Дата документу 12.06.2020 Справа № 554/3718/20
Провадження № 3/554/1006/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 червня 2020 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., за участю секретаря судового засідання Гречка Є. В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Полтавцевої А. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , голови громадської організації «Сила і розум», РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності притягувалася 25 квітня 2020 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП до штрафу 255 грн,

в с т а н о в и в :

1.Опис обставин, установлених під час розгляду справи

25 квітня 2020 року, близько 22 год. 38 хв., ОСОБА_1 в порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху (далі - Правил) керувала автомобілем NISSAN QASHQAI д. н. з. НОМЕР_2 на вулиці Європейській, 187 А в м. Полтаві з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася у присутності двох свідків.

ІІ. Рух справи

Протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшов до суду 4 травня 2020 року з зазначенням в ньому про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та повідомлена про час і місце розгляду справи, який відбудеться 25 травня 2020 року о 10 год. 00 хв. в Октябрському районному суді м. Полтави.

Зважаючи на те, що правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 було скоєно на території Октябрського району м. Полтави, то справа відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП повинна розглядатися за місцем його вчинення, а отже вона підсудна Октябрському районному суду м. Полтави.

7 травня 2020 року до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи звернулася порушниця, яка в цей же день була ознайомлена з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення та доданими до нього матеріалами, а також відеозаписом правопорушення.

25 травня 2020 року в судовому засіданні ОСОБА_1 надала пояснення по суті інкримінованого їй правопорушення, адвокат Полтавцева А.С. заявила клопотання про виклик свідків адміністративного правопорушення ОСОБА_2 та ОСОБА_3

12 червня 2020 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, заяви про відкладення розгляду справи не подала, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ІІІ. Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

Під час складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення щодо неї, ОСОБА_1 письмових пояснень в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не надавала, відмовилася від підпису в протоколі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушеня, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнала та пояснила, що після її зупинки працівниками поліції вона весь час знаходилася у автомобілі та спілкувалася з поліцейськими, тобто поводилася адекватно, тому не зрозуміло звідки поліцейські взяли такі ознаки стану сп`яніння, як нестійка хода та поведінка, що не відповідає обстановці. Також зазначила, що вона не відмовлялася пройти медичний огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, втім працівниками поліції її туди доставлено не було. Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів №280 від 26.04.2020 року ознак сп`яніння у неї не виявлено, що також відображено у результаті тестування алкотестером Drager в ПОНД від 26.04.2020 року.

ІV. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

Конституція України.

Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодекс про адміністративні правопорушення України.

Стаття 7. Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Стаття 245. Завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 254. Складення протоколу про адміністративне правопорушення

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Стаття 256. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків, потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Стаття 266. Відсторонення осіб від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

VІ. Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно пункту 2.5 Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом, робити відмовилася.

Допитані в ході судового розгляду справи свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що 25 квітня 2020 року близько 23 год. їх було запрошено працівниками поліції стати свідками проходження огляду на стан сп`яніння у водія ОСОБА_1 , яка в подальшому відмовилася від огляду як алкотестером Драгер, так і у медичному закладі.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 266 КУпАП огляд в закладах охорони здоров`я проводиться у випадках незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Крім того, лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Однією та єдиною підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння у медичному закладі є лише відмова останнього від огляду працівником поліції із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Суд констатує, що ознаки алкогольного сп`яніння після зупинки транспортного засобу, яким вона керувала, водій ОСОБА_1 мала, вони були виявлені ініціатором складення протоколу у визначеному законом порядку, їй було запропоновано пройти такий огляд спочатку на місці зупинки, а потім в закладі охорони здоров`я, від чого вона категорично відмовилася, а тому складаючи протокол про вчинення адміністративного правопорушення, та вчиняючи інші дії по усуненню порушниці від керування транспортним засобом, працівник поліції діяв відповідно до закону та наданих йому повноважень.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та перегляду відеозапису, наданого ініціатором складення протоколу, ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху та під час спілкування інспектором поліції була висловлена підозра на наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння, факт чого заперечила та сказала, що вона користувалась спиртовмісним антибактеріальним спреєм для ротової порожнини, оскільки має хронічну ангіну. Пройти на пропозицію працівника поліції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки відмовилася. Після цього їй було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, від чого вона також відмовилася. В зв`язку з відмовою водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, інспектором ОСОБА_4 в присутності двох свідків було складено протокол про відмову від проходження огляду та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підписувати який порушниця відмовилася. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонено та транспортний засіб передано іншому водію.

Аналіз змісту наведеного доказу, на думку суду, свідчить про наявність у водія ОСОБА_1 , як це стверджується в протоколі, ознак алкогольного сп`яніння.

Суд не приймає до уваги показань порушниці ОСОБА_1 в частині, що стосується її заперечення відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, та вважає їх такими, що не узгоджуються з характером і логікою її дій та суджень на момент вчинення інкримінованого їй діяння, а тому розцінює їх, як спосіб захисту вд обвинувачення та намір уникнути покарання за вчинене.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Отже, невизнання порушником своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суд розцінює як гарантоване йому Конституцією України право на захист від обвинувачення, яке не може бути обмежене ніяким чином.

Суд констатує, що «поза межами розумного сумніву» за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, в суді безперечно доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

Проаналізувавши наведені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 допустила порушення вимог пункту 2.5 Правил і не виконала вимоги працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, а тому вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, суд враховує також протокол про вчинення адміністративного правопорушення серія ДПР18 № 401193 від 25 квітня 2020 року (а.с.1), який був досліджений в суді; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Полтавського обласного наркологічного диспансеру від 25 квітня 2020 року, із якого слідує, що ОСОБА_1 відмовилася від медичного огляду та не доставлялася до медичного закладу (а. с. 5); відеозапис, на якому зафіксований факт керування транспортним засобом NISSAN QASHQAI д. н. з. НОМЕР_2 саме ОСОБА_1 , а також зафіксована процедура виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння та відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння як алкотестером Drager, так і у Полтавському обласному наркологічному диспансері у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , (а. с. 6).

Судом встановлено, що надані ОСОБА_1 у судовому засіданні копії висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів №280 від 26 квітня 2020 року ознак сп`яніння у неї не виявлено, та тестування алкотестером Drager в ПОНД від 26 квітня 2020 року, згідно якого у неї виявлено 0,00 проміле алкоголю, не є належними та допустимими доказами, оскільки відповідно до розділу ІІ пункту 9 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, втім ОСОБА_1 пройшла медичний огляд на стан сп`яніння лише 26 квітня 2020 року о 12 год. 20 хв., в той час, як інкриміноване їй правопорушення було вчинене 25 квітня 2020 року о 23 год. 20 хв.

Констатуючи це, суд виходить з повноти та достатності, наданих ініціатором складення протоколу доказів винуватості порушниці, які наведені вище та які суд вважає належними і допустимими.

Суд розцінює як надумане твердження адвоката Полтавцевої А. С. про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого їй правопорушення, так як вона нібито не керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Не приймаючи до уваги це твердження, суд виходить з того, що порушниці вчинення цих дій не інкримінується. Її звинувачують у тому, що вона у визначеному законом порядку відмовилася проходити огляд на стан сп`яніння, що є самостійною підставою для адміністративної відповідальності, визначеною в диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, поведінку порушниці, як під час скоєння правопорушення, так і після цього, ставлення до скоєного, суд приходить до висновку про необхідність накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке є безальтернативним і, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись статтями 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 420,40 грн на користь держави (отримувач коштів: УК у м.Полтаві/Шевченків р-н/ 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38019510; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0016005; код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з дня вилучення посвідчення водія у ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя А. Г. Савченко