Справа № 127/7496/20
Провадження № 33/801/425/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20.05.2020 року, якою визнано винним

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №364063 від 28.03.2020 року, того ж дня о 09 год. 50 хв. в м.Вінниця по вул. Лебединського, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія». Висновок результатів медичного огляду свідчить про те, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, результат позитивний - канабіс.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами у стані наркотичного сп`яніння.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.05.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм КУпАП України, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у даній справі закрити. Вказав, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим був позбавлений можливості надати особисті пояснення, клопотання про витребування доказів та допит свідка. Вказав, що про час та місце розгляду справи він дізнався 19.05.2020 року, однак прибути в судове засідання 20.05.2020 року не мав змоги, через запроваджений на території України карантинних заходів. Зазначив, що 19.05.2020 року на електронну адресу Вінницького міського суду він направив клопотання про направлення справи для розгляду за місцем його проживання до Тетіївського районного суду Київської області, яке суд залишив поза увагою.

В судове засідання заявник апеляційної скарги, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. Суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 28.03.2020 року о 09 год. 50 хв. в м.Вінниця по вул. Лебединського, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія». Висновок результатів медичного огляду свідчить про те, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, результат позитивний - канабіс.

Постановляючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд виходив з того, що вина останнього повністю доведена достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 364063 від 28.03.2020 року, висновком КП ВОНД «Соціотерапія» № 0948, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння, рапортом інспектора поліції та іншими матеріалами, наявними в справі про адміністративне правопорушення.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп?яніння.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції вищевказаної норми, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що її заявник не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О?Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, суд не встановив порушення прав заявників, передбачених ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

З матеріалів справи слідує, що розгляд справи у суді першої інстанції відкладався з метою забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 20 травня 2020 року, ОСОБА_1 не з`явився, подав клопотання про направлення справи відносно нього до іншого суду.

Указане свідчить про його обізнаність щодо наявності судового провадження стосовно нього, проте останній розглядом справи не цікавився, а тому розгляд справи було проведено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують факти знаходження ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, керування ним транспортним засобом в такому стані, що є самостійною підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та не є безумовною підставою для скасування прийнятої постанови.

Окрім того, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не розглянув клопотання ОСОБА_1 про направлення справи до Тетіївського районного суду Київської області, є безпідставними, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був повідомлений про те, що розгляд справи відносно нього відбудеться у Вінницькому міському суді Вінницької області, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу.

Відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У п.п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 КУпАП» звернуто увагу судів на те, що згідно з ч.1 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем їх вчинення. Відповідно до ч.2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена статтями 121, 122, 122-1, 122-2, 123, 124, частинами 1 і 2 ст. 130 КУпАП, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Роз`яснено судам, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч.2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування законної постанови суду першої інстанції, оскільки зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням і свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.

При розгляді справи місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи, надав правову оцінку наявним в матеріалах справи і дослідженим у судовому засіданні доказам у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП та дійшов обґрунтованого висновку про визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення у зв?язку з цим адміністративного стягнення.

Апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20.05.2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Копаничук С.Г.