Справа № 390/470/20
Провадження № 3/390/233/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2020 р.Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Бойко І.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №270439 ОСОБА_1 22.03.2020 о 22.56 год. на автомобільній дорозі М12 - 714 км керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1 , в той час, як був обмежений в праві керування транспортними засобами постановою державного виконавця Лисенко М.А. від 24.04.2018 року 31276475. Тим самим, ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження», за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його захисником адвокатом Гретченко Л.Л. до суду подані письмові пояснення, в яких вона зазначила, що на підтвердження вини ОСОБА_1 надано лише протокол про адміністративне правопорушення та копію постанови державного виконавця від 24.04.2018 року, якою ОСОБА_1 встановлено обмеження керування транспортними засобами. Однак, ОСОБА_1 не був обізнаний про існування вказаної постанови, її копія за місцем проживання ОСОБА_1 не надходила та в інший спосіб про таке обмеження він не інформувався. Жоден із долучених доказів в матеріалах справи не містить даних про те, що ОСОБА_1 було відомо про винесення державним виконавцем постанови від 24.04.2018 року, а також про направлення або вручення йому копії зазначеної постанови. Вказане ставить під сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП та свідчить про відсутність в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, тому просить закрити провадження у справі.

Проаналізувавши всі надані суду по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положенням ч.3 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст.10 та ст.11 КУпАП адміністративні правопорушення можуть бути вчинені умисно або з необережності, проте для обох форм вини згідно з диспозицією ч.3 ст.126 КУпАП притаманна обізнаність особи у тому, що вона, будучи обмеженою у праві керування транспортним засобом, порушила вказане обмеження та керувала транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б вказували на наявність умислу ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 знав про накладене на нього обмеження у керуванні транспортними засобами. В матеріалах справи відсутні докази того, що останній ознайомлений із постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 24.04.2018 року, винесену державним виконавцем у ВП № 31276475 та отримував копію цієї постанови після її винесення.

На адвокатський запит начальником Чорнобаївського районного відділу державної виконавчої служби надано відповідь № 11824 від 23.06.2020 року, в якій зазначено, що станом на день винесення державним виконавцем постанови від 24.04.2018 року Законом України "Про виконавче провадження" передбачалось її надсилання учасникам виконавчого провадження простою кореспонденцією, тому надати відомості відносно отримання або неотримання ОСОБА_1 постанови не є можливим.

Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводи свою невинуватість, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод («Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.)

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналіз матеріалів справи відносно ОСОБА_1 дають суду підстави вважати, що докази, долучені до протоколу, не містять фактичних даних, на основі яких можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки захисник Ткаченка О.М. категорично заперечує факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, а інших доказів, для встановлення складу адміністративного правопорушення суду не надано, тому, виходячи з принципу презумпції невинуватості, критерію доведення «поза розумним сумнівом» суд не вбачає достатніх підстав вважати, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП необхідно закрити відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 цього кодексу, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 10, 247, 251, 256,266, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, відносно якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А.Бойко