справа №176/1150/20
провадження №3/176/229/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Волчек Н.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Вільногірського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2, ст. 185 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2020 року з Вільногірського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли три протоколи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2, ст. 185 КУпАП.

Постановою суду від 10 липня 2020 року об`єднано в одне провадження справи: № 176/1150/20, провадження № 3/176/229/20, № 176/1151/20, провадження № 3/176/230/20, 176/1152/20, провадження 3/176/231/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2, ст.185 КУпАП, та присвоєно об`єднаній справі єдиний унікальний номер № 176/1150/20, провадження № 3/176/229/20.

Судом встановлено, що 20.06.2020 року о 23.30 год., водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 210990 д/з НОМЕР_1 по вул. 8-го Березня, 50 в м. Жовті Води Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (невиразна мова, запах спиртного з порожнини рота), на вимогу працівника поліції відмовився пройти у встановленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вбачається з протоколу ОБ №034615 від 20.06.2020 року.

З протоколу ОБ №034616 від 20.06.2020 року вбачаеться, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 210990 д/з НОМЕР_1 в м. Жовті Води по вул. Кропоткіна, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, подану вголос не зупинився, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі з ввімкненими проблисковими маячками та звуковою сиреною по вул. 8-го Березня, 50 шляхом блокування автомобіля, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ст. 122-2 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 категорично відмовився виходити зі свого автомобіля та надавати документи на транспортний засіб та водійське посвідчення, вчинивши злісну непокору законним вимогам працівника поліції та скоїв правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, що зазначено в протоколі АПР18 №284934 від 20.06.2020 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 130, КУпАП доведена доказами, наявними у матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №034615, рапортами начальника СРПП №4Вільногірського ВП - Геннадія Семенова, та ст.інспектора превенції Вільногірського ВП - В`ячеслава Андруцького, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи, де останні засвідчили відмову ОСОБА_1 від пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, та оглянутим диском із записом боді-камери поліцейського, де зафіксовано обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за , ст.122-2 КУпАП, тобто невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу та ст. 185 КупАП, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, то провадження по справі в цій частині необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 КУпАП та ст. 185 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про вчинення адміністративного правопорушення є одним із основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій.

Крім того, відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №034616, складеного відносно ОСОБА_1 20.06.2020 року за ст. 122-2 КУпАП у графі дата та час скоєння правопорушення, дані відомості взагалі не зазначені.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 284934, складеному відносно ОСОБА_1 20.06.2020 року за ст. 185 КУпАП не зазначено в чому полягала злісна непокора законній вимозі працівника поліції, оскільки відмова водія пред`явити працівникові поліції посвідчення водія та інших документів на транспортний засіб відноситься до складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того у даному протоколі працівником поліції зазначено, що ОСОБА_1 під час знаходження за кермом автомобіля, перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак ніяких доказів цьому до протоколу про адміністративне правопорушення не додає. Натомість протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП містить відомості, що останній відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, що позбавляє права працівника поліції однозначно стверджувати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оскільки протоколи про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушень передбачених ст. 122-2 та ст. 185 КУпАп складені з порушенням вимог ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, та обставини викладені у них не доведені відповідними належними та допустимими доказами, викладене виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за цими статтями за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд приймає до уваги суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу винного і приходить до переконання, що на нього слід накласти адміністративне стягнення за цією статтею у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами протягом року.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284, 122-2, 130, 185 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу із стягненням в дохід держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавлення права керування транспортними засобами на 01 (один) рік.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, ст. 185 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого цими статтями.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. Волчек