Справа № 638/4814/20
Провадження № 3/638/1550/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Управління патрульної поліції в Харківській області відносно:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

03.04.2020 року у провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 25.03.2020 року о 02 год. 55 хв. у м. Харкові по пров. Плетневський, 2, керував транспортним засобом PORSCHE CAYENNE, д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №546 лікаря-нарколога КНП ХОР ОНД. З результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» був не згоден.

ОСОБА_1 в судовому засіданні з даним правопорушенням не погодився, наголосив, що перебував в салоні автомобіля в якості пасажира, за кермом знаходився ОСОБА_2 , який не вживав алкогольні напої та просив його пересісти на місце водія, аби зробити налагодження на комп`ютері. Відеозапис не містить даних про рух автомобіля, матеріали також не містять відомостей про відсторонення поліцейськими ОСОБА_1 від керування автомобілем, автомобіль затримано не було. Жодних ознак сп`яніння у нього не було, права не роз`яснені, погодитися з результатами тесту на алкоголь не міг, адже поліцейські відмовилися показати його результат, результат встановлено виключно зі слів поліцейських. Справа слухається щодо нього, а не щодо ОСОБА_3 , доказів того, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння суду не надано. Просить суд закрити провадження у справі.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частина 3 статті 8 КУпАП визначає, що провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена та підтверджується сукупністю достатніх та незаперечних доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №363417 від 25.03.2020 року, рапортом поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП Вигівського В., з якого вбачається причина зупинки транспортного засобу PORSCHE CAYENNE, д/н НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , а саме порушення Правил дорожнього руху України, результатом газоаналізатора «Drager Alcotest 6820 ARНЕ 0219», згідно якого проба позитивна та складає 0.55о/оо, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновком Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.03.2020 року №546, з якого вбачається, що громадянин ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; відеозаписом з місця події, що міститься на технічному носії диску.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу ОСОБА_1 своїм правом скористався, вказав, що з протоколом не згоден, пересів з транспортного засобу в момент його зупинки, при цьому жодних клопотань при складанні протоколу серії ДПР18 №363417 від 25.03.2020 року не заявляв.

Будь-яких зауважень до результатів газоаналізатора «Drager Alcotest 6820 ARНЕ 0219» чи висновку Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» від 25.03.2020 року №546 ОСОБА_1 не зазначив, вказані докази є належними, враховуючи обставини їх набуття.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 не надав. Таким чином, докази, здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду не має. Крім того, жодних обмежень в користуванні своїми правами, передбаченими КУпАП, в тому числі і правом на правову допомогу, на місці події у нього не було.

Судом було здійснено виклик осіб, які були присутні на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема свідків та працівників поліції, проте вони в судове засідання не з`явилися, окрім того у судді відсутні підстави не довіряти їхнім письмовим поясненням.

Клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які нібито були присутні під час спілкування з поліцейськими, задоволенню не підлягає з огляду на його безпідставність, більш того, суд вважає, що дане клопотання спрямоване на затягування процесу з огляду на те, що воно заявлене наприкінці трьохмісячного строку притягнення особи до відповідальності, а також на попередню процесуальну поведінку ОСОБА_1 , який подавав неодноразові клопотання про відкладення судового розгляду, не заявляючи вказаного клопотання про допит раніше. Тобто, дії є позицією захисту, спрямованою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення.

Щодо твердження ОСОБА_1 про неперебування за кермом автомобіля PORSCHE CAYENNE, д/н НОМЕР_1 , то вони повністю спростовуються матеріалами справи, протилежного у судовому засіданні не доведено, його версія ОСОБА_1 не відповідає дійсності та свідчить про намагання його в будь-який спосіб уникнути відповідальності. Натомість факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ним не оспорювався.

Таким чином, зурахуванням встановлених обставин справи, приходжу до переконливого висновку, що діями водія ОСОБА_1 порушені вимоги пункту 2.9-А Правил дорожнього руху України: «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», а тому суддя кваліфікує його дії за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судом не виявлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена та враховуючи дані про особу правопорушника, наявні в матеріалах справи, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з умисної форми вини вчинення правопорушення, яке становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, ставлення особи до даного діяння, який незважаючи на сукупність беззаперечних доказів, заперечує свою винність, посилаючись на сумнівні версії обставин справи, вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, тобто грошове стягнення, з позбавленням спеціального права, тобто позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя В.М.Хайкін