Справа № 461/356/20 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/450/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:

судді - Белени А.В.,

з участю :

представника митниці Васецького Є.Л.

особи, щодо якої складено протокол про

порушення митних правил ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Завади Т.Р. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст. 472 МК України,

встановив:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює директором ТзОВ "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ МИТНИЙ БРОКЕРСЬКИЙ СЕРВІС" (код ЄДРПОУ ) та проживає за адресою АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 8039,32 грн.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №3436/20900/19 від 02.09.2019 - конфісковано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Державної митної служби 1589,73 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

На дану постанову подав апеляційну скаргу адвокат Завада Т.Р., в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил складу зазначеного правопорушення. Вважає, що постанова винесена без врахування всіх обставин справи.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, оскільки у митного органу відсутні будь-які зауваження щодо задекларованого за ЕМД UA209190/2019/053908 товару «шасі» та товарно - супровідних документів, які подані до митного оформлення по сказаній категорії товару. До митного оформлення було подано повний пакет документів, які не містили будь-яких даних про інші товари, що переміщуються додатково.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 , як митному брокеру, у відповідності до п.2.4 Договору доручення про надання послуг з декларування товарів і транспортних засобів № 137 від 22.04.2015, не було надано можливості фізично оглянути переміщуваний через кордон товар. У своїх поясненнях ОСОБА_1 (а.с.4) чітко вказує про відсутність фізичного огляду декларованого товару і зазначила, що про двері, спойлер, обшивку кабіни їй нічого відомо не було, як і про їх походження, адже саме надіслала фото товару для декларування, при цьому не підозрюючи нічого незвичного. Формат кріплення не задекларованого товару, його розташування та відсутність ідентифікуючих ознак не давали змоги ідентифікувати їх як окремі товари, які підлягають окремому декларуванню. Вона сприйняла їх як елемент накриття певних конструкцій шасі від шкідливого впливу під час транспортування.

Таким чином у даному випадку відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України, оскільки ОСОБА_1 не знала про наявність на задекларованому шасі додаткових товарів, які не були відображені в декларації.

Апелянт наголошує, що працівниками митниці не встановлено хто є власником не задекларованого товару, яким чином товар був поміщений на шасі, хто здійснював переміщення такого товару. По справі не було відібрано пояснення водія, який здійснював транспортування декларованого товару, як і не відібрано пояснення у представника декларанта ВАТ «Український інститут Автобусо-Тролейбусобудування» з приводу походження товару, який не задекларований. Цим питання не поцікавилися і у сторони відправника вказаних товарів ОСОБА_2 SP ОСОБА_3 , який є стороною контрвакту поставки «шасі». Вказані обставини є визначальними для встановлення істини, однак митними органами в цьому напрямку нічого зроблено не було.

На думку апелянта очевидним є невідповідність висновків викладених в протоколі про порушення митних правил фактичним обставинам справи та невідповідністю висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні митних правопорушень.

Згідно постанови суду першої інстанції вбачається те, що 14.08.2019 в відділі митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці ДФС для митного оформлення товару, що надійшов на адресу Відкритого акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ АВТОБУСО-ТРОЛЕЙБУСОБУДУВАННЯ" (ВАТ "Укравтобуспром" - код ЄДРПОУ - ) згідно контракту №24072019 від 24.07.2019 р., по фактурі від 12.08.2019 р. №1/08/2019/EXP, директором Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ МИТНИЙ БРОКЕРСЬКИЙ СЕРВІС" (код ЄДРПОУ ) ОСОБА_1 , на підставі договору доручення про надання послуг з декларування товарів і транспортних засобів №137 від 22.04.2015 року, було подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ (далі - ЕМД), довідковий №2294, в якій було задекларовано один товар. Після прийняття ЕМД до оформлення 14.08.2019 їй було присвоєно номер UA209190/2019/053908.

У графі 31 «Вантажні місця та опис товарів» вказаної ЕМД ОСОБА_1 було заявлено опис товару «Шасі вантажного автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель НОМЕР_1 , що використовувалось-1 шт.,рік випуску -2013 р.,№ шасі- НОМЕР_2 , робочий обє`м двигуна -4250 см.куб, потужність-115 кВт, тип двигуна - дизельний 4-циліндровий, № двигуна -900918C0998278. Містить двигун, трансімісію, задній ведучий та передній неведучий мости, гальмівну систему, систему випуску відпрацьованих газів та ходові колеса, радіатор системи охолодження, паливний бак, рульове керування, капот двигуна, передні крила, підніжки з обох сторін та частина підлоги як елекмент кріплення підніжок» (далі «шасі»). Окрім цього товару за даною ЕМД не було задекларовано більше ніяких інших товарів.

Після подання даної ЕМД до оформлення ОСОБА_1 було додатково надіслано фотографії задекларованого товару, які вона особисто робила перед декларуванням - під час проведення нею огляду переміщуваного товару. На фотографіях було чітко видно, що окрім задекларованого товару «шасі» на ньому ще переміщувались додаткові запчастини до вантажного автомобіля, які не були належним чином задекларовані.

В подальшому, 14.08.2019 було здійснено повний митний огляд переміщуваних товарів і транспортного засобу, в ході якого було встановлено, що окрім заявленого у ЕМД товару, разом з ним переміщувались ще інші запчастини до вантажного автомобіля, а саме: двоє дверей які містять вікна, вітрообтічник (спойлер) кабіни з оббивкою даху кабіни (дахова карта), які не були заявлені за встановленою формою у вказаній вище електронній митній декларації. З метою однозначного встановлення коду та опису товарів, згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності, 14.08.2019 було направлено запит №22 до спеціалізованого підрозділу відділу класифікації товарів Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Львівської митниці ДФС, яким 29.08.2019 прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 29.08.2019 яким, окрім задекларованого товару «шасі», виділено ще додаткові товари з кодом згідно з УКТЗЕД та описом «Частини до автомобілів товарних позицій 8701-8705 бувші у використанні: двері із стеклами, вітрообтічник (спойлер) кабіни, оббивка даху кабіни (дахова карта).».

Заслухавши ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу свого представника та просила задовольнити її в повному обсязі, міркування представника митниці, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог ст. 489 МК України суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Дії ОСОБА_1 , працівниками митниці, кваліфіковані за ст. 472 МК України, як переміщення через митний кордон України товару, шляхом недекларування, тобто, не заявлення за встановленою формою точних відомостей про нього, а саме про його наявність та кількість, тобто вчинення порушення митних правил.

Висновок судді про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 472 МК України, відповідальність особи настає у випадку недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 198 МК України органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України у відповідності до положень статті 335 МК України подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.

У розумінні положень п. 57 ст. 4 МК України товари - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно ч.1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей про товари та відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» графа 31 МД повинна містити такі відомості про товар: опис, фізичні характеристики, кількісний та якісний склад, основні властивості товару тощо.

Згідно ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленому Митним кодексом України.

Згідно ч.4 ст.266 Митного кодексу України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Суд апеляційної інстанції доводи, зазначені в апеляційній скарзі щодо помилковості та необґрунтованості постанови суду першої інстанції, не бере до уваги, оскільки висновок судді зазначений у постанові повністю підтверджується матеріалами справи та доказами наданими та перевіреними в судовому засіданні.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердила, що фотографії переміщуваного товару робила вона, а хто їх пересилав митним органам сказати точно не може. Виявлені не задекларовані деталі були с накриті і відразу їх видно не було . Покриття зняв безпосередньо інспектор, який здійснював перевірку. Якби знала про цей товар, то попередила б клієнта і припинила оформлення документів. В даній галузі з 2015 року працює і таких випадків не було. Дані деталі механік з водієм побачили на узбіччі і взяли, не попередивши нікого про них . У водія працівники митниці пояснень не відбирали. Тобто судом першої інстанції не були з`ясовані всі обставини справи. За товар несе відповідальність клієнт, а при оформленні документів брокер разом з водієм.

Представник митниці в суді апеляційної інстанції показав, що перед оформленням мають право перевірити товар у відповідності до вимог ст. 266 МК України, однак таке було проігноровано, що і сприяло виникненню відповідальності за ст. 472 МК України.

З врахуванням зазначеного ище, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні вимоги представника ОСОБА_4 фактично були предметом розгляду суду першої інтанції і їм дана належним чином обгрунтована правова оцінка, при цьому під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Завади Т. Р. в суді апеляційної інстанції не знайшли підтвердження, а тому не підлягають задоволенню, відтак постанову суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 530 МК України, суддя апеляційного суду,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Завади Тараса Романовича залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за ст. 472 МК України залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена