Справа № 214/4517/20
3/214/2203/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 липня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Хомініч С.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2020 в провадження судді надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.06.2020 серії ДПР18 №101161, 21.06.2020 о 16 год. 59 хв. в м. Кривому Розі, Саксаганському районі, по пров. Бульварному, біля буд. 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA ACCORD, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. У встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер» та у медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків. Зафіксовано на нагрудний відеореєстратор АЕ 00152, НОМЕР_2 , Хіаоmі.

Такі дії ОСОБА_1 , за висновком поліцейського, кваліфіковані за ознаками порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України та утворюють диспозицію ч. 1ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що після сварки із дружиною він вийшов з дому та зустрів сусіда ОСОБА_2 , з яким домовилися випити пива. Далі сиділи з ним на лавочці біля під`їду, пили пиво і говорили. Коли ОСОБА_2 пішов до магазину, він відчинив свій автомобіль щоб забрати верхній одяг та сів на сидіння доки чекав сусіда. Двигун не заводив, у автомобілі знаходився не більше хвилини, але помітив автомобіль патрульної поліції. Так як пролунав звуковий сигнал та через рупор поліцейські зробили йому зауваження, що його автомобіль заважає проїзду, він завів двигун та перепаркував авто, проїхавши заднім ходом метр під домом. Коли він зупинився, один з поліцейських вийшов до нього та в ході розмови запропонував йому пройти медичний огляд на стан сп`яніння, проте він не бачив в цьому сенс, так як перебував у стані алкогольного сп`яніння. Свою поведінку пояснив переляканим станом коли не очікувано з`явився автомобіль патрульної поліції та зі звуковим сигналом і через рупор звернулися до нього поліцейські й зробили йому зауваження, тому почав рух. Вважає такі дії патрульної поліції провокуючими та упередженими щодо нього.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що є сусідом ОСОБА_1 21.06.2020 вдень, вони зустрілися біля під`їзду. Так як ОСОБА_1 був засмучений через сварку із дружиною, він запропонував випити пива, на що той погодився. Коли вони сиділи пили пиво на лавочці біля під`їзду, автомобіль ОСОБА_1 стояв паралельно будинку. Далі він відійшов до ларька купити ще пива, а коли повернувся ОСОБА_1 сидів у автомобілі, а поряд стояв патрульний. В ході розмови з`ясувалося, що ОСОБА_1 щойно керував автомобілем. Проте йому добре відомо і неодноразово це підтверджувалося, що ОСОБА_1 має правило ніколи не сідати за кермо якщо хоч трохи випив. В зв`язку з цим вважає, що сталася помилка, адже ОСОБА_1 є принциповою людиною і не порушує сказане. Як ОСОБА_1 їхав він не бачив, але з досвіди товаришування впевнений у діях ОСОБА_1 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1 . Вони з чоловіком посварилися. Після сварки він пішов з дому. З вікна вона бачила чоловіка з сусідом на лавочці у дворі будинку. Патруль поліції не викликала. Про те, що у нього з собою ключі від автомобіля не знала.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема, відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

На відеозапису з нагрудного реєстратора поліцейського, який доданий до матеріалів справи видно, що автомобіль ОСОБА_1 здає заднім ходом біля будинку, при цьому патрульний автомобіль знаходиться перед передньою частиною транспортного засобу ОСОБА_1 . Також зафіксовано спір поліцейських з перехожими та дружиною ОСОБА_1 , які зауважили, що ОСОБА_1 нікуди не їхав і не збирався їхати, а лише перепаркував автомобіль на декілька метрів.

Як вбачається з показів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків, що узгоджується із дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а отже він правомірно відмовився від проведення обстеження, бо не є особою, яка, відповідно до ст. 130 КУпАП керує транспортним засобом.

Суд прийшов до висновку, що таким чином, мала місце провокація вчинення правопорушення працівниками поліції.

Відповідно до сформованої позиції Європейського суду з прав людини наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обґрунтування щодо використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів. В іншому випадку таке законодавство не відповідає принципу «справедливого судочинства». (Рішення ЄСПЛ у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Худобін проти Російської Федерації» від 26 жовтня 2006 року, «Ваньян проти Російської Федерації» від 15 грудня 2005 року, «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року.)

Згідно статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

До матеріалів справи додано письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до яких в їх присутності 21.06.2020 водій ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.3).

На думку суду, пояснення цих свідків не можна вважати належним доказом вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони не містять відомостей відносно того, з якими саме ознаками сп`яніння перебувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи була така особа відсторонена від керування транспортним засобом. З таких пояснень свідків неможливо встановити, чи були підстави вважати, що водій перебував в стані алкогольного сп`яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість вимог співробітників поліції для проходження водієм відповідного огляду на стан сп`яніння, від якого останній відмовився.

Отже, суд вважає, що пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які наявні у матеріалах справи, є такими, що викликають сумніви, тому не можуть бути розцінені як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, положеннями ч.1 ст.266 КУпАП та п.1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази в підтвердження належного виконання патрульними поліцейськими зазначених вимог закону про необхідність відсторонення особи, щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані сп`яніння від керування транспортним засобом.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, 252, 280, 283,284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Хомініч С.В.