Справа № 710/537/20
Провадження № 3-в/710/5/20
ПОСТАНОВА

02.07.2020 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Побережна Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочення/розстрочення сплати судових витрат, зменшення розміру судових витрат (звільнення від їх сплати) у справі про адміністративне правопорушення щодо виконання постанови Шполянського районного суду Черкаської області від 10.06.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив розстрочити йому сплату штрафу на строк 24 місяці зі сплатою рівними частинами по 425,00 грн. кожного місяця, починаючи з липня 2020 року.

Заява мотивована тим, що 10.06.2020 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Піддано адміністративному впливу та накладено мінімальне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. Зазначено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше, як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню з правопорушника у примусовому порядку у подвійному розмірі - в сумі 20400,00 грн., відповідно до ст.308 КУпАП. Майновий стан заявника не дозволяє йому сплатити повністю вказаний штраф, оскільки за станом здоров`я заявник не працює, є єдиним годувальником і сім`ї, має на утриманні малолітнього сина та непрацюючу дружину, а також доглядає за своєю матір`ю-пенсіонеркою.

Вивчивши заяву, суд приходить до наступного.

Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 10.06.2020 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Також у постанові зазначено, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

В судове засідання 10.06.2020 ОСОБА_1 з`явився, свою вину визнав повністю. Отже, ОСОБА_1 був присутнім в судовоому засіданні, відтак відлік строку для сплати штрафу почався 11.06.2020 і закінчився 24.06.2020. У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, тобто 20400,00 грн.

Оскільки заява ОСОБА_1 про відстрочення/розстрочення сплати судових витрат надійшла до суду 30.06.2020 і в ній вказується, що правопорушник штраф не сплатив, постанова набрала законної сили 23.06.2020, то сплаті підлягає штраф в розмірі не 10200,00 грн., а 20400,00 грн., у зв`язку з пропуском терміну, визначеного судом для сплати штрафу.

Згідно зі ст.304 КУпАП питання зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч.2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019, справа № 2-54/08, при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідно до частини 6 цієї статті, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про відстрочку, не зазначив жодних обставин, які були б підставою для висновку щодо неможливості виконання ним судового рішення, а також не надав суду доказів на підтвердження свого скрутного матеріального становища.

Крім того, постанова про накладення адміністративного стягнення має бути реалізована у стислі строки інакше буде втрачена оперативність у застосуванні заходів адміністративного впливу, що, без сумніву, відобразиться на ефективності, зменшенні виховного та попереджувального значення у боротьбі з адміністративними правопорушеннями.

Враховуючи, що реальних підстав для відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення немає, а тому заява про відстрочення/розстрочення сплати судових витрат, зменшення розміру судових витрат (звільнення від їх сплати) у справі про адміністративне правопорушення щодо виконання постанови Шполянського районного суду Черкаської області від 10.06.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.298, 301, 304 , 305, КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Побережна