КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/1291/2020 Постанова винесена суддею Степановою С.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Солод Т.О. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, 22 січня 2020 року о 22 год. 30 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по автомобільній дорозі М-07 «Київ-Ковель» (19 км) в напрямку м. Ковель, керував транспортним засобом «Renault Clio Symbol», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, ярко виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Солод Т.О. просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; зобов`язати уповноважених осіб УПП в Київські області повернути ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

За доводами захисника судове рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки всупереч вимогам ст.ст. 245, 252, 278, 280 КУпАП справу судом розглянуто неповно, упереджено та необ`єктивно. Поза увагою суду залишилася та обставина, що жодним доказом у справі не доведено факт руху транспортного засобу, його зупинки та керування ОСОБА_1 автомобілем, отже в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суб`єктом якого є водій транспортного засобу.

Крім того, як вважає захисник, усі докази у справі є неналежними та недопустимими. Зокрема, відеозапис - неповний та не відображає всіх об`єктивних обставин події. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були очевидцями керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, бо не містить інформації від якого огляду відмовився ОСОБА_1 , до того ж під час його складання ОСОБА_1 не були роз`яснені процесуальні права. В матеріалах справи відсутні відомості про наявність у поліцейського спеціального технічного засобу, сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а в порушення вимог ст. 266 КУпАП огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів не проводився.

До початку апеляційного розгляду захисник Солод Т.О. повідомила про припинення дії договору про надання ОСОБА_1 правової допомоги.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибув,клопотання про відкладення розгляду справи не подав, а тому його неявка, з огляду на положення ч. 5, ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга захисника Солод Т.О. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою закону також передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 дотримав положення процесуального закону і правильно застосував норми матеріального права.

Виходячи зі змісту постанови, суддя заслухав пояснення ОСОБА_1 , який заперечував факт керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що йому в провину не ставилося, дослідив наявні в справі документи та відеозапис, проаналізувавши які, повно та всебічно з`ясував фактичні обставини правопорушення. При цьому висновок судді про наявність правових підстав для притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є достатньо вмотивованим.

Невиконання ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується даними, які містяться в:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 139205 від 22 січня 2020 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та, окрім іншого, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій. Зокрема, в протоколі вказані відомості щодо часу та місця керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зазначені виявлені у нього поліцейським ознаки наркотичного сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду.

Твердження захисника про порушення процесуальних прав ОСОБА_1 суперечить змісту протоколу, з якого слідує, що останньому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а в поясненнях по суті правопорушення ОСОБА_1 власноручно в протоколі вказав, що зобов`язується не керувати транспортним засобом, оскільки вживав амфетамін, транспортний засіб передає ОСОБА_5 (а.с. 1);

- письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за змістом яких в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому слід зауважити, що свідкизалучались поліцейськими на виконання вимог пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, яким передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків, а та обставина, що свідки не були безпосередніми очевидцями керування ОСОБА_6 транспортним засобом, не ставить під сумнів достовірність їх пояснень(а.с. 2);

- направленні на огляд, яке підтверджує, що ОСОБА_1 направлявся на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с. 3);

- розписці, згідно з якої ОСОБА_5 зобов`язався доставити транспортний засіб «Renault Clio Symbol», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , за адресою вул. Севастопольська, 5 та не передавати керування транспортним засобом ОСОБА_1 (а.с. 4);

- відеозаписі із нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано, що поліцейський повідомив свідкам в присутності водія ОСОБА_1 причину зупинку транспортного засобу (непрацююча права фара автомобіля), а також виявлені у водія ознаки наркотичного сп`яніння, що є підставою для проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, але в присутності двох свідків на пропозицію поліцейського водій ОСОБА_1 відмовився від огляду у лікаря-нарколога, повідомивши при цьому, що напередодні вживав амфетамін (а.с. 5).

Доводи захисника про те, що відеозапис є неповним і не відображає всіх обставин події не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи не містять, а захисником в апеляційній скарзі не зазначено, які ж важливі обставини, що істотно впливають на висновки щодо доведеності або недоведеності вини, не були зафіксовані поліцейським.

Таким чином, докази у справі, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, вони отримані згідно з визначеною законом та підзаконними актами процесуальною процедурою та об`єктивно узгоджуються між собою.

Твердження захисника про те, що в справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки указану обставину ОСОБА_1 на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення не оспорював, про що переконливо свідчать як дані протоколу про адміністративне правопорушення, так і відеозапису, водночас зупинка поліцейським транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 була обумовлена невиконанням правил користування зовнішніми освітлювальними приладами автомобіля, що також слідує із відеозапису.

Посилання захисника на порушення працівником поліції вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, що полягало у непроведені огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, є безпідставним, оскільки у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, визначені в пункті 4 розділу I Інструкції, про що прямо зазначено в протоколі, тому огляд на стан сп`яніння у будь-якому випадку підлягав проведенню виключно в закладі охорони здоров`я відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, проте ОСОБА_1 від такого огляду відмовився, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки судді місцевого суду в постанові від 11 лютого 2020 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах у їх сукупності та взаємозв`язку між собою, отже судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі, як про це просить захисник.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з урахуванням вимог

ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційна скарга захисника Солод Т.О. задоволенню не підлягає, оскільки постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Солод Тетяни Олександрівни залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко