Справа № 648/1733/20
Провадження № 3/648/660/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року смт. Білозерка

Суддя Білозерського районного суду Херсонської області Сокирко Л.М., при секретарі судових засідань Онофрійчук Л.О., з участю прокурора Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області Шатунського В.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши в залі судових засідань № 4 Білозерського районного суду Херсонської області в смт. Білозерка Херсонської області матеріали, які надійшли від Херсонського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Киселівка Білозерського району Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених статтею 172-6 частиною 1 КпАП України,

в с т а н о в и л а :

15 червня 2020 року до Білозерського районного суду Херсонської області на розгляд надійшли протоколи про вчинення правопорушень, пов`язних з корупцією, передбачених статтею 172-6 частиною 1 КпАП України за № 5/2020 від 15 червня 2020 року та № 6/2020 від 15 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 172-6 частиною 1 КпАП України.

Постановою судді від 1 липня 2020 року об`єднано у одне провадження справу № 648/1734/20 провадження № 3/648/661/20 з протоколом про вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією № 6/2020 від 15 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 172-6 частиною 1 КпАП України зі справою № 648/1733/20 провадження № 3/648/660/20 з протоколом про вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією № 5/2020 від 15 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 172-6 частиною 1 КпАП України.

У ході розгляду справи встановлено, що 21 грудня 2017 року рядовим поліції Яворським О.П. складено Присягу на вірність Українському народу.

Відповідно до витягу з наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 321 о/с від 23 серпня 2017 року ОСОБА_1 з 28 серпня 2017 року призначено на посаду поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 31 серпня 2018 року за № 851 о/с рядовому поліції ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання «капрал поліції».

Згідно з підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія вказаного вище Закону.

7 грудня 2018 року ОСОБА_1 подано до відділу кадрового забезпечення Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП Національної поліції України рапорт про звільнення зі служби в Національній поліції України «за власним бажанням».

Відповідно до витягу з наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19 грудня 2018 року № 1201 о/с капрала поліції ОСОБА_1 з 21 грудня 2018 року звільнено зі служби в поліції, згідно із пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліції» (за власним бажанням).

Відповідно до довідки про доходи УФЗБО Департаменту патрульної поліції від 29 квітня 2020 року за № 556, з ОСОБА_1 проведено повний розрахунок по заробітній платі.

21 грудня 2018 року ОСОБА_1 особисто отримано в секторі кадрового забезпечення Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП трудову книжку, витяг з наказу про звільнення, приписне посвідчення, направлення до РВК та корінець-попередження, що підтверджується відповідною розпискою.

Таким чином, на виконання вимог частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 повинен був не пізніше 22 січня 2019 року включно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, як особи, яка припиняє виконання функцій місцевого самоврядування (перед звільненням).

Крім того, на виконання вимог частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 зобов`язаний був у період з 1 січня 2019 року до 23:59 годин 31 березня 2019 року включно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держав або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік (після звільнення).

Згідно з листом НАЗК від 2 березня 2017 року № 93-05/4886/17, дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб`єктами декларування документів до Реєстру.

Разом з тим, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав до Реєстру декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, як особа, яка припиняє виконання функцій держави (перед звільненням) лише 27 квітня 2020 року о 11:23, тобто несвоєчасно (https://public.nazk.gov.ua/declaration/1f3904bd-ba18-41a8-81eb-6c90980362bd), а декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, як особа, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік (після звільнення) - 22 квітня 2020 року о 20:04.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за вчинення яких передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованих йому правопорушеннях визнав повністю, надав пояснення, які аналогічні складеним протоколам. Додатково вказав, що не подав вчасно декларації у зв`язки із тим, що відновлював свій паспорт, а згодом виявилося, що дія цифрового підпису (ключа) закінчилася, а тому він змушений був зайнятися організацією виготовлення нового «ключа» (цифрового підпису), в результаті чого і пропустив строки для подачі декларацій (перед звільненням та після звільнення). Про необхідність подачі декларацій він був обізнаний, комп`ютерною технікою з доступом до мережі «Інтернет» забезпечений та повідомлення, про те, що він має подати декларації і в які терміни на його адресу надходили.

Заслухавши ОСОБА_1 , висновок прокурора щодо обгрунтованості притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, дослідивши протоколи та додані до них матеріали, приходжу до наступного.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень підтверджується наступними доказами: постановою про закриття кримінального провадження від 28 травня 2020 року; витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; письмовими поясненням ОСОБА_1 ; копією розписки про отримання оригіналів документів та доведення до відома обов`язку подання декларації; копіями відомостей ознайомлення з вимогами антикорупційного законодавства; поясненнями ОСОБА_2 ; копією листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 25 травня 2020 року № 71-03/38357/19 від 11 травня 2019 року; листом УФЗБО від 29 квітня 2020 року за № 556; листом слідчого Тимка В. від 28 травня 2020 року №17-01-01/6295/9-23/2020; іншими матеріали справи.

Відповідно до матеріалів справи, 29 травня 2020 року до Херсонського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшли постанова про закриття від 28 травня 2020 року та матеріали кримінального провадження № 0001144 від 17 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-1 КК України, за фактом умисного неподання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік (після звільнення), а також за фактом умисного неподання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, як особи, яка припиняє виконання функцій держави (перед звільненням).

Згідно постанови слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі Тимка В.С. від 28 травня 2020 року, кримінальне провадження № 0000015 на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366-1 КК України, за фактом умисного неподання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік (після звільнення), а також за фактом умисного неподання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, як особи, яка припиняє виконання функцій держави (перед звільненням) було закрито.

Відповідно до частини 6 статті 38 КпАП України у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

21 грудня 2017 року ОСОБА_1 склав Присягу працівника Національної поліції України на вірність Українському народу, відповідно до статті 64 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до витягу з наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 321 о/с від 23 серпня 2017 року ОСОБА_1 з 28 серпня 2017 року призначено на посаду поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні.

Згідно з наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 31 серпня 2018 року № 851 о/с рядовому поліції ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання «капрал поліції».

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції визначається як державна служба особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Згідно з частиною 1 статтею 61 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції».

У пункті 1 розділу ІІ Наказу МВС України «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських» № 1179 від 9 листопада 2016 року зазначено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Згідно з підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія вказаного вище Закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відтак, згідно приписів статті 1, підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», капрал поліції ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та відповідальності, на якого поширюється дія вказаного Закону.

У відповідності до чинного законодавства днем припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки суб`єкту декларування.

Відповідно до статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України визначено, що про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до витягу з наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19 грудня 2018 року № 1201 о/с капрала поліції ОСОБА_1 з 21 грудня 2018 року звільнено зі служби в поліції, згідно із пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліції» (за власним бажанням).

21 грудня 2018 року ОСОБА_1 особисто отримав трудову книжку, витяг з наказу про звільнення, приписне посвідчення, направлення до РВК та корінець-попередження.

Відповідно до інформації УФЗБО УПП від 29 квітня 2020 року № 556 з

ОСОБА_1 проведено повний розрахунок по заробітній платі.

Таким чином, 21 грудня 2018 року є днем припинення ОСОБА_1 діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави.

У зв`язку з чим, на виконання вимог частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 зобов`язаний був у період з 1 січня 2019 року до 23.59 год. 31 березня 2019 року включно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік (після звільнення), а також подати декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, як особи, яка припиняє виконання функцій держави (перед звільненням).

Згідно з листом НАЗК від 25 травня 2020 року № 71-03/19009/20 дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб`єктами декларування документів до Реєстру.

Разом з тим, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування ОСОБА_1 подав до Реєстру декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік (після звільнення) лише 22 квітня 2020 року о 20:04, тобто несвоєчасно, а декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, як особи, яка припиняє виконання функцій держави (перед звільненням) лише 27 квітня 2020 року об 11:23, тобто також несвоєчасно.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що був обізнаний з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», у тому числі з вимогами фінансового контролю, передбаченими частиною 2 статті 45 цього Закону.

Також про обізнаність щодо порядку та алгоритму подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, вміння ОСОБА_1 працювати у Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, свідчить той факт, що ним 3 серпня 2017 року та 17 березня 2018 року своєчасно та успішно подано щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 -2017 роки.

Згідно з листами ДП «Українські спеціальні системи» від 19 лютого 2019 року

№ 07-363 та № 07-1000 від 8 травня 2019 року у період з 8 жовтня 2018 року по 8 травня 2019 року портал інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» функціонував у штатному режимі.

Перебої в роботі Реєстру спостерігалися з 08:00 год. до 10:08 год. 11 грудня 2018 року через недоступність DNS-серверу із мережі Інтернет.

Починаючи з 4 березня 2019 року у окремих користувачів при роботі з ІТС Реєстр спостерігались помилки, які в повній мірі були усунуті 6 березня 2019 року о 14:40 год.

Інших технічних несправностей та перебоїв у роботі ІТС Реєстр, які б завадили поданню документів до ІТС Реєстр у період з 1 січня 2019 року по 31 березня 2019 року не зафіксовано.

Таким чином, ОСОБА_1 мав фізичну та технічну можливість своєчасно подати декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, а поважні причини щодо несвоєчасного їх подання відсутні.

Одним із основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Відповідно до статті 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Склад вказаних правопорушень є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Об`єктивна сторона частини 1 статті 172-6 КпАП України встановлює адміністративну відповідальність за порушення вимог щодо вимог фінансового контролю: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, суб`єктивна сторона у формі непрямого умислу частини 1 статті 172-6 КпАП України полягає у тому, що ОСОБА_1 був обізнаний з вимогами фінансового контролю, попереджений про відповідальність за невиконання цих вимог, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», зокрема про строки подачі декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням та після звільнення) наслідками за порушення цих вимог, а також про алгоритм необхідних дій в Реєстрі для подання щорічної декларації, але свідомо допускав настання негативних наслідків.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за вчинення яких передбачена частиною 1 статті 172-6 КпАП України, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та строки притягнення його до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суд урахував характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, які пом`якшують та обтяжуть відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника є його щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника суд не встановив.

З урахуванням викладеного та, діючи в межах санкції част ини 1 статті 172-6 КпАП України, з урахуванням того, що постановою судді від 1 липня 2020 року об`єднано у одне провадження справу № 648/1734/20 провадження № 3/648/661/20 з протоколом про вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією № 6/2020 від 15 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 172-6 частиною 1 КпАП України зі справою № 648/1733/20 провадження № 3/648/660/20 з протоколом про вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією № 5/2020 від 15 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 172-6 частиною 1 КпАП України, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді мінімального штрафу на користь Держави.

Відповідно до частини 1 статті 40-1 КпАП України, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись статтями 40-1, 172-6 ч. 1, 283-285 КпАП України, Законом України "Про запобігання корупції", Законом України "Про Національну поліцію"",

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КпАП України та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом 10 днів через Білозерський районний суд Херсонської області.

Суддя: Сокирко Л.М.

Постанова набрала чинності____________________________