Справа №461/2064/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., з участю представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживає: АДРЕСА_1 , виданий 18.08.2017, уповноваженими органами Королівства Швеція (персональний номер ),

за ч. 6 ст. 481 Митного Кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :

18 січня 2020 року, близько 11 години 59 хвилин в зону митного контролю МАПП «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби в напрямку з України в Республіку Польща в`їхав транспортний засіб, марки «VW GOLF VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 ) у якому громадянин Королівства Швеція ОСОБА_3 прямував у поїздку з України в Республіку Польща у якості водія.

У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення інформації про нього до АСМО «Інспектор» та в ЄАІС Держмитслужби України було виявлено, що ОСОБА_3 , 09.05.2017р. о 23:52:08 увіз на митну територію України в зоні діяльності Львівської митниці ДФС та не вивіз за межі митної території України у встановлений ч.1 ст.380 МК України строк автомобіль марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 ), VIN № НОМЕР_2 .

Крім цього, до митного контролю ОСОБА_3 подав паспорт громадянина України у вигляді ID- картки №001924963 від 31.05.2018р. на прізвище ОСОБА_5 , а також копію свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 06.12.2017 для підтвердження, що він являється також громадянином України. У наявних інформаційних базах даних митниці станом на 18.01.2020 р. відсутня інформація щодо вивезення за межі митної території України вказаного транспортного засобу, увезеного ОСОБА_3 .

Автор протоколу зазначає, що транспортний засіб, увезений ОСОБА_3 , не є транспортним засобом комерційного призначення, однак на нього поширюється регулювання ч. 6 ст. 481 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України, термін товар вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином, поняття транспортний засіб особистого користування охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю. Жодних документів вказаних у ч. 1 ст. 460 та ч. 7 ст. 380 МК України REPETA ANDRIY ANDREAS, не надав та орган доходів та зборів про обставини непереборної сили не повідомив.

Автомобіль марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 ), VIN № НОМЕР_2 , у відповідності до ч. 2 ст. 511 МК України вилучений протоколом про ПМП та переданий на склад митниці.

Дії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 6 ст. 481 МК України.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав подані суду пояснення та просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зокрема зазначає, що оскільки ч.6 ст.481МК України встановлює відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, то дана норма не має зворотної дії в часі. Тому період часу з 10.05.2018 (сплив 1 року з дня ввезення транспортного засобу на територію України), що мав місце до вступу в дію ч.6 ст. 481 МК України, не повинен братися до уваги при обрахунку сукупного строку, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону. Крім того, зазначає, що відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 8 КУпАП України, облік сукупного терміну тимчасового ввезення терміном до 1 року, наявність якої передбачена диспозицією ч. 6 ст. 481 МК України, починається з моменту введення в дію статті ч.6 ст. 481 МК України. Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Надані протокол і матеріали додані до нього не дають підстав вважати, що дії особи що притягується відрізнялися між собою у часі. Також, немає доказів того, що суб`єктивна сторона вчинення порушення змінилася чи переривалася у часі до, під час або після набрання чинності новими положеннями ч. 6 ст. 481 МК України. Якщо немає таких доказів то такий сумнів слід тлумачити на користь особи, яка притягується до відповідальності згідно ст. 62 Конституції України. Звертає увагу на те, що оскільки розділити суб`єктивну сторону вчинення правопорушення неможливо то неможливо розмежувати порушення передбачені попередньою редакцією ч. 3 ст. 481 МК України та ч. 6 ст. 481 МК України. Вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Заслухавши думку представника Галицької митниці Держмитслужби, пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно п.3 ч.1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Згідно ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Згідно ч.6 ст.481 МК України відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Відповідно до ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта , іншими документами.

Згідно ч.1 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 2 статті 380 Митного кодексу України визначено, що транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Частиною 5 статті 380 Митного кодексу України визначено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події. Факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Водночас, обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною пропуску строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу.

З огляду на наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, а саме останній перевищив строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №0202/20900/20 від 18.01.2020 року, доповідною запискою головного державного інспектора від 18.01.2020, копією паспорта ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), копією контрольного талону, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копією паспорта ОСОБА_5 , описом предметів вилучених у ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), даними Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Аналіз наведених доказів, в сукупності з дослідженими в судовому засіданні обставинами, спростовує доводи представника адвоката Кульчицького О.С. щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, у зв`язку із відсутністю в протоколі і матеріалах доданих до нього, підстав вважати, що дії особи що притягується відрізнялися між собою у часі, а також, відсутністю доказів того, що суб`єктивна сторона вчинення порушення змінилася чи переривалася у часі до, під час або після набрання чинності новими положеннями ч. 6 ст. 481 МК України.

Крім того, суд не бере до уваги покликання представника адвоката Кульчицького О.С. про те, що ОСОБА_2 з травня 2017 року тривалий час лікувався у ТОВ «МЦ Святої Параскеви», оскільки витребувані судом медичні документи, містять лише факт звернення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наданням певного виду медичного обстеження.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України доведена повністю.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 гривень, а на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати на зберігання товару у сумі 52 535,65 грн.

Керуючись ст.ст. 22, 36, 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, ст.ст. 519, 522, 527, 528 МК

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накласти стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «VW GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 ), VIN № НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) на користь Галицької митниці Держмитслужби 52 535,65 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) на користь Державної судової адміністрації України 420,40 грн. судового збору.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско.