КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/852/2020
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 травня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2020 року,

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як встановлено постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 15.09.2019 року о 17 год. 35 хв., за адресою: м. Київ, перехрестя вул. Набережно-Хрещатицька та вул. Нижній Вал, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «TOYOTA», д.н.з. НОМЕР_1 при повороті ліворуч, не надала переваги у русі транспортному засобу «RENAULT» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку та допустила з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п. 16.6 ПДР та скоїла правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 03.01.2020 та прийняти нову постанову про закриття справи № 3/758/338/20 від 03.01.2020 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченою ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова не може бути залишена в силі, оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального і процесуального права.

Як зазначає апелянт, суд фактично не розглядав матеріали справи, оскільки просто продублював протокол поліції, який не відповідає обставинам ДТП.

Зокрема, як вважає ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував надані нею фото докази, які доводять, що схема ДТП складена невірно, оскільки місце ДТП, дорожні знаки та смуги руху вказані неправильно. Складений поліцією протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 347179 не відповідає об`єктивним обставинам скоєння ДТП та не враховує її реальні обставини. Працівники поліції оформили матеріали справи на поясненнях водія таксі UBER, який надав неправдиві дані про місце ДТП та інші обставини, а пояснень ОСОБА_1 взагалі не було взято до уваги. Більш того, поліція надала їй абсолютно пустий бланк копії протоколу для того, щоб «на руках» у ОСОБА_2 не було жодної інформації по ДТП.

Крім того, як зазначає апелянт, в протоколі є дописки, а до протоколу додається «відео з бодікамери АА 00448», хоча ніякої бодікамери не було, і автомобіля з державним номером АА00446 також не було.

На думку апелянта, судом першої інстанції залишено поза увагою, що саме водій таксі UBER, (а не вона) не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, чим допустив порушення вимог абзацу б) пункту 2.3 та пункту 12.3 ПДР, що доводиться фото доказами, а також те, що саме водій таксі UBER порушив п. 1.10 ПДР.

Як зазначає апелянт, на противагу водію таксі UBER, вона заїхала на перехрестя на маленькій швидкості та, рухаючись у загальному потоці (не першою), побачивши, що перехрестя абсолютно вільне від зустрічних машин, почала повертати наліво з другої смуги, відповідно до знаку «Дозволено поворот наліво з двох смуг», після чого, раптово, на великій швидкості з`явився автомобіль таксі UBER, у зв`язку з чим, вона, ОСОБА_1 , вжила екстрених заходів і моментально загальмувала, тобто встигла проїхати менше 1 метру і зупинитись, а водій таксі UBER проїхав близько 25 метрів і став перед наступним світлофором.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи поданої скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на встановлені та наведені в оскаржуваній постанові обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції не може визнати це судове рішення законним та обґрунтованим, з огляду на таке.

Як прямо передбачено диспозицією ст. 124 КУпАП, вона встановлює адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, необхідно встановити не лише порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило передбачені законом наслідки, в даному випадку пошкодження транспортних засобів, а й причино-наслідковий зв`язок між ними.

Дійсно, відповідно до вимог п. 16.6 ПДР України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Разом з тим, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, суддею, під час судового засідання, не було вжито достатніх заходів для встановлення обставин, якіщо підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а її висновки не ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, оскільки, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, суд не взяв до уваги обставини, які мали значення для правильного вирішення справи.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя обґрунтувала протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП та письмовими поясненнями обох водіїв - учасників ДТП, однак в оскаржуваній постанові не наведено будь-якої правової оцінки не тільки зазначеним доказам, а й запереченням ОСОБА_1 щодо цих доказів та обставин самої пригоди.

Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції встановив, що наявні у справі докази, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 347179 від 15 вересня 2019 року, схема місця ДТП та письмові пояснення водія автомобіля «RENAULT» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , як окремо, так і в сукупності, не можуть бути визнані беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, оскільки вони не містять у собі достатніх фактичних даних, які б дозволили об`єктивно встановити картину ДТП та причинно-наслідковий зв`язок між допущеним нею порушенням та його наслідками.

Зокрема, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений поліцейським на підставі доданих до нього матеріалів, перш за схеми місця ДТП, не може служити об`єктивним доказом, оскільки вказана схема за своїм змістом не відповідає вимогам п. 4 розділу VІІІ. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395. До того ж до справи не було долучено відео з бодікамери АА00448, про яке зазначено у згаданому протоколі або будь-які інші матеріали, які б дозволили зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та спростувати її заперечення щодо обставин ДТП, на які звертається увага в апеляційній скарзі.

Що ж стосується письмових пояснень водія ОСОБА_4 , то враховуючи їх суб`єктивний характер, як зацікавленої особи, вони також не можуть служити підтвердженням винуватості ОСОБА_1 , оскільки не підкріплені будь-якими іншими доказами, які б не викликали сумнівів у своїй об`єктивності та достовірності.

Більш того, за клопотанням ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції було витребувано схему організації дорожнього руху на проїзній частині перехрестя вул. Набережно-Хрещатицької та вул. Нижній Вал у м. Києві, де сталася ДТП, а також довідку про організацію світлофорного регулювання на вказаному перехресті станом на час ДТП, аналіз яких, у сукупності з іншими доказами, у тому числі тими, які наведені в оскаржуваній постанові, дозволяє стверджувати про те, що наявні у справі докази не тільки не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а й обставини самої дорожньо-транспортної пригоди, які суддя фактично не встановлювала, а послалась на обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою, через невідповідність висновків судді фактичним обставинам адміністративного правопорушення, які не підтверджуються доказами зібраними по справі та неврахування судом доказів, які могли істотно вплинути на його висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому вказана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю її діях складу зазначеного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 03 січня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрито, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, відповідно до якої провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Павленко О.О.