Cправа № 127/9978/20
Провадження № 3/127/3669/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 червня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №167811 від 30.04.2020 вбачається, що 30.04.2020 о 08 год. 00 хв. в м. Вінниця по вулиці Пирогова, 24 прибувши на місце виклику було виявлено автомобіль Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який вчинив наїзд на автомобіль Ssang Yong, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень. Під час спілкування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, зіниці ока не реагують на світло. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у присутності лікаря нарколога в КП ВОНД «Соціотерапія». Висновок №1490 - відмова, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його захисник - адвокат Огородник В.В. вину у вчиненні ОСОБА_1 вказаного правопорушення не визнав, та пояснив суду, що 30.04.2020 він дійсно рухався по вул. Пирогова на своєму автомобілі та вчинив ДТП. Внаслідок даних подій у нього стався напад астми, який працівники поліції сприйняли як стан сп`яніння та йому, було запропоновано пройти медичний огляд в КП «ВОНД «Соціотерапія». Він погодився пройти такий огляд. Однак, в КП «ВОНД «Соціотерапія» ним неодноразово було наголошено, що він фізіологічно не може здати біологічне середовище сечу, та просив лікаря взяти у нього інші зразки біологічного середовища, проте йому було в цьому відмовлено та поліцейським зазначено в протоколі, що нібито ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. Крім того зазначив, що в протоколі, та в матеріалах справи відсутні поясненнях свідків, які б підтвердили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, а тому просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, про що подав відповідне клопотання.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з диспозицією частини першої статті 130 КУпАП відповідальності за даною нормою підлягають особи, які керують транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особи, які керували транспортним засобом та які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП суду необхідно встановити два критерії: керування особою транспортним засобом та знаходження його в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, або ж відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Адвокат Огородник В.В. в судовому засіданні не заперечував з приводу того, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, однак заперечував щодо того, що він перебував в стані наркотичного сп`яніння та заперечував стосовно того, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до частини першої та другої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. (ч. 3 ст. 266 КУпАП)

З висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1490, складеного КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» 30.04.2020, вбачається, що у пункті 10 висновку міститься відмітка про відмову від проходження мед. огляду.

Відповідно до пунктів 12, 13 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858 предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

В судовому засіданні адвокат Огороднік В.В. пояснив, що під час проходження медичного огляду в КП «ВОНД «Соціотерапія», ОСОБА_1 на той момент, здати аналіз сечі він фізіологічно не міг та просив лікаря взяти у нього інші зразки біологічного середовища. ОСОБА_1 у своїх поясненнях зазначав, що здати аналіз сечі, на той момент, він фізіологічно не міг та просив лікаря взяти у нього інші зразки біологічного середовища.

Жодних доказів, які б спростовували дані пояснення, матеріали справи не містять.

При цьому, проаналізувавши положення вищевказаної інструкції суд приходить до висновку, що відповідальний працівник закладу охорони здоров`я зобов`язаний взяти у особи зразки іншого біологічного середовища, окрім сечі, якщо особа про це просить. Відсутність відповідних технічних можливостей у закладі охорони здоров`я не може слугувати підставою для відмови у проведенні дослідження іншого біологічного середовища особи та, в будь-якому разі, не свідчить про відмову особи від проходження огляду.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, відповідно до пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Проте, дослідивши оскаржуваний протокол, судом встановлено, що він був складений за відсутності свідків відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а відтак і не доведено факту такої відмови. В протоколі зазначений лише один свідок ОСОБА_3 . Однак, в доданих до матеріалів справи пояснень ОСОБА_3 відсутні свідчення відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, а лише є свідчення щодо ДТП.

Наявність в матеріалах справи висновку КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» №1490 від 30.04.2020 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому міститься відмітка про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду не свідчить про дотримання правниками поліції процедури проходження огляду відповідно до вищевказаного порядку.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП складено за відсутності свідків, що є недопустимим та суперечить вимогам закону, а тому він не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом викликався в судове засідання інспектор ОСОБА_4 , який складав протокол, а також витребовувалося в Управління патрульної поліції у Вінницькій області відеодокази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, однак інспектор в судове засідання не з`явився, відеодоказів вчинення правопорушення суду надіслано не було.

Таким чином, жодних доказів, які б спростовували пояснення адвоката Огородника В.В. матеріали справи не містять.

Згідно з Інструкцією Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду видається на підставі акта медичного огляду. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, оскільки висновок КП ВОНД «Соціотерапія» щодо медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №1490 від 30.04.2020 не містить результатів огляду, в ньому зазначено про відмову особи від проходження медичного огляду, а тому суд визнає його недопустимим доказом перебування особи в стані наркотичного сп`яніння та відмови особи від проходження огляду.

Відповідно до частини п`ятої статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту".

Таким чином, суд приймає до уваги наявність численних порушень процедури проведення огляду водія транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду, встановленої статтею 266 КУпАП та Інструкцією, а по суті процесуального законодавства для поліцейського, а саме: відсутність свідків та не підтвердження належними доказами незгоду водія на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом першим статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №167811 від 30.04.2020, висновок КЗ ВОНД «Соціотерапія» щодо результатів огляду з метою виявлення стану сп`яніння №1490 від 30.04.2020 не є належними та допустимими доказами відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а відтак у його діях відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту першого статті 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: