Єдиний унікальний номер судової справи 678/501/20
Номер провадження № 3-678-240/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року смт. Летичів

Суддя Летичівського районного суду Хмельницької області Лазаренко А.В., розглянувши адміністративний матеріал №197, що надійшов з Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Видибор Черняхівського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст. 193 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2020 року до суду для розгляду надійшов адміністративний матеріал з Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 193 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.04.2020 року, серія ГР №113812, 27.04.2020 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , згідно висновку про анулювання дозволу №764, виданий Летичівським РВ від 08.08.1988 року, ухиляється від реалізації належної йому вогнепальної зброї МЦ-21-12, 12 кал., №8404, та «Tedna CR-12S», 12 кал., 17 НОМЕР_1 , чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 193 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкриміновано правопорушення не визнав та пояснив, що вважає висновок про анулювання дозволу на право зберігання та носіння мисливських гладкоствольних рушниць від 30.03.2020 року, з яким ознайомився 25.05.2020 року у приміщенні Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, безпідставним, тому оскаржує його в судовому порядку.

Зокрема, підставою для анулювання дозволу є те, що він знаходиться в категорії «підсудний» у зв`язку з чим на підставі п. 5.1 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року № 622 (далі Наказ МВС України №622), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 року за № 637/3077 і має назву «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» (далі Інструкція) такий дозвіл має бути анульований.

Проте, в розділах 4 і 5 Інструкції встановлено перелік підстав для анулювання дозволів на придбання, зберігання і носіння зброї, основних частин зброї, пристроїв та боєприпасів, які видані громадянам, але такої підстави як «знаходиться в категорії «підсудний» в чинному законодавстві немає.

З протоколом про адміністративне правопорушення не погоджується з тих підстав, що диспозиція ст. 193 КУпАП свідчить про наявність обов`язку у власника щодо реалізації належної йому вогнепальної зброї, проте п. 12.20 Наказу №622, який встановлював норму, що у разі анулювання органом поліції дозволу на зберігання та носіння вогнепальної зброї, вона в 15-денний строк передається власниками на комісійний продаж або може бути переоформлена на особу, що має дозвіл на їх придбання, виключений згідно наказу МВС №960 від 18.11.2019 року.

Жодного іншого нормативно-правового акту, який би встановлював такий обов`язок щодо нього, немає, як немає покарання без закону.

Звертає увагу суду на те, що протокол не відповідає вимогам щодо його заповнення, адже написаний світло сірими чорнилами, має численні виправлення, можна прочитати текст, який був написаний раніше на ньому та стертий.

У зв`язку із зазначеним просить винести постанову про закриття справи (п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП) на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши докази по справі приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 193 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У ст. 245 КУпАП вказано, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд встановив, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 27.04.2020 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 згідно висновку про анулювання дозволу №764 від 08.08.1988 року ухиляється від реалізації належної йому вогнепальної зброї, тому вчинив правопорушення, передбачене ст. 193 КУпАП.

В силу ст. 193 КУпАП ухилення від реалізації вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів громадянами, у яких уповноваженим державним органом анульовано документ дозвільного характеру на їх зберігання і носіння, - тягне за собою накладення штрафу від п`яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням зброї і бойових припасів.

Зі змісту ст. 193 КУпАП вбачається, що дана норма є бланкетною.

Такий висновок суду підтверджується й доданими до матеріалів адміністративної справи письмовими доказами.

Зокрема, поліцейським додано витяг з Наказу МВС України №622, який стосується глави 5 розділу І Інструкції «Погодження укладання трудових договорів на виконання робіт, пов`язаних з виготовленням, ремонтом, придбанням, зберіганням, обліком, охороною, перевезенням і використанням предметів, матеріалів і речовин, на які поширюється дозвільна система».

Однак, поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення жодним чином не зазначив, що ОСОБА_1 вчинив дії, які суперечать главі 5 розділу І Інструкції.

У зв`язку із зазначеним суд приходить до висновку, що оскільки ст. 193 КУПаП є бланкетною, тому протокол про адміністративне правопорушення не в повній мірі відображає, яка ж конкретна правова норма порушена ОСОБА_1 і у зв`язку з чим саме він має бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Вказана обставина дозволяє суду прийти до висновку, що висунуте поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення є неконкретним і порушує право ОСОБА_1 на захист як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже позбавляє його можливості ефективно захищатися від нього.

Враховуючи те, що відповідно до імперативних вимог ст. 245 КУпАП суду зобов`язаний повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, є необхідним зазначити наступне.

Поліцейським на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 193 КУпАП, надано:

вимогу до управління інформаційно-аналітичного забезпечення від 20.03.2020 року про видачу довідки про судимість з метою перевірки видачі дозволу по ОСОБА_1 ;

довідку №8-20032020/68011 від 20.03.2020 року згідно якої відносно ОСОБА_1 22.01.2016 року направлено обвинувальний акт до суду про обвинувачення за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 366 КК України, відомості про судимості відсутні;

Витяг з системи Армор «Відомості про осіб, які знаходяться на обліку в БД ІПК-особа та мають зброю» від 24.03.2020 року згідно якого по Летичівському РВ УМВС Хмельницької області вказано у категорії «Підсудний 1 (2);

Висновок про анулювання дозволу на право зберігання та носіння мисливських гладкоствольних рушниць №1702/110/01-2020 від 30.03.2020 року, який затверджено т.в.о. начальника Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, згідно якого ст. інспектор СКОЗСДС Сірик В.В. встановив, що ОСОБА_1 є власником мисливських гладкоствольних рушниць відповідно до виданого дозволу від 08.08.1988 року №764 з терміном дії до 18.07.2021 року, однак згідно підсистеми «Арсенал» знаходиться в категорії підсудній. На підставі ст.ст. 31, 39 Закону України «Про Національну поліцію України», п. 5.1 Наказу МВС України №622-98 інспектор Сірик В.В. вважає анулювати вказаний дозвіл, сповістити ОСОБА_1 про анулювання дозволу та необхідність його повернення до поліції, матеріали здати в архів поліції;

лист Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 30.03.2020 року згідно якого повідомлено ОСОБА_1 , що йому анульовано дозвіл від 08.08.1988 року №764 на право носіння та зберігання двох мисливських гладкоствольних рушниць, оскільки згідно обліків ГУНП в Хмельницькій області він знаходиться в категорії «підсудній». Відповідно до п. 12.20 Наказу МВС України №622-98 у зв`язку з анулюванням дозволу на зберігання та носіння зброї в 15 денний строк він повинен передати зброю на комісійний продаж або може переоформити зброю на особу, що має дозвіл на її придбання;

лист Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 17.04.2020 року до Летичівського «ВПЗ№1 «Укрпошта» щодо надання інформації про отримання ОСОБА_1 рекомендованого повідомлення;

лист «ВПЗ Летичів-1 «Укрпошта» від 17.04.2020 року для Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області згідно якого рекомендоване відправлення ОСОБА_1 вручене 02.04.2020 року.

Отже, із Висновку про анулювання дозволу на право зберігання та носіння мисливських гладкоствольних рушниць №1702/110/01-2020 від 30.03.2020 року вбачається, що такий прийнято у відповідності до ст.ст. 31, 39 Закону України «Про Національну поліцію України», п. 5.1 Наказу МВС України №622.

Однак, у зазначеному Висновку поліцейський не конкретизував конкретні абзаци пункту 5.1 Наказу МВС України №622, які стали підставою для його винесення.

Відповідно до п. 1.1 глави 1 розділу I Інструкція визначає умови та порядок видачі та анулювання дозволів на придбання, зберігання, облік, охорону, носіння, перевезення і використання зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, боєприпасів, інших предметів, матеріалів та речовин, щодо зберігання і використання яких установлено спеціальні правила, порядок та на які поширюється дія дозвільної системи, правил поводження з ними та їх застосування.

Згідно абз. 2, абз. 6 п. 5.1 глави 5 розділу I Інструкції органи поліції не мають права давати згоду керівникам підприємств, установ, організацій та суб`єктам господарювання на укладення трудових договорів на виконання таких робіт, а також видавати дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, пневматичної чи холодної зброї, пристроїв та патронів до них громадянам, а також проводити їх перереєстрацію в разі надходження від уповноваженого органу до УП ЦОУП, УП ГУНП інформації про повідомлення такій особі про підозру або інформації про складення щодо такої особи повідомлення про підозру, що не вручене через невстановлення її місцезнаходження.

Як вбачається з листа органу поліції від 30.03.2020 року, яким повідомлено ОСОБА_1 про анулювання дозволу від 08.08.1988 року, його проінформовано про обов`язок в 15 денний строк відповідно до п. 12.20 Наказу МВС України №622 передати зброю на комісійний продаж або можливість її переоформлення на особу, що має дозвіл на її придбання.

Дійсно, п. 12.20 глави 12 розділу II Інструкції в редакції до 06.12.2019 року передбачав, що у разі анулювання органом поліції дозволу на зберігання та носіння вогнепальної зброї (разом із основними частинами зброї - за наявності), пневматичної та холодної, охолощеної зброї, пристроїв вони в 15-денний строк передаються власниками на комісійний продаж або можуть бути переоформлені на особу, що має дозвіл на їх придбання.

Разом з тим, наказом МВС України від 18.11.2019 року № 960, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.11.2019 року за № 1173/34144, та набрав чинності 06.12.2019 року, внесено зміни до Інструкції і п. 12.20 глави 12 розділу II Інструкції виключено. У зв`язку із цим пункти 12.21-12.24 вважати відповідно пунктами 12.20-12.23.

В редакції з 06.12.2019 року п. 12.20 глави 12 розділу II Інструкції передбачає, що при проведенні кримінального провадження тимчасове вилучення чи накладення арешту на вогнепальну зброю (на основні частини зброї - за наявності), бойові припаси до неї, пневматичну, холодну і охолощену зброю, пристрої та патрони до них, а також нагородну зброю, що належать особам, здійснюється в порядку, установленому статтями 167-175 Кримінального процесуального кодексу України.

Тобто, лист органу поліції від 30.03.2020 року, яким повідомлено ОСОБА_1 про анулювання дозволу від 08.08.1988 року, містить посилання на п. 12.20 глави 12 розділу II Інструкції, проте з 06.12.2019 року в Інструкції відсутня норма, яка б вказувала на обов`язок власника зброї у разі анулювання дозволу на зберігання та носіння зброї передати належну йому вогнепальну зброю на комісійний продаж або переоформити її на особу, що має дозвіл на її придбання.

Такі зміни до Інструкції внесено наказом МВС України від 18.11.2019 року з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 року у справі № 640/1171/19.

У мотивувальній частині цієї постанови суду зазначено наступне.

«Доводи відповідачів про те, що Законом, який регулює спірне питання є КУпАП не можуть бути прийняті судом, оскільки КУпАП встановлюється виключно відповідальність за правопорушення у сфері володіння, користування та розпорядження зброєю, проте нормами вказаного Закону не регламентовано обов`язку особи щодо реалізації вогнепальної мисливської зброї, у яких уповноваженим державним органом анульовано документ дозвільного характеру на їх зберігання і носіння.

Отже, за наведених обставин, колегією суддів встановлено, що на даний час не існує жодного закону, яким встановлено позбавлення права власності на вогнепальну гладкоствольну мисливську зброю, придбану ними з відповідного дозволу.

Тобто, з наведеного слідує, що Закону на підставі якого власника, зокрема, вогнепальної гладкоствольної мисливської зброї, можливо було б позбавити його права власності на це майно не існує.

Таким чином, з огляду на зазначене та враховуючи, що відповідно до приписів ст. 41 Конституції України особа може бути позбавлена права власності виключно на підставі і в порядку, встановлених законом та з огляду на те, що на даний час не існує такого закону, який би передбачав можливість примусового відчудження вогнепальної зброї у особи, яка набула права власності на це майно на законних підставах у разі анулювання органом поліції відповідного дозволу, судова колегія приходить до висновку, що положення п.12.20 Інструкції є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства та порушують гарантовані Конституцією та встановлені іншими законами права громадян на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном (власністю).

У зв`язку з викладеним, вказані положення нормативно-правового акту є протиправними та підлягають скасуванню».

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Таким чином, означене рішення суду апеляційної інстанції набрало чинності з моменту прийняття, тобто 16.10.2019 року і є обов`язковим до виконання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Зі змісту ст. 41 Конституції України випливає, що особа може бути позбавлена права власності виключно на підставі і в порядку, встановлених законом.

Водночас, Верховна Рада України, як єдиний орган законодавчої влади в Україні, не прийняла закон, який би передбачав можливість примусового відчуження вогнепальної зброї у особи, яка набула права власності на це майно на законних підставах, у разі анулювання органом поліції відповідного дозволу.

Апеляційний суд адміністративної юрисдикції у постанові від 16.10.2019 року чітко вказав, що КУпАП встановлює виключно відповідальність за правопорушення у сфері володіння, користування та розпорядження зброєю, проте норми КУпАП не регламентують обов`язку особи щодо реалізації вогнепальної мисливської зброї, у якої уповноваженим державним органом анульовано документ дозвільного характеру на її зберігання і носіння.

Зазначені обставини дають суду підстави для висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 193 КУпАП, тому провадження по справі щодо ОСОБА_1 необхідно закрити.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суд встановив, що Висновок про анулювання дозволу на право зберігання та носіння мисливських гладкоствольних рушниць №1702/110/01-2020 від 30.03.2020 року є чинним, не скасований у встановленому законом порядку, однак з письмових і усних пояснень ОСОБА_1 вбачається, що такий ним оскаржується до суду.

Дана обставина не впливає на висновок суду про необхідність закриття провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ст. 193 КУпАП, адже на переконання суду саме закон, а не підзаконний акт, яким є Інструкція, має визначати процедуру примусового відчуження вогнепальної зброї за умови анулювання органом поліції відповідного дозволу.

Керуючись ст.ст. 193, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 193 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: А.В. Лазаренко