Справа № 428/3979/20
Провадження № 33/810/92/20
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Рябчун Олена Вікторівна, у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, командир 7-ї окремої автомобільної санітарної роти при 59 ВМГ ВМКЦ Центрального регіону, мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.17215 КпАП України,

встановила:

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.17215 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром сто сорок п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 грн.

Відповідно до змісту постанови 28.04.2020 року, у розташуванні 7 окремої автомобільної роти виникла потреба у домкраті, вагопід`ємністю 5 тон для виконання ремонтних робіт по обслуговуванню автомобільної техніки, так як в складі автомобільних запчастин роти а обліком рахується 4 гідравлічних домкрата в наявності 3, четвертий домкрат механічний.

В цей день, капітан ОСОБА_1 , приблизно об 13.00 дав вказівку головному механіку взводу матеріального забезпеченню сержанту ОСОБА_2 , завантажити приблизно 10 кілограмів металобрухту до санітарного автомобіля закріпленого за водієм-санітаром солдатом ОСОБА_3 . Після завантаження металобрухтом, санітарний автомобіль виїхав з території парку 7 окремої автомобільної санітарної роти га вирушив до пункту прийому металобрухту за адресою м.Сєвєродонсцьк, бульвар Дружби Народів, що розташований на відстані 1 кілометра від території розташування 7 окремої автомобільної санітарної роти. Привезений металобрухт був обмінений на гідравлічний домкрат вагопід`ємністю 5 тон, вагою приблизно 10 кг.

Після обміну, гідравлічний домкрат (синього кольору) був привезений до ремонтної зони 7 окремої автомобільної санітарної роти, де в присутності водія-санітара солдата ОСОБА_4 домкрат був переданий механіку взводу матеріального забезпечення солдату ОСОБА_5 , для подальшого його використання.

Решта металобрухту, шо знаходиться в ремонтній зоні 7 окремої автомобільної санітарної роти - на обліку не знаходиться.

Всупереч діючою законодавства України командир роти капітан ОСОБА_1 з клопотанням про призначення позапланової інвентаризації надлишкового майна до командування 59 ВМГ ВМКП Центральною регіону - не звертався, металобрухт як надлишкове військове майно в службі забезпечення НОМЕР_1 - не облікований. Тобто, в належному порядку приналежність, кількість та вага зберігаємого на території 7 окремої автомобільної санітарної роти невизначена.

Таким чином, командир 7 окремої автомобільної санітарної роти капітан ОСОБА_1 , допустив порушення порядку обліку та збереження надлишкового майна, тобто будучи військовою службовою особою допустив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На зазначену постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, скасувавши судову постанову.

Зазначає при цьому, що особою, яка склала протокол, не з`ясовувалось і, відповідно, не встановлено питання по особливостям підпорядкування його підрозділу 59-му ВМГ. Це підпорядкування є оперативним, не стосується питань матеріально-технічного забезпечення, у тому числі, і проведення будь-яких перевірок майна роти, про обов`язок якого ведеться мова у протоколі і у постанові суду.

Ані у протоколі, ану у судовій постанові документальних підтверджень такого підпорядкування і, відповідно, обов`язків ОСОБА_1 повідомляти керівництво 59 ВМГ про існування надлишкового майна у роті не наведено.

Крім того, відповідно до змісту протоколу та судового рішення апелянт порушив вимоги ст..11,58,59,111,112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. У постанові відсутні посилання на конкретні положення цих норм, які були порушені. Із перелічених норм Статуту тільки одна, 112 стаття стосується обов`язків командира роти і жоден з них, у порушення вимог ч.2 ст.283 КпАП України, у постанові не наведений.

Єдиний, зазначений у постанові п.п.4 Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою КМУ № 748 від 03 травня 2000 року, передбачає тільки види інвентаризації у військовій частині: планову та позапланову ( у разі перевірки результатів господарської діяльності і документальної ревізії та у інших випадках, коли необхідно встановити наявність військового майна).

П.5 цього Положення встановлює, що відповідальність за організацію інвентаризації військового майна несе командир (начальник) військової частини, який повинен створити належні умови для її проведення у стислі терміни, визначити об`єкти і терміни проведення інвентаризації.

Апелянт не є командиром військової частини і докази цього у матеріалах провадження відсутні.

Крім того, це Положення не передбачає взагалі підставою проведення позапланової інвентаризації наявність надлишкового майна.

Осіб, відповідальних за облік військового майна, визначає п.11 розділу 1 "Загальні положення" Інструкції з обліку військового майна у ЗСУ, затвердженої Наказом МО № 440 від 17.08.2017 року, згідно якого такими особами є керівники органів військового управління, командири в/ч або посадові особи, визначені наказом командира в/ч.

Апелянт не є командиром в/ч і не є особою, яка керує організацією обліку військового майна.

У судовому засіданні апеляційного суду:

особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, додавши до матеріалів провадження витяг із наказу командира 7 окремої автомобільної санітарної роти від 26.12.2019 року № 569 про відповідальну особу за облік дорогоцінних металів та брухту кольорових та чорних металів; лист від 22.08.2014 року інспектора ВМД МОУ Андронатія В.Б. щодо підпорядкування в/ч НОМЕР_2 ; витяг з наказу командира 7 окремої автомобільної санітарної роти від 27.06.2017 року № 170 про анулювання умовного найменування в/ч польова пошта НОМЕР_2 та введення умовного найменування "7 окрема автомобільна санітарна рота"; наказ командира 7 окремої автомобільної санітарної роти (по адміністративно-господарській діяльності) від 26.12.2019 року за № 569 "Про організацію служби військ у 7 окремій автомобільній санітарній роті на час перебування у складі сил ООС".

У судове засідання апеляційної інстанції викликалась особа, яка склала протокол,- заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , але до суду не з`явився, повідомивши про відпустку.

Перевіривши витребувані із Сєвєродонецького міського суду Луганської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , вислухавши його, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах та доданими у судовому засіданні апеляційного суду доказами, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із приписами ч.2 ст.283 КпАП України постанова, зокрема, повинна містити зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Так, частина 2 ст.17215 КпАП України передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Ця норма є бланкетною, оскільки, не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Стверджуючи про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення, суддя послався на текст протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги ст..11,58,59,11,112 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, п.7 Порядку обліку військового майна у ЗС, п.п.4 Положення про інвентаризацію військового майна у ЗСУ, постанову КМУ "Про затвердження Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у ЗСУ та визначив вимоги Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Про оборону України" щодо наявності під час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення особливого періоду.

Проте, під час апеляційного перегляду встановлено, що вищенаведені документи не доводять провину ОСОБА_1 у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.
Наведені у протоколі про адміністративне правопорушення та у судовому рішенні норми ст.11,58,59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ віднесені до розділу "Загальні обов`язки військовослужбовців". "Загальні обов`язки командирів".

Визначені у ст.ст.111,112 Статуту обов`язки командира роти, яким є ОСОБА_1 , у частині збереження та використання майна роти передбачають, що командир роти повинен "організовувати своєчасне одержання, правильну експлуатацію, збереження, технічне обслуговування і ремонт озброєння, техніки, казарменого інвентарю, речового, технічного та іншого майна роти (корабля), перевіряти не менше ніж один раз на місяць їх наявність, стан та облік (командирові корабля - не менше ніж один раз на місяць робити огляд корабля, його озброєння, боєприпасів, технічних засобів і здійснювати щоденний обхід корабля). Результати огляду озброєння, боєприпасів та техніки записувати до книги огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів (додаток 11 до цього Статуту);
перевіряти підготовку та стан озброєння і техніки роти (корабля) перед кожним виходом на навчання чи заняття, а також їх наявність після повернення із занять та навчань, вживати заходів до запобігання катастрофам, аваріям і поломкам, втратам зброї та боєприпасів (командирові корабля, крім того, забезпечувати живучість корабля та безпеку його плавання)".
Порушення яких саме із перелічених у ст.111,112 Статуту вимог порушив ОСОБА_1 , судове рішення не містить, як і протокол про адміністративне правопорушення.
Відповідно до наказу командира 7 окремої автомобільної санітарної роти ( по адміністративно-господарській діяльності) ОСОБА_1 від 26.12.2019 року № 569 визначено, що відповідальним за облік дорогоцінних металів та брухту кольорових та чорних металів та виконавцем донесень з даних питань призначений прапорщик ОСОБА_7 , командир взводу матеріального забезпечення.
Сама ж військова частина НОМЕР_2 перейшла у підпорядкування командира в/ч НОМЕР_3 вмг ( В 2148) - військовий мобільний госпіталь, що підтверджено листом інспектора ВМД МОУ ОСОБА_8 на ім`я командира в/ч НОМЕР_4 .
Наказом командира 7 окремої автомобільної санітарної роти ОСОБА_1 від 27.06.2017 року за № 170 анульовано умовне найменування в/ч польова пошта НОМЕР_2 і з 30 червня 2017 року введено умовне найменування "7 окрема автомобільна санітарна рота".
Тобто, документальних підтверджень прямого підпорядкування апелянта як командира роти 59 ВМГ як підставу для наявності порушеного обов`язку звертатись із клопотанням про призначення позапланової інвентаризації надлишкового майна до командування ВМГ не встановлено.
Більше того, судом не встановлено та не зазначено у постанові нормативних документів, які б прямо регламентували необхідність проведення перевірок та інвентаризацію майна роти у разі з`явлення надлишкового майна.
У зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові судуПоложення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою КМУ № 748 від 03 травня 2000 року, передбачані тільки види інвентаризації у військовій частині: планову та позапланову ( у разі перевірки результатів господарської діяльності і документальної ревізії та у інших випадках, коли необхідно встановити наявність військового майна).

П.5 цього Положення встановлює, що відповідальність за організацію інвентаризації військового майна несе командир (начальник) військової частини, який повинен створити належні умови для її проведення у стислі терміни, визначити об`єкти і терміни проведення інвентаризації.

Таким чином, під час апеляційної перевірки матеріалів провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.17215 КпАП України, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

На підставі наведеного та керуючись ст.247, 294 КУпАП, судя апеляційного суду

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.17215 КпАП України , скасувати.

та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.17215 КпАП України.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун