Справа № 567/315/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли від Гощанського відділення поліції Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, розлученого, тимчасово непрацюючого (зі слів), місце проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.4 ст.121, ч.3 ст.126, ч.1 ст.130, ч.2 ст.130 КУпАП,

(права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),

встановив:

ОСОБА_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами згідно постанови державного виконавця Острозького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Вербицького М.П. від 11.02.2019р. ВП №54953637, 26.04.2020р. о 12 год. 30 хв. в смт.Гоща по вул.Шевченка, 14 керував транспортним засобом «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Окрім того, 26.04.2020 р. о 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 в смт.Гоща по вул.Шевченка, 14 керував транспортним засобом «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на предмет визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Також, 11.05.2020р. о 16 год. 50 хв. ОСОБА_1 на а/д Рівне-Тучин-Гоща-Острог керував транспортним засобом марки «BMW 316», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на предмет визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 частково підтвердив обставини, викладені у складених відносно нього протоколах про адміністративні правопорушення, визнав свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП (дата події 26.04.2020р.), та водночас заперечив свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.130 КУпАП.

Пояснив, що 26 квітня 2020 р. близько обідньої пори у час, вказаний у протоколі, керував автомобілем марки «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції. Після зупинки автомобіля він пред`явив документи, після перевірки яких працівник поліції повідомив йому про встановлене відносно нього обмеження у праві керування транспортними засобами згідно постанови державного виконавця. ОСОБА_1 зазначив, що йому було відомо про встановлене державним виконавцем відносно нього тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, однак, не зважаючи на таке обмеження, він керував автомобілем, оскільки вимушений був поїхати по справах. В подальшому, після зупинки автомобіля працівники поліції вказали йому на наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та запропонували йому пройти освідчення у медичному закладі, проте він у присутності свідків відмовився від проходження освідчення на стан наркотичного сп`яніння, оскільки не мав часу та він вимушений був їхати по роботі. Зазначив, що наступного дня він самостійно пройшов освідчення на стан наркотичного сп`яніння, результат якого був «нормальний». Вказав, що у працівників поліції по відношенню до нього є упереджене ставлення та вони, зловживаючи своїми правами, кожного разу, зупиняючи його, складають відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Окрім наведеного, зазначив, що 11.05.2020р. близько 17 год. він керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції, які вказали йому про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та запропонували йому пройти освідчення у медичному закладі, однак він у присутності свідків відмовився проїхати у лікарню для проходження освідчення, мотивуючи тим, що не хотів під час перебування у лікарні наражати себе на небезпеку заразитися коронавірусом. Зазначив, що у нього не було ознак наркотичного сп`яніння та припущення працівників поліції з цього приводу були безпідставними.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Волошин М.К. в судове засідання 05.06.2020р. та 24.06.2020р. не з`явився, вказавши як на причину про неможливість прибути у судове засідання на відсутність транспортного сполучення через існування карантинних обмежень, просив відкласти розгляд справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 на інший день. За результатами розгляду вказаного клопотання судом відмовлено у його задоволенні з огляду на наступне. Відповідно до п.1 постанови КМУ №392 від 20.05.2020 р. «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України продовжено з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020р. дію карантину, встановленого постановою КМУ від 11.03.2020р. № 211. Водночас, відповідно до підпункту 7 пункту 3 постанови КМУ № 392 від 20.05.2020р., заборону на здійснення регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні на період дії карантину поширено виключно на здійснення перевезення пасажирів в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, яка визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Таким чином, судом не встановлено існування для захисника Дмишука О.В. об`єктивних перешкод для його участі у судовому засіданні, а відтак суд не вбачає підстав, які б унеможливлювали проведення розгляду справи у відсутності адвоката Волошина М.К. та його участь відповідно до положень ст.268 КУпАП не є обов`язковою.

Поведінка захисника судом розцінюється як спроба у зволіканні при розгляді справи, враховуючи строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, за наведених вище обставин, суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 на спростування обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, надавши оцінку всім доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126 КУпАП (дата події 26.04.2020р.), ч.1 ст.130 та ч.2 ст.130 КУпАП та про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з огляду на наступне.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена протоколами про адміністративні правопорушення від 26.04.2020р. серії ДПР18 №092623, ДПР18 № 092622, від 11.05.2020р. ДПР18 № 092597, поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №092623 від 26.04.2020р. ОСОБА_1 , не зважаючи на встановлене відносно нього тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, 26.04.2020р. о 12 год. 30 хв. керував в смт.Гоща по вул.Шевченка, 14 автомобілем марки «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Факт обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами підтверджується постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 11.02.2019р. ВП № 54953637, винесеної головним державним виконавцем Острозького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Вербицьким М.П., відповідно до якої встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №567/692/17 від 05.10.2017р.

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що станом на 26.04.2020р. йому було відомо про винесення відносно нього вищевказаної постанови, однак, не зважаючи на встановлене обмеження у праві керування транспортними засобами, він керував автомобілем.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.04.2020р. ДПР18 №092623, ОСОБА_1 при складанні останнього у наданих у протоколі письмових поясненнях погодився з порушенням, зазначеним у такому протоколі, та при дослідженні у судовому засіданні змісту такого протоколу ОСОБА_1 підтвердив власноручне виконання ним у графі «Пояснення особи» запису про свою згоду із порушенням, яке йому ставиться у провину.

Згідно листа Острозького районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 14.04.2020р. № 6939, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01.04.2020р. складає 17 822 грн., та сукупний розмір зазначеної заборгованості перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

В наданих суду поясненнях ОСОБА_1 вказав на те, що заборгованість зі сплати аліментів ним не погашена та йому достовірно не відомо про реальний розмір такої заборгованості станом на дату розгляду справи у суді.

Таким чином, факт скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №092623 від 26.04.2020р., підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустими суд не вбачає.

При вирішенні питання про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передачених ч.1 та ч.2 ст.130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735 та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103.

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками такого стану, встановленими у вищезгаданій Інструкції, затвердженій спільним наказом МВС України та МОЗ України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із змісту протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №092622 від 26.04.2020р. та Направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу від 26.04.2020р., ознаками наркотичного сп`яніння 26.04.2020. у ОСОБА_1 були неприродна блідість обличчя, зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук.

Тобто працівники поліції вказали підстави у зв`язку з якими вони вважають, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, та суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у присутності двох свідків виходячи з наступного.

З пояснень ОСОБА_1 та досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що 26.04.2020р. після зупинки керованого ОСОБА_1 автомобіля, йому як водію було вказано про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, запропоновано пройти освідчення у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу від 26.04.2020р., ОСОБА_1 при складанні останнього у наданих письмових поясненнях відмовився від проведення огляду в медичному закладі, та при дослідженні у судовому засіданні змісту такого направлення ОСОБА_1 підтвердив власноручне виконання ним запису про відмову від проведення огляду на предмет визначення стану наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №092622 від 26.04.2020р. - ОСОБА_1 цього дня о 12 год. 30 хв. в смт.Гоща по вул.Шевченка, 14 керував транспортним засобом «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на предмет визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсність обставин, викладених у протоколі серії ДПР18 №092622 від 26.04.2020р., засідчили своїми підписами у протоколі. Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено, і таких доказів не наведено ні ОСОБА_1 , ні його захисником.

При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП по факту відмови 11.05.2020р. від проходження медичного огляду на предмет визначення перебування у стані наркотичного сп`яніння суд виходить з наступного.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 встановлено, що останній 11.05.2020 р. керував автомобілем марки «BMW 316», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та після зупинки працівниками поліції керованого ОСОБА_1 автомобіля, йому було вказано про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти освідчення в медичному закладі, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

З матеріалів справи вбачається, що поліцейським на місці зупинки транспортного засобу було складено на ім`я ОСОБА_1 направлення на огляд водія в медичному закладі з метою виявлення наркотичного сп`яніння у зв`язку із виявленими ознаками : звужені зіниці очей, які не реагують на світло; неприродна блідість обличчя; виражене тремтіння пальців рук. При дослідженні у судовому засіданні змісту такого направлення ОСОБА_1 підтвердив власноручне виконання ним запису про відмову від проведення огляду на предмет визначення стану наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №092597 від 11.05.2020р., ОСОБА_1 цього дня о 16 год. 50 хв. на а/д Рівне-Тучин-Гоща-Острог керував транспортним засобом марки «BMW 316», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на предмет визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійсність обставин, викладених у протоколі серії ДПР18 №092597 від 11.05.2020р., засвідчили своїми підписами у протоколі. Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено, і таких доказів не наведено ні ОСОБА_1 , ні його захисником.

Наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні у судовому засіданні, відповідають вимогам достатності, допустимості та належності та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України.

В ході судового розгляду не встановлено підстав вважати, що працівники поліції, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, діяли упереджено по відношенню до ОСОБА_1 , переслідуючи інші цілі, а ніж передбачені законодавством у випадку виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 та його захисник не навели суду будь-яких обгрунтованих доводів та не надали суду жодних доказів, які б спростовували обставини, встановлені поліцейськими та зафіксовані у процесуальних документах, зібраних у матеріалах справи, які було досліджено судом.

Таким чином, факт скоєння вищевказаних правопорушень за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустими суд не вбачає.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, вчинених ним у різний час - 26.04.2020р. та 11.05.2020р., та беручи до уваги, що відповідно до постанови Гощанського районного суду Рівненської області від 30.03.2020р. ОСОБА_1 раніше вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

В наданих суду поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що йому відомо про прийняту Гощанським районним судом відносно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, вказану постанову суду він не оскаржував, водночас вказав, що не погоджується із застосованим до нього стягненням та має намір найближчим часом оскаржити таку постанову.

Одночасно з наведеним, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.121, ч.3 ст.126 КУпАП (дати подій 16.03.2020р. та 12.05.2020р.), при вирішенні яких суд виходить з наступного.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №092583 від 16.03.2020р. ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП при наступних обставинах - ОСОБА_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами згідно постанови державного виконавця Острозького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Вербицького М.П. (ВП №54953637), 16.03.2020р. о 08 год. 00 хв. в смт.Гоща по вул.Рівненська керував транспортним засобом марки «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №092634 від 12.05.2020 р. ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП при наступних обставинах - ОСОБА_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами згідно постанови державного виконавця Острозького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Вербицького М.П. (ВП №54953637), 12.05.2020р. о 16 год. 05 хв. в с.Тесів по вул.Шкільна керував транспортним засобом марки «BMW 316», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №090432 від 12.05.2020р. ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП при наступних обставинах 12.05.2020р. о 16год. 10 хв. ОСОБА_1 в с.Тесів по вул.Шкільна повторно керував транспортним засобом марки «BMW 316», реєстраційний номер НОМЕР_3 , технічний стан якого не відповідав вимогам стандартів, а саме на лобовому склі знаходиться тріщина в зоні роботи склоочисників, чим порушив п.31.1 ПДР України та ДСТУ 3649:2010.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.121, ч.3 ст.126 КУпАП (дати подій 16.03.2020р. та 12.05.2020р.) не визнав та пояснив, що йому було відомо про стягнення з нього згідно рішення суду аліментів на утримання дитини та відкриття у зв`язку з цим виконавчого провадження, водночас зазначив, що до 16.03.2020р. він не знав про винесення державним виконавцем відносно нього постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до повного погашення заборгованості зі сплати аліментів, таку постанову він не отримував та не ознайомлювався із її змістом. Про винесення державним виконавцем відносно нього постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами він дізнався 16.03.2020р. від працівників поліції після зупинки керованого ним автомобіля.

З приводу аналогічного правопорушення, вчинення якого йому ставиться у провину з датою події 12.05.2020р., пояснив, що у вказаний день він автомобілем не керував, а сидів на передньому пасажирському сидінні і чекав брата, який в той день був за кермом автомобіля, та зупинився поруч із сільською радою, щоб зайти у магазин за покупками.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 3 ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно положень КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів по справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.121, ч.3 ст.126 КУпАП (дати подій - 16.03.2020р. та 12.05.2020р.), оскільки до протоколів про адміністративні правопорушення не надано доказів на підтвердження обізнаності ОСОБА_1 станом на 16.03.2020р. щодо встановленого відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, а також відсутні докази, які б підтверджували отримання ним постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, а відтак, які б підтверджували ознайомлення ОСОБА_1 із змістом вказаної постанови та встановленим відносно нього тимчасовим обмеженням у праві керування транспортними засобами. Окрім того, до протоколів не додано доказів, які б достовірно підтверджували, що 12.05.2020р. ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля та керував ним, а відтак вчинив правопорушення, передбачені ч.4 ст.121, ч.3 ст.126 КУпАП.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальними для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п.1 резолютивної частини рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, заява №17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.121, ч.3 ст.126 КУпАП (дати подій 16.03.2020р. та 12.05.2020р.), прямих, безспірних і беззаперечних доказів його провини у їх вчиненні в ході судового розгляду не здобуто, а тому провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121, ч.3 ст.126 КУпАП (дати подій 16.03.2020р. та 12.05.2020р.) підлягає закриттю.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 (дата події 26.04.2020р.), за ч.1 та ч.2 ст.130 КУпАП, судом враховуються вимоги ч.2 ст.36 КУпАП, згідно якої визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Одночасно, застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчинених правопорушень, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень не встановлено. При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема, за аналогічне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за віком та станом здоров`я є працездатним, а тому з урахуванням ч.2 ст.36 КУпАП та беручи до уваги, що санкція ч.2 ст.130 КУпАП передбачає стягнення за більш серйозне правопорушення та є безальтернативною, суд вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.23, 24, ч.2 ст.36, ст.40-1, ч.3 ст.126, ч.1, 2 ст.130, ст.ст.221, 276, 283, п.1 ч.1 ст.147, ст.284 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачені ч.3 ст.126 (дата події - 26.04.2020р.), ч.1 ст.130, ч.2 ст.130 КУпАП та із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.121, ч.3 ст.126 (дати подій 16.03.2020р. та 12.05.2020р.) КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 26.06.2020 р.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.