П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Сидорук Є.І. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого генеральним директором ПФ «Ю.Р.І.», рнокпп - ____________________________, за ч. 4 ст. 122КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адмінправопорушення серії ДПР18 №288325, 18 червня 2020 року о 17 год. 15 хв., в м. Рівне по вул. Ст. Бандери, 14 А, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Toyota Hilux д.н.з. НОМЕР_1 перетнув суцільну лінію розмітки здійснював рух по зустрічній смузі, нее надав перевагу пішоходам, змусив водія транспортного засобу Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 різко гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 122 КУпАП порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, не визнав. Просить провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення з підстав викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно доп.16.11 Правил дорожнього рухуна перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих їх законних представників і захисників.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 рухався у потоці автомобілів по вул.. Ст. Бандери, що в м. Рівне, рух був насиченим, а тому єдиним вчиненням ним маневру був об`їзд перешкоди (без виїзду на зустрічну смугу руху) припаркованого, на краю проїзної частини, транспортного засобу з увімкненим аварійним світловим сигналом. Однак, цей маневр ним було вчинено разом із іншими водіями задовго до пішохідного переходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються, в тому числі, письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

У судовому засіданні встановлено, що всупереч ст. 251 КУпАП до матеріалів справи долучено рапорт працівника поліції ОСОБА_2 , пояснень свідка водія транспортного засобу, який здійснив аварійне гальмування у наслідок чого ніби то було спричинено аварійну обстановку відібрано не було.

Так, відповідно правової позиції Верховного суду від 29.04.2020 року при розгляді справи №161/5372/17, суд зазначив: «Відповідно до ч. 1 ст. 65 КАС України, як свідок в адміністративній справі може бути викликана судом кожна особа, якій можуть бути відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.

При цьому, колегія суддів вказує, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів суттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І сааме з огляду на своє нейтральнее становище людина здатна об`єктично та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання працесуальними правами.

Тому суд критично оцінює наявний у матеріалах рапорт старшого лейтенанта поліції УПП Козік М., оскільки останній зацікавленою особою, яка в першу чергу оправдовувала свої незаконні дії, а саме: різке гальмування, зміну напрямку руху, оскільки у матеріалахсправи, окрім пояснень працівників поліції відсутні належні та допустимі докази різкого гальмування та зміни напрямку руху транспортним засобом Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 .

Рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Європейський Суд з прав людини у справі "Аллене де Рібермон протии Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, середіншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону Українивід 23 лютого 2006 року «Про виконаннярішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів:(п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров протии України» від 17.06.2011 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднікпроти України» від 05.05.2015 р., заява №29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна протии України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Згідно п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлени зцією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Основного Закону України).

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діятилише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, щопередбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Таким чином, обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

За таких обставин, підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП немає, а тому відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП адміністративна справа за ч. 4 ст. 122 КУпАП підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставівикладеного, керуючисьп.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч. 4 ст 122 КУпАП закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Сидорук Є.І.