ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 Справа №607/5201/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Базан Л.Т., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Збараж, Тернопільської області, одруженого, на утриманні 4 неповнолітніх дітей, працюючого водієм маршрутного автобуса ПП « ОСОБА_2 », зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №538675 від 20.03.2020, ОСОБА_1 20 березня 2020 року о 09год. 00хв., у м. Тернополі по вул.. Бродівська, 50Г, здійснював міське перевезення пасажирів на транспортному засобі Богдан А-09201 д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням встановленої на перевезення кількості пасажирів визначеної абз. 3 п.п.4 п.2 Постанови КМУ від 11.03.2020 №211, а саме у кількості 12 пасажирів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 44-3 КУпАП не визнав та пояснив, що йому відомо про постанову КМУ, якою з 18 березня 2020 року заборонено перевезення понад 10 пасажирів в міському транспорті, в зв`язку з поширенням на території України коронавірусу. Вказав, що у зазначений у протоколі час він виконував свої обов`язки по перевезенню пасажирів і на кожній зупинці громадського транспорту попереджав пасажирів щодо обмеження у перевезенні не більше 10 чоловік, однак не мав можливості здійснювати контроль за кількістю пасажирів, оскільки знаходився за кермом автобуса, а з місця водія через дзеркало заднього виду проглядається лише обмежена кількість місць. Крім цього, вказав, не наділений повноваженнями як водій маршрутного транспортного засобу вживати заходів щодо виведення із салону транспортного засобу зайвої кількості пасажирів та йому не було належним чином роз`яснено, як саме він повинен забезпечити перевезення пасажирів у кількості не більше 10 осіб.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, оцінивши наявні докази по них, суд приходить до переконання про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступного.

За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності може бути притягнуто за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Нормами ст. 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В порушення вимог ст. ст. 251, 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №538675 від 20.03.2020, зазначено, що ОСОБА_1 «…здійснював міське перевезення пасажирів з перевищенням встановленої на перевезення кількості пасажирів визначеної абз. 3 п.п.4 п.2 Постанови КМУ від 11.03.2020 №241, а саме у кількості 12 пасажирів…», однак не повно зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Відповідно до п.п. 4 п. 2 Постанови КМУ № 211 від 11 березня 2020 року в редакції Постанови КМУ № 215 від 16 березня 2020 року (набрала чинності 17.03.2020р. та була чинною на дату складення протоколу про адміністративне правопорушення та вчинення дій, які слугували підставою його складення) заборонено, зокрема перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі.

Так, до матеріалів адміністративної справи не долучено доказів, які б свідчили, що саме в посадові обов`язки водія автобуса, який виконує регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі, входить перевіряти чисельність пасажирів, оскільки водій перебуває за кермом автобуса, а з місця водія через дзеркало заднього виду проглядається лише обмежена кількість місць.

Крім цього, до справи не долучено Посадову інструкцію водія автобуса, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі, з якої б вбачалися: якими повноваження наділений останній; які заходи він має право вживати в разі зайвої кількості пасажирів; як саме водій повинен був здійснювати перевезення пасажирів у кількості не більше 10 осіб.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів для доказування вини особи суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, не є доведеною, тому провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП слід закрити за відсутністю складу адмінправопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 172-20, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан