Справа № 728/770/20 Головуючий у 1 інстанції Лобода Н. В.
Провадження № 33/4823/226/20
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 червня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 420 грн. 40 коп.

Як встановив суд, ОСОБА_1 07 травня 2020 року об 11 год. в м. Бахмач, по вул. Черняхівського керував автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме:різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів, при цьому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати її, та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження своїх вимог вказує, що суд першої інстанції підійшов до розгляду справи формально, оскільки поклав в його основу недопустимі докази, а саме, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони не викликалися до суду для дачі пояснень. Звертає увагу суду на те, що викладені пояснення написані одним і тим же почерком, проте в них навіть не міститься запису «написано вірно, мною прочитано», тому вони є такими, які не слід брати до уваги при винесенні рішення.

Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження виходячи з того, що він отримував копію судового рішення тільки 12 червня 2020 року.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, викладених в поданій апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Явка апелянта на засідання суду апеляційної інстанції є необов`язковою.

Будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки суду, в зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, доводи ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими і, на думку суду, є поважними причинами, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння чи відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, а сам порядок такого огляду виписаний, зокрема, у ст. 266 КУпАП, Постанові Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджені спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Місцевим судом повно досліджені та з`ясовані усі обставини справи про адміністративне правопорушення, як того вимагає ст. 245 КУпАП, а його висновки про вчинення ОСОБА_1 порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України та відповідно адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, знайшли своє підтвердження при перегляді справи апеляційною інстанцією.

Зокрема, згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться за наявності ознак відповідної особи щодо її перебування у стані алкогольного чи наркртичного сп`яніння.

Так, відповідно до п.п. 2,3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, зокрема за наявності: запаху алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Частиною 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки виявленого сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з ч. 2 розділу ІІ вищевказаної Інструкції протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення від 07 травня 2020 року серії ДПР 18 № 382982, складений відповідно до чинного законодавства, зокрема, в ньому викладені суть адміністративного правопорушення та здійснено опис установлених обставин, а саме, зазначено, що ОСОБА_1 07 травня 2020 року об 11 год. в м. Бахмач, по вул. Черняхівського керував автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. а саме:різкий

Інспектором також було зазначено, які саме в правопорушника були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, які виражались у тому, що від нього було чутно запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів, що в подальшому і стало підставою для висловлення пропозиції поліцейським пройти огляд на стан сп`яніння, на що в даному випадку особа правопорушник не погодився.

При цьому, у графах: «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», «Пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності», « ОСОБА_4 особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» наявний запис, проте, що останній відмовився від ознайомлення та підпису протоколу, дачі прояснень та отримання копії складеного відносно нього протоколу.

Також, з вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що його, відповідно до зазначеної Інструкції було складено в присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно з письмовими поясненнями яких, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» у встановленому законом порядку (а.с. 4,5), на підставі чого відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності, викладене у апеляційній скарзі про те, що письмові пояснення свідків не можна брати до уваги та покласти їх в основу рішення, оскільки вони викладені не належним чином, не заслуговують на увагу.

Так, з письмових пояснень вказаних свідків вбачається, що вони хоча і викладені одним почерком, однак, в них містяться детальні особисті дані опитуваних осіб, їм роз`яснені ст. 63 Конституції України, та в кінці пояснень міститься запис, який зроблений вже іншим почерком про те, що: «записано вірно та прочитано», що цілком обґрунтовано дає підстави вважати про що дані особи підтверджують саме ті дані, які викладені в поясненнях, що і було засвідчено їх власноручними підписами.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що пояснення даних свідків є належними та допустимими, оскільки в них містяться відомості щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП вчиненого ОСОБА_1 , а також ними підтверджується обґрунтованість дій співробітників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що узгоджуються з іншими доказами, що містяться у матеріалах справи.

Також, не зважаючи на протирічливу позицію особи правопорушника, який в суді першої інстанції повністю визнав свою вину та просив суворо не карати, в суді апеляційної інстанції висловив категоричне невизнання своєї вини вона підтверджується даними, що містяться в:

-розписці особи - ОСОБА_1 , щодо зобов`язання доставити автомобіль DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 - правопорушник, до місця проживання останнього (а.с. 6).

-переглянутим судом апеляційної інстанції відеоматеріалом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 травня 2020 року, з якого вбачається, що всі дії, які були здійснені працівниками поліції, щодо з`ясування позиції водія автомобіля DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 з приводу проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявності обґрунтованих ознак перебування його у такому стані та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія вказаного автомобіля ОСОБА_1 , є такими, що були вчинені без порушення норм чинного законодавства про адміністративні правопорушення та чітко зафіксовані на відеозаписі.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення вищевказані докази на підтвердження вини згідно даних викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 07 травня 2020 року, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак наявність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення.

Твердження особи правопорушника про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження як в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом.

Така позиція щодо дій правопорушника розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, оскільки правопорушення на транспорті характеризуються підвищеною небезпекою, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач