Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3206/20 Головуючий у 1-й інст. Покатілов О. Б.
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач Кіянова С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд

в складі:

судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

за участю:

особи, яка притягнута до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Дмитренка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою з доповненнями адвоката Дмитренко В.В. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 12 червня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1. ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 гривень 40 копійок.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 20.04.2020 року о 15 годині 45 хвилин в м. Житомирі по вул. Гоголівській, 1 керував автомобілем ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі з доповненнями адвокат Дмитренко В.В. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився у встановленому законом порядку від огляду на стан сп`яніння. Крім того, працівники поліції взагалі не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», оскільки не мали його при собі. Вказує, що суд першої інстанції розглянув справу поверхнево, оскільки не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , який заперечував факт керування транспортним засобом, пояснення свідка ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом у вказаних в постанові суду місці та час, не дослідив належним чином дані про особу ОСОБА_1 . Вважає, що покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть вважатися належними та допустимими доказами, оскільки вказані свідки не були безпосередніми очевидцями керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а їхні письмові пояснення та пояснення надані в судовому засіданні суду першої інстанції містять протилежні та суперечливі дані стосовно самої події. Крім того вказує, що поза увагою суду залишився той факт, що автомобіль ОСОБА_1 має досить щільне тонування вікон, що виключає можливість ідентифікування особи, яка була за кермом. Стверджує, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції також не може вважатися належним доказом, у зв`язку з тим, що працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про проведення відеофіксації, сам відеозапис не є безперервним та не містить повної інформації про подію. Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки він складався не на місці вчинення правопорушення, не підписаний ОСОБА_1 , а також не містить відомостей про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків. Вважає, що суд незаконно стягнув з ОСОБА_1 судовий збір, оскільки останній являється учасником бойових дій, а тому на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», він є особою, яка звільняється від сплати судового збору.

Заслухавши доповідача, доводи адвоката Дмитренка В.В. та Маліновського В.А. в підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скаргиз доповненнями та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №142651 від 20.04.2020 року, складеного інспектором взводу №1 роти №2 УПП в Житомирській області ДПП ст. лейтенантом поліції Герасименком Д.О. вбачається, що ОСОБА_1 20.04.2020 року о 15 годині 45 хвилин в м. Житомирі по вул. Гоголівській, 1 керував автомобілем ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1). До зазначеного протоколу додано рапорт, пояснення двох свідків, диск з відеозаписом.

Доказів того, що даний протокол та дії працівників поліції за вказаним фактом оскаржувалися в установленому законом порядку (до суду), ОСОБА_1 та його адвокатом Дмитренком В.В. не надано.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються:

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що 20.04.2020 року близько 16:00 год. автомобіль ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 рухався швидко по подвір`ю будинку по вул. Гоголівська, 1. Водій автомобіля був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, після чого даний громадянин в`їхав у яму і заснув за кермом. Працівники поліції, після приїзду, запропонували вказаному водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі водій відмовився (а.с. 3-5);

- рапортом інспектора взводу №1 роти №2 УПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції Кравченка В., відповідно до якого під час несення ним служби у складі екіпажу 104 близько 15 години 30 хвилин надійшло повідомлення «підозріла особа» за адресою: м. Житомир, вул. Гоголівська, 1. Прибувши за вказаною адресою було виявлено автомобіль ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який стояв в ямі во дворі вказаного будинку. Заявник та свідки, які підійшли до автомобіля, прямо вказали, що даний водій сидів за кермом. Під час спілкування з водієм в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкірного покриву обличчя, нерозбірлива мова. Від освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер» та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків, за що на нього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.6);

- відеозаписом, наданим ДПП Управління патрульної поліції в Житомирській області, який було досліджено судом першої інстанції та апеляційним судом при підготовці до апеляційного розгляду справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у присутності двох свідків (а.с. 7).

Зазначені докази у своїй сукупності є такими, що вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаному в постанові суду місці та час, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили їх в засіданні суду першої інстанції, чітко зазначивши, що керував автомобілем саме ОСОБА_1 різко газував, поїхав, а потім потрапив в яму.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.3-5), поясненнями вказаних свідків в суді, рапортом поліцейського ОСОБА_5 (а.с.6), а також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.7).

Таким чином, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними.

Вказання апелянта на те, що працівники поліції взагалі не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер», оскільки не мали вказаного пристрою при собі, не спростовує висновків суду, оскільки ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я.

Доводи апелянта про те, що покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть вважатися належними та допустимими доказами, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки пояснення вказаних свідків узгоджуються з іншими доказами по справі та не суперечать їх поясненням наданим в суді першої інстанції. Крім того, підстав для надання неправдивих пояснень вказаними свідками апелянтом не наведено.

Зазначення апелянтом про те, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції не може вважатися належним доказом, у зв`язку з тим, що працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про проведення відеофіксації, а сам відеозапис не є безперервним та не містить повної інформації про подію, також, не спростовує висновків суду. Крім того, чинне законодавство не містить заборон щодо ведення відеофіксації працівниками поліції під час виконання ними обов`язків без повідомлення особи. Також, наявні фрагменти відеозапису містять необхідну інформацію про дану подію, а саме, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Так, даний протокол складений уповноваженою особою та підписаний свідками. Відсутність в протоколі підпису ОСОБА_1 не свідчить про неналежність протоколу, оскільки останній відмовився від підпису та надання пояснень, про що зазначено в протоколі.

Вказання апелянтом про те, що транспортним засобом керував свідок ОСОБА_2 не підтверджується належними доказами та спростовується вищенаведеними поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Інші доводи апеляційної скарги адвоката також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за зазначених у постанові суду обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Доводи апелянта про те, що суд безпідставно стягнув з ОСОБА_1 судовий збір є безпідставними, оскільки відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Враховуючи, що в даному випадку судовий збір стягнуто в зв`язку із накладенням адміністративного стягнення, ОСОБА_1 не є тією особою, яка звільняється від сплати судового збору.

Разом з цим, адвокатом Дмитренко В.В. 02 липня 2020 року подано клопотання про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» скасована адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП щодо водіїв транспортних засобів, проте, при апеляційному розгляді адвокат та ОСОБА_1 уточнили свої вимоги і просили закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки вказаний закон не є чинним на теперішній час.

На підставі викладеного, постанова суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу з доповненнями адвоката Дмитренко В.В. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 12 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

Житомирського апеляційного суду С.В. Кіянова