МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ___________
Справа №521/9473/20
Пр. №3/521/5186/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Сегеди О.М.,
при секретарі Карачковському П.П., за участю:
особи, яка пригується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
представника особи, яка пригується до адміністративної відповідальності адвоката Гайдай Я.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1
за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП,
встановив:
09 квітня 2020 року о 13 годині 55 хвилин у м. Одесі по вул. Космонавтів, 32п водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Nissan Rogue», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час повороту ліворуч з вул. Г. Крут на вул. Космонавтів в бік вул. Ген. Петрова на дозволяючий зелений сигнал світлофора не надав перевагу в русі пішоходу ОСОБА_2 , яка перетинала проїзну частину вул. Космонавтів з права на ліво за ходом руху автомобіля, в результаті чого допустив наїзд на неї та залишив місце пригоди. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 8.10а, 16.2 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.
В результаті наїзду пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження.
За даним фактом відносно водія ОСОБА_1 працівниками Управління патрульної поліції в Одеській області складено протокол серії ДПР 18 № 074221 від 25 травня 2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, та протокол серії ДПР 18 № 074222 від 25 травня 2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень не визнав, стверджував, що він не наїжджав на пішохода, а протокол серії ДПР 18 № 074221 та протокол серії ДПР 18 № 074222 від 25 травня 2020 року є необґрунтованими та складеними з порушеннями вимог діючого законодавства. Раніше надавав до суду клопотання, в обґрунтування якого зазначав, що з протоколу про адміністративне правопорушення від 25 травня 2020 року вбачається, що 09 квітня 2020 року о 13 годині 55 хвилин у м. Одесі по вул. Космонавтів, 32п водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ніссан Руж, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час повороту ліворуч з вул. Г. Крут на вул. Космонавтів в бік вул. Ген. Петрова на дозволяючий зелений сигнал світлофора не надав перевагу в русі пішоходу ОСОБА_2 , яка перетинала проїжджу частину вул. Космонавтів з права на ліво за ходом руху автомобіля, в результаті чого допустив на неї наїзд. При цьому на момент складання даного протоколу свідків не було.
Вказував, що із протоколу про кримінальне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до правоохоронних органів лише 15 квітня 2020 року.
Зауважує, що згідно акту судово-медичного дослідження №885 у ОСОБА_2 виявлено наступне тілесне ушкодження: синець лівого стегна розмірами 3,5 см на 3 см, при цьому згідно пояснень останньої він допустив на неї наїзд, а саме на її праву ногу.
Крім того, ОСОБА_1 стверджував, що ОСОБА_2 переходила проїзну частину за межами пішохідного переходу, що підтверджується відеозаписом з відеореєстратора, встановленого на автомобіль ОСОБА_3 , на якому до речі не зафіксовано факт скоєння наїзду на останню або удару її машиною.
Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просив суд закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
При розгляді справ про адміністративне правопорушення судам слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.
Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року. Конвенція набула чинності для України 11 вересня 1997 року.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.
Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 16.2 Правил дорожнього руху України, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.
Згідно п. 1.10 ПДР України дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Відповідно до п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу (п. 1.10 ПДР України).
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до суду разом з протоколом серії ДПР 18 № 074221 від 25 травня 2020 року було надано відеозапис з відереєстратора, встановленого у автомобілі гр. ОСОБА_3 .
При дослідженні в судовому засіданні вказаного відеозапису, суд констатує, що на даному відеозаписі не зафіксовано факт наїзду на пішохода ОСОБА_2 або факт удару її автомобілем під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, не зафіксовано факт не надання ОСОБА_1 дорогу пішоходам, які переходили проїзну частину, на яку він повертав.
З письмових пояснень ОСОБА_2 від 15 квітня 2020 року вбачається, що 09 квітня 2020 року приблизно о 13:50 годині 14:00 годині вона перетинала проїзну частину по вул. Космонавтів по пішохідному переходу на дозволяючий зелений сигнал світлофора в напрямку парку ім. Горького. Вказувала, що невідомий їй громадянин, керуючи автомобілем білого кольору, можливо марки Ніссан, фрагмент державного номера НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Г. Крут зі сторони вул. Варненська, виконуючи поворот ліворуч на вул. Космонавтів в напрямку вул. Ген. Петрова, допустив на неї наїзд, а саме на її праву ногу, після чого водій зупинився, накричав на неї та залишив місце пригоди.
Згідно акту судово-медичного дослідження (обстеження) №885 на підставі направлення чергового Малиновського ВП капітана поліції Абдіна Р. від б/н (почато 16 квітня 2020 року, закінчено 27 квітня 2020 року) вбачається, що у гр-ки ОСОБА_2 виявлено тілесне ушкодження: синець лівого стегна. Вказане ушкодження спричинено дією тупого твердого предмета, яким могла бути частина кузова автомобіля та дорожнє покриття в умовах ДТП (наїзд автомобіля на пішохода). Враховуючи морфологічні особливості ушкодження (синець багряно-синюшного кольору в центрі з зеленуватим відтінком по периферії) слід вважати, що воно виникло приблизно за 4-6, 7 діб до початку проведення обстеження, тобто могло бути спричинене 09 квітня 2020 року.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Разом з тим ст. 122-4 КУпАП встановлює відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
При дослідженні відеозапису з відеореєстратора, встановленого в автомобілі ОСОБА_3 , судом не було встановлено факту наїзду на гр-ку ОСОБА_2 або її удару автомобілем під керуванням ОСОБА_1 .
Суд зауважує, що у поясненнях гр-ки ОСОБА_2 та акті судово-медичного дослідження (обстеження) №885 містяться розбіжності щодо тілесного ушкодження останньої, крім того, неоднозначно визначено чим спричинено наявне тілесне ушкодження та час його спричинення.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до протоколу серії ДПР 18 № 074221 від 25 травня 2020 року та за твердженням ОСОБА_2 подія сталася 09 квітня 2020 року, разом з тим остання звернулася до правоохоронних органів лише 15 квітня 2020 року, що ставить під сумнів викладені у протоколі обставини.
За таких обставин, суд не приймає зазначені документи в якості доказів вини водія ОСОБА_1 .
Суд відноситься критично до показань свідка ОСОБА_4 , допитаного в судовому засіданні під присягою, оскільки матеріали справи не містять відомостей, що він дійсно був свідком обставин, викладених в протоколі серії ДПР 18 № 074221 від 25 травня 2020 року. Крім того, з наданих пояснень ОСОБА_4 вбачається, що раніше він працював під керівництвом ОСОБА_1
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що викликалися судом в якості свідків, в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується кур`єрським повідомленням.
Таким чином, викладені у протоколі серії ДПР 18 № 074221 від 25 травня 2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, та протоколі серії ДПР 18 № 074222 від 25 травня 2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, обставини залишають місце «розумному сумніву», що випливає із сукупності ознак та не спростованих достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених презумпцій вини ОСОБА_1 .
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Виходячи із вищезазначеного, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши та проаналізувавши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 245, 247, 283, 284 КпАП України суд
постановив:
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, закрити, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. М. Сегеда