ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/329/20 Головуючий в 1 інстанції Бугрименко В.В.
Провадження №33/819/191/20 Доповідач в апеляційній інстанції Коровайко О.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі головуючого судді Коровайка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Реви С.Л. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Білозерського районного суду Херсонської області від 20.03.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот (600) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 05 січня 2020 року, о 11 год. 00 хв., ОСОБА_1 , по вулиці Шевченка в с.Кізомис Білозерського району Херсонської області, керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння рук, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Рева С.Л. подала на неї апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, в якому зазначає, що строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин, оскільки справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , а постанову суду він отримав поштою лише 18.04.2020 року. Просить поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови суду.

Як повідомила адвокат Рева С.Л., Біленко В.В. в судове засідання апеляційної інстанції 22.06.2020 року не з`явився, оскільки з 04.06.2020 року знаходиться на військовій службі і його інтереси в повному обсязі представляє захисник.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була винесена Білозерським районним судом Херсонської області 20.03.2020 року, а апеляційну скаргу на вказану постанову з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження згідно відбитку штампа на поштовому конверті подано тільки 05.05.2020 року, тобто з порушенням строків, передбачених ст. 294 КУпАП.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а також в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Доводи апеляційної скарги, про те, що копію постанови ОСОБА_1 отримав лише 18.04.2020 року, а тому був позбавлений права на апеляційне оскарження, нічим не підтверджуються та є необґрунтованими, оскільки законодавець не пов`язує строк апеляційного оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з датою отримання постанови, а обчислюється він з дня винесення такої постанови, тобто з 20.03.2020 року.

Твердження апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи та йому не направлялись повістки, спростовуються матеріалами справи, які містять судові повістки, повернуті поштою до суду .

Вказані повістки направлялись на адресу: АДРЕСА_1 , яку зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення зі слів ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом в протоколі. Крім того, зазначена адреса проживання ОСОБА_1 також підтверджується самою апеляційною скаргою, в якій апелянтом зазначено саме цю адресу проживання.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи Білозерським районним судом на офіційному сайті суду публікувалось оголошення про виклик ОСОБА_1 на 20.03.2020 року для участі у судовому розгляді.

Вказані обставини свідчать про те, що судом першої інстанції використані всі можливості повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи.

В той же час, ОСОБА_1 , повідомивши співробітникам поліції адресу свого проживання та знаючи, що на цю адресу має надходити відповідна інформація щодо розгляду в суді протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього (дата, час, місце), не скористався своїм правом на обізнаність про рух справи та, взагалі, правом бути присутнім в судовому засіданні.

Принцип диспозитивності, який є загальною засадою усіх процедурних кодексів судочинства, передбачає, що кожна особа користується своїми правами на свій власний розсуд і використовує той обсяг прав, передбачений КУпАП, який вважає за потрібне.

У суду першої інстанції, зважаючи на ознайомлення особи, яка притягається до відповідальності, з положеннями ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у відповідному рядку протоколу, не було підстав вважати, що особа не обізнана зі своїми правами та обов`язками.

Таким чином, у зазначеному клопотанні не наведено належного обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на оскарження постанови суду першої інстанції.

В той же час, будь-яких інших доводів поважності причини пропуску строку оскарження постанови, які б перешкоджали подати апеляційну скаргу в строк, зазначений ст. 294 КУпАП, апелянт не навів.

За таких обставин необхідно визнати, що підстав для поновлення строку на подачу апеляційної скарги в зазначеному клопотанні не наведено, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, що не позбавляє його можливості повторно звернутись до суду при належному обґрунтуванні поважності причин пропуску такого строку.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Реві С.Л. у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Білозерського районного суду Херсонської області від 20.03.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Коровайко