Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
справа № 201/5511/20
провадження 3/201/2794/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, тимчасово не працюючої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області 10 червня 2020 року було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 в якому вказано, що 10 червня 2020 року о 15 годині 30 хвилин, біля буд. АДРЕСА_2 , вчинила сварку в ході якої погрожувала фізичною розправою та висловлювалася нецензурною лайкою в бік матері громадянки ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насилля.

ОСОБА_1 була повідомлена про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася, доставлена для розгляду адміністративного матеріалу працівником Національної поліції не була.

Виходячи з положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, не є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Отже, ураховуючи вищенаведене, вважаю за можливе провести розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом серії АПР18 № 680199, копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, копією пояснень постраждалої особи, копією паспорту та копією пояснень самого правопорушника.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0, 2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 420,40 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 284, 299 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сто сімдесят гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить чотириста двадцять гривень сорок копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.А. Антонюк