Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/230/20 Головуючий у суді І інстанції: Крімченко С.А. Категорія: ст. 44-3 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

за участю

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький, в режимі відеконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, з повною загальною середньою освітою, зареєстрований: проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, працює інженером концерну «Електролюкс» Угорщина, РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 грн. 00 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 грн. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду 16.04.2020 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 , який перебував на самоізоляції за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , залишив місце самоізоляції та перебував за адресою: м. Олександрія Кіровоградської області, проспект Соборний, 117, чим порушив вимоги Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та закрити справу відносно нього.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в суді він пояснював, що 10.04.2020 року приїхав з Угорщини, на кордоні підписав зобов`язання про самоізоляцію за адресою: АДРЕСА_2 .

За даною адресою проживають його дід та бабуся. Він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . В зв`язку з відносинами з бабусею, та тим, що він їх теж міг заразити в разі якщо він інфікований, вирішив переїхати на вказану квартиру.

Коли він прийшов за даною адресою, то виявилося, що там проживають квартиронаймачі. Під час з`ясування стосунків з ними, вони викликали працівників поліції. Йому ніхто не повідомив, що квартиру винаймають сторонні люди.

Також ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вважає, що всі акти законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами мають ґрунтуватися на вимогах Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", оскільки правил карантину людей в Україні не існує.

Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», та постанова Головного державного санітарного лікаря України № 2 від 21.03.2020 року "Про запобігання подальшого занесення на територію України випадків коронавірусної хвороби (COVID-19)" зі змінами, внесеними постановою Головного державного санітарного лікаря України №3 від 24 березня 2020 року не є частиною ЗУ "Про захист населення від інфекційних хвороб", та не замінюють їх.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Зазначив, що дійсно 10.04.2020 року приїхав з Угорщини, на кордоні він добровільно підписав зобов`язання про самоізоляцію за адресою: АДРЕСА_2 .

За даною адресою проживають його дід та бабуся.

Він посварився з бабусею та вирішив проживати за місцем своєї реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Коли він прийшов за даною адресою, то виявилося, що там проживають квартиронаймачі. Під час з`ясування стосунків з останніми, вони викликали працівників поліції. Зазначив, що йому не повідомили, що квартиру винаймають сторонні люди.

Крім того, пояснив, що ніхто не контролював дотримання ним правил самоізоляції, визнав, що він виходив з квартири по своїм справам, за продуктами харчування.

Відповідальність за ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» у разі призначення зобов`язання щодо самоізоляції особа повідомляється, що за надання неправдивих відомостей про місце своєї самоізоляції, інформації про засоби зв`язку, недотримання режиму самоізоляції, особу буде притягнуто до адміністративної відповідальності, а у випадку порушення режиму самоізоляції, що призвело до тяжких наслідків, в тому числі смерті третіх осіб, до кримінальної відповідальності.

У відповідності з постановою Головного державного санітарного лікаря України № 2 від 21.03.2020 року "Про запобігання подальшого занесення на територію України випадків коронавірусної хвороби (COVID-19)" зі змінами, внесеними постановою Головного державного санітарного лікаря України №3 від 24 березня 2020 року запроваджено використання форми інформованої згоди особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР18 №158630 від 16.04.2020року, яким підтверджується, що саме 16.04.2020 року о 22год. 00хв. у м. Олександрія Кіровоградської області, проспект Соборний,117, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких кожен окремо підтвердив, що 16.04.2020 року близько 21год. 30хв. в двері квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , подзвонив невідомий йому чоловік, який представився ОСОБА_1 , онуком власниці квартири та намагався ввійти до квартири. При цьому останній повідомив йому, що приїхав до України з Угорщини. Вони зателефонував власниці квартири, яка їм повідомила, що ОСОБА_1 на даний час проживає разом з нею, після чого вони викликали працівників поліції (а.с. 3,5);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких 12.04.2020 року він повернувся до України з Угорщини. На кордоні він добровільно підписав зобов`язання прикордонникам про самоізоляцію та вказав місцем свого проживання квартиру бабусі, а саме: АДРЕСА_2 . Під час перебування на самоізоляції. 16.04.2020 року близько 21 год. 30 хв. вирішивши, що буде проживати в квартирі АДРЕСА_3 , він пішов за вказаною адресою. Квартира належить його бабусі ОСОБА_4 , а він в ній зареєстрований. Про те, що в квартирі проживають люди, які винаймають її у бабусі, він не знав. Мешканці квартири і викликали працівників поліції (а.с. 4).

- показаннями ОСОБА_1 наданими у суді першої інстанції, які є аналогічні письмовим поясненням.

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, в правому нижньому куті якого вказана дата проведення запису, а саме, 16.04.2020 року.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляції ОСОБА_1 стосовно того, що йому ніхто не повідомив, що у квартиру орендують інші особи, оскільки останній перебуваючи на самоізоляції і будучи особою, що підписала інформовану згоду на карантин, покинув межі самоізоляції, які були вказані у згоді, а саме АДРЕСА_2 .

Що стосується апеляційних тверджень ОСОБА_1 стосовно того, що притягнення його до відповідальності не ґрунтується на вимогах Законодавства, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 №211 обов`язковій самоізоляції підлягають особи, що дали згоду на самоізоляцію до перетину державного кордону.

Крім того, відповідальність за ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених не лише Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими нормативно-правовими актами, до яких відноситься і постанова КМУ, як центрального органу виконавчої влади України.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 на кордоні добровільно підписав пам`ятку про самоізоляцію був належним чином повідомлений про наслідки порушення умов самоізоляції, при цьому зазначив місце самоізоляції квартиру бабусі, а саме: АДРЕСА_2 , а відповідальність за ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, підстав для задоволення апеляції не має.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 44-3 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук