши наявний у матеріалах справи висновок експертизи від 20 грудня 2019 року №-0018, який взятий за основу вартості вилученого митним органом товару, та якому апеляційний суд надає віри, такий відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема приписам ст.356 МК України.

Вказана експертиза проведена уповноваженими на це експертами, зокрема, згідно з кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача від 22 листопада 2014 року МФ №266 експерт ОСОБА_2 , кваліфікацію якої ставить під сумнів адвокат ОСОБА_5 , та яка отримала вищу освіту за спеціальністю «Товарознавство та експертиза у митній справі», успішно склала кваліфікаційний іспит та підготовку за напрямком оцінки майна «Оцінка об`єктів в матеріальній формі» та спеціалізацією в межах напрямку «Оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин, обладнання, колісних транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність». Окрім цього, згідно з даними свідоцтва від 25 лютого 2015 року №55, така включена до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності та є оцінювачем, який має право здійснювати оцінку майна та майнових прав за напрямком «Оцінка об`єктів в матеріальній формі» та спеціалізацією в межах напрямку «Оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин, обладнання, колісних транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність», а згідно зі свідоцтвом №219, яке дійсне до 25 травня 2022 року, ОСОБА_2 надано право самостійного проведення досліджень за експертною спеціальністю 7.1 Товарознавче дослідження машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання. Відповідно до свідоцтва №001407 від 24 жовтня 2014 року, ОСОБА_2 з 20 до 24 жовтня 2014 року успішно опанувала програму курсу «Атестація та експертна оцінка дорогоцінного каміння органогенного утворення». Згідно з посвідченнями про підвищення кваліфікації МФ№10453-ПК від 19 жовтня 2017 року та МФ№11555-ПК від 12 грудня 2019 року, ОСОБА_2 підвищила кваліфікацію оцінювача за напрямом оцінки майна «Оцінка об`єктів в матеріальній формі» та спеціалізацією в межах напрямку 1.7 «Оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин, обладнання, колісних транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність».

Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність врахування долучених до апеляційної скарги квитанцій №4665733, №0022280, №0022278 щодо вартості вилученого митним органом каміння, то такі апеляційний суд не бере до уваги, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у ході огляду транспортного засобу «CITROEN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було виявлено, вилучено, а опісля передано на експертизу, каміння у формі куль, яке було упаковане в поліетиленовий мішок, опломбований митним забезпеченням №209/328, діаметром 6,10-9,60 мм, загальною масою нетто 161, 44 г. та кулі, діаметром 10,00-14,00 мм загальною масою нетто 2842, 66 г.

Водночас, згідно з долученими стороною захисту квитанціями №4665733, №0022280 та №0022278, походження яких викликає в апеляційного суду об`єктивні сумніви, у таких зазначено вартість бурштинових кульок, діаметр яких відрізняється від тих, що були виявлені під час митного огляду транспортного засобу ОСОБА_1 , зокрема вказано, що вартість бурштинових кульок діаметром 10-15 мм за 1 кг. становить 4200 юанів, - кульок 10-15 мм за 1 кг. - 4450 юанів та - кульок 10-15 мм за 1 кг. - 4550 юанів, відповідно.

Окрім цього, про наявність підтверджуючих вартість бурштину документів ОСОБА_1 ані під час оформлення матеріалів про порушення митних правил, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції не заявляв.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, суддя першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності і прийняв постанову, зміст якої відповідає вимогам МК України. Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Щодо покликань ОСОБА_1 про порушення його права на захист та на справедливий суд у зв`язку з тим, що справа розглядалася за його відсутності, то на думку апеляційного суду, ця обставина не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки порушені права ОСОБА_1 відновлені шляхом подачі апеляційної скарги та надання можливості останньому в суді апеляційної інстанції реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП та 498 МК України, в тому числі давати пояснення.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя районного суду врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника та застосував таке у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП у межах санкції ч.1 ст.483 МК України, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною й обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст. 529 МК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 06 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1ст.483 МК України, залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк