Справа № 266/2747/20
Провадженя№ 3/266/1151/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м.Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Пантелєєв Д.Г. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Маріуполь, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

за ст. 130 ч.1 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

20.05.2020 року, о 17 год. 20 хвил., в районі б. 7-а по бул. Приморський в Приморському районі м. Маріуполя, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ГАЗ 33021», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці ока не реагують на світло, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, із будь-якими заявами, клопотаннями на адресу суду про відкладення розгляду справи не звертався.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, вважаючи причини неявки особи до суду неповажною та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від провадження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серія БД № 298135 від 20.05.2020 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, при цьому відмовився пройти медичний огляд для визначення стану, в присутності двох свідків. Також обставини викладені в протоколі підтверджуються поясненнями двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були присутні при відмові ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

З переглянутого судом відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення слід, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння в присутності двох свідків, крім того зафіксовано факт складання протоколу про адміністративне правопорушення, роз`яснення прав та обов`язків, оголошено протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вищенаведеними доказами, які не містять сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5 ПДР України, та як наслідок утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушнику, суд виходить із того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому повинен був усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, тому суд вважає доцільним призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортним засобом та із стягненням судового збору.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23,40-1,130, 221,251,252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. (рахунок UA 0005001, отримувач Донецьке УК/Дон.обл./2108300/, , банк отримувача Казначейство України (ел. адм. Податків), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з правопорушника судовий збір на користь держави у розмірі 420 грн. 40 коп. (рахунок UA0005055, банк отримувача коштів Казначейство України, код банку 899998, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, ).

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів після винесення в Донецький апеляційний суд.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.