Справа № 446/292/20 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 33/811/436/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.

з участю: особи притягнутої до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за апеляційною скаргою на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 06.02.2020,

встановив :

Цією постановою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 06.02.2020,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого інженером АСКВ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави 420,40 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 31 січня 2020 року близько 14:30 годин, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї доньки ОСОБА_2 , ображав принизливими словами, шарпав за верхній одяг, виганяв з будинку та чинив на неї психологічний тиск.

На постанову судді Калюпін С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та ухвалити нову постанову по суті позовних вимог. Судовий збір стягнути з відповідача.

Апелянт покликається, що всі доводи його доньки грунтуються на наклепі, оскільки її слова ніхто не може підтвердити. Своєї вини не визнає. Протокол оформлений лише зі слів доньки, що свідчить про низьку професійну підготовку поліцейських. Його з матеріалами оформлених документів ознайомлено не було.

Апелянт заначає, що мотивом вчинення провокації зі сторони доньки є квартира, яка придбана його дружиною. У цій квартизі зараз проживає він, але вона записана на батька дружини, яка подала на розлучення з ним через доньку, яка марить бути власницею цієї квартири. Так, квартира була придбана його дружиною в занедбаному стані, але ремонт, купівля меблів все було здійснено за його кошти.

Потерпіла ОСОБА_2 про розгляд справи в суді апеляційної інстанції була належним чином повідомлена, однак не прибула. ОСОБА_1 пояснив, що на їх адресу надійшли два листи з судовоими повістками, які він під розпис отримав для себе та доньки, однак вона дома не появлялася і він її про судове засідання не мав можливості повідомити.

Заслухавши в суді апеляційної інстанції пояснення ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 256 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлені суддею обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджуються :

- письмовою заявою та поясненнями ОСОБА_2 про те, що батько ОСОБА_1 не пускає її до дому, ображає нецензурною лайкою, вчиняє домашнє насильство (а.с. 5,6 );

- поясненнями свідка ОСОБА_3 від 31.01.2020 про те, що до неї прийшла ОСОБА_2 з тим, що батько її ображає, обзиває нецензурно, шарпав за одяг і вона злякалася та викликала поліцію (а.с.7);

- поясненнями ОСОБА_1 від 31.01.2020, написані власноруч, який заперечив вимоги доньки, пояснивши, що не перешкоджав їй заходити до дому і вона має ключі від хати, після чого дав можливість взяти необхідні їй речі (а.с.8)

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 127470 від 06.02.2020 року (а.с.10), який ОСОБА_1 відмовився підписувати в присутності двох понятих, де зазначено склад адміністративного правопорушення, а здійснення домашнього насильства по відношенню до своєї доньки ОСОБА_2 , зокрема ображав її принизливими словами, шарпав за одяг, вигнав з дому.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що не перешкоджав доньці приходити додому, є в будинку дві кімнати і вона має можливість вільного доступу до житла, але хоже повністю ним володіти і приходить з працівниками поліції. Таке вже було раніше. Це вона вчиняє з метою заволодіти всім житлом.

Покликання зазначені в апеляційній скарзі були предметом розгляду в суді першої інстанції, де було заслухано потерпілу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 працівника поліції ОСОБА_4 , яка показала що і під час складання протоколу ОСОБА_1 конфліктував з донькою, а тому висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, є обґрунтованим.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї., яку притягували протягом року за адміністративне правопорушення за ч.1 даної статті.

Тобто за змістом закону, слідує, що вчинення особою, дій передбачених ст.173-2 КУпАП, тягнуть за собою завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю особи, у відношенні якої вчиненні дії, тобто настання певних наслідків.

Згідно із ст. 3 п.2 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 06 лютого 2020 року, якою визнано винувати у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена