Справа №461/5211/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митниці Лубоцького Б.І., особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у Львівській області, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.471 Митного кодексу України,

встановив:

15 червня 2020 року близько 23:00 години громадянин України ОСОБА_1 та 5 (п`ять) пасажирів поверталися з приватної поїздки з Республіки Польщі в Україну через м/п «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби автомобілем марки «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Гр. України ОСОБА_1 обрав для слідування смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. У ході митного контролю автомобіля марки «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. Автомобіль було скеровано зі смуги спрощеного митного контролю на оглядовий майданчик, де, під час проведення поглибленого огляду, крім товарів, дозволених до переміщення через митний кордон України ч.1 ст.374 Митного кодексу України (особисті речі громадян та продукти для власного споживання, дозволені ч.2 ст.378 Митного кодексу України та Постановою КМУ №434 від 21.05.2012 р.) було виявлено товар, а саме: апарати авто СІПАП марки «Resmed» модель AirSense 10 Elite, виробництво Австралія - 2 шт. вагою брутто 5,7 кг. Товар знаходився у салоні автомобіля серед особистих речей без ознак приховування. Документів, що підтверджують факт придбання та вартість товару rp. ОСОБА_1 до митного контролю не подав та повідомив, що перевозив його для невідомої йому особи. Вартість зазначеного вище товару, відповідно до інформації наявної у мережі Internet, становить 5281,84 польських злотих, що, відповідно до офіційного курсу гривні, станом на 15.06.2020 р. складає 35895,91 гривень.

ОСОБА_1 під час розгляду справи факт правопорушення визнав. Вказав, що перевозив даний товар не для себе, документів щодо реальної вартості даного товару йому надано не було.

Представник Галицької митниці Держмитслужби протокол підтримав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вказаний товар належить їй і був придбаний нею для батька.

Суд, заслухавши представника митниці, пояснення ОСОБА_1 та свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтею ст. 471 МК України передбачена відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Згідно ч.4 ст.366 МК України, громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, а саме обравши зону спрощеного митного контролю, останній намагався перемістити через митний кордон України товар, шляхом недекларування, який перевищує неоподатковану норму до ввезення на територію України, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №1123/20900/20 від 15.06.2020 року, долученими до нього копією паспорта ОСОБА_1 , копією контрольного талону, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, актом про проведення огляду товарів, витягом з мережі «Інтернет» щодо вартості предметів від 15.06.2020 року, курсом валют НБУ, описом предметів вилучених у ОСОБА_1 ,, поясненнями ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України доведена повністю.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, приймаю до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу, в межах встановлених санкцією ст. 471 МК України. Товари, що були предметом правопорушення слід повернути ОСОБА_1 для вивезення за межі території України або здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 гривень.

Також з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил на складі митниці.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 471, 486, 527, 528 МК України, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень.

Вилучений, згідно протоколу №1123/20900/20 від 15.06.2020 року, товар повернути ОСОБА_1 для вивезення за межі території України або здійснення його митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, що є предметом порушення митних правил в сумі 35,60 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420,40 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.