Справа №: 310/2653/20
3/310/1393/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2020 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Морока С.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В с т а н о в и в:

15.04.2020 року на адресу Бердянського міськрайонного суду надійшов адміністративний матеріал, згідно якого, 06.04.2020 року о 14 год. 16 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , де розташована продуктова крамниця, перебував без вдягнутого засобу індивідуального захисту, зокрема респіратору чи захисної маски, у томі числі виготовленої самостійно, чим порушив п.2.1 Постанови КМУ №255 від 02.04.2020 року «Про заходи щодо поширення на території України респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої вірусом SARS-CоV-2».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. У зв`язку з цим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, додані до протоколу, суд приходить до наступних висновків..

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст.245,280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

В розумінні ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено відповідальність за порушення правил карантину людей, порушення санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У відповідності до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються, з-поміж іншого, тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. На період карантину можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності ч.ч. 2 та 3 ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Як зазначено в п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11 березня 2020 рок (в редакції, що діяла станом на 06 квітня 2020 року), з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин.

Підпунктом 1 пункту 2 вказаної постанови КМУ (в редакції, що діяла на момент складення протоколу), заборонялося з 6 квітня 2020 року до 24 квітня 2020 року перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно .

В той же час, як вбачається з роз`яснень, наданих Кабінетом Міністрів України, які опубліковані на офіційному веб-сайті 04.04.2020 (https://www.kmu.gov.ua/news/rozyasnennya-shchodo-novih-obmezhuvalnih-zahodiv-na-period-karantinu), громадське місце частина будь-якої споруди, яка доступна або відкрита для населення, в тому числі за плату (під`їзди, підземні переходи, стадіони; парки, сквери, дитячі майданчики, стадіони, зупинки громадського транспорту, ліфти, державні установи, медичні установи та інше. Перелік громадських місць може бути розширений органами місцевої влади. У зв`язку з цим рекомендовано перебувати на вулиці в масці, оскільки у будь-який момент можливо опинитись на території, яка підпадає під визначення «громадське місце».

Будь-якими іншими актами законодавства України не встановлено такого визначення громадського місця, яке б охоплювало собою вулицю в населеному пункті.

Згідно відеозапису події не вбачається, що ОСОБА_1 знаходилась в громадському місці.

Таким чином, саме по собі перебування ОСОБА_1 під час дії карантину на вулиці без захисної маски, на думку суду, не може бути кваліфіковане за ст. 44-3 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247 КУпАП,

П о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в десятиденний строк з моменту винесення.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду С.М. Морока