Справа № 161/6377/20
Провадження № 3/161/2045/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Пахолюка А.М.,

при секретарі - Будько І.Ю.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисників - Грищенка Я.А., Лизуна Л.С.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ,-

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 21.04.2020 року о 23 год. 20 хв., у м. Луцьку по вул. Вячеслава Чорновола, керував автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки автомобіля в присутності свідків за допомогою алкотесту «Drager 7510».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому. Просив задовольнити клопотання ФОП ОСОБА_2 про передачу матеріалів відносно нього на розгляд трудового колективу.

Захисники Грищенко Я.А., Лизун Л.С., кожен зокрема, в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 підтримали, також просили задовольнити клопотання ФОП ОСОБА_2.

Заслухавши, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисників, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту ПДР України, передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Судом встановлено, що будь-яких порушень вимог КУпАП та Інструкції при складанні адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 інспекторами поліції не вчинено, зокрема, адміністративний протокол відповідає вимогам, встановленим законом.

Отже, вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: власними письмовими поясненнями порушника, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №165866 від 21.04.2020 року, , довідкою з бази НАІС, ІПНП про відсутність повторності від 22.04.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою «Drager Alcotest №7510», за результатом якого, позитивна проба становить 1,87 % проміле, поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відео фіксацією місця події.

За таких обставин, суд вбачає в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст.130 КУпАП, яке виразилось у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисники також підтвердили факт вчинення адміністративного правопорушення, зазначивши, що ОСОБА_1 щиро розкаюється у вчиненому та зобов`язується не сідати за кермо в стані алкогольного сп`яніння.

В ході розгляду справи, 07.07.2020 року до суду надійшло клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу ФОП ОСОБА_2 (а.с. 20).

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_1 повністю визнав факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, висловив своє негативне ставлення до даної ситуації і у вчиненому щиро кається, характеризується виключно з позитивної сторони, до адміністративної відповідальності не притягувався, та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, і особи порушника, до нього доцільно застосувати захід громадського впливу, оскільки, позбавлення права керування транспортними засобами позбавляє останнього можливості заробляти кошти для утримання власної родини.

Суду надано також характеристику з місця роботи ОСОБА_1 , відповідно до якої він характеризується з позитивної сторони (а.с. 21).

Згідно з ч. 1 ст. 21 КУпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

За змістом зазначеної норми закону звільнення від адміністративної відповідальності, в даному випадку, є правом, а не обов`язком суду з урахуванням, зокрема, обставин, зазначених у ст.33 КУпАП України.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

З огляду на конкретні обставини справи, звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу, на думку суду, не забезпечить реальних можливостей виправлення останнього за допомогою заходів громадського впливу.

При цьому в клопотанні взагалі відсутні дані про те, яким чином трудовий колектив ФОП ОСОБА_2 буде реалізовувати громадський вплив на правопорушника.

Також не вбачається у діях ОСОБА_1 ознак щирого каяття як обставини, що пом`якшує покарання, оскільки при складанні протоколу та надані пояснень у суді він змінював власні пояснення, що викликає сумнів у щирості каяття та у реальній обстановці, що призвели до складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, у письмових поясненнях відібраних поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 вказав, що перед тим як сісти за кермо, випив пляшку алкогольного пива, однак, в судовому засіданні змінив версію, та вказав, що випив з другом 200 грам горілки.

У розумінні п.1 ч. 1 ст. 34 КУпАП щире каяття має полягати у належній критичній оцінці особою свого протиправного діяння, його осуді, а також готовності понести відповідальність згідно з законом.

З урахуванням позиції ОСОБА_1 та його захисників у судовому засіданні, зазначених ознак у поведінці правопорушника судом не встановлено.

Формально вказуючи на каяття, ОСОБА_1 має на меті пом`якшити власну відповідальність, що свідчить про намір уникнути несприятливих для себе правових наслідків і не дає підстав для висновку про розкаяння у вчиненому.

Суд також враховує і ту обставину, що працевлаштування ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 відбулося 30.04.2020 року по трудовій угоді, а з 01.07.2020 року прийнятий на посаду водія (а.с. 24,27), тобто відразу після вчинення адміністративного правопорушення, що, на думку суду, також свідчить про намір останнього ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення.

З огляду на викладене, клопотання ФОП ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Разом з тим, наявність на утриманні у ОСОБА_1 двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не впливають на вищезазначені висновки суду.

Керуючись ст. ст.21, 33-34, 283, 284 КУпАП, на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, КУпАП та накласти на нього адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відмовити у задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Пахолюк А.М.